               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.12.2015
            COM(2015) 594 final
            2015/0274(COD)
            Prijedlog
            DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o izmjeni Direktive 1999/31/EZ o odlagalištima otpada
            (Tekst značajan za EGP)
            {SWD(2015) 259 final}{SWD(2015) 260 final}

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               1.1.Opći kontekst

               Gospodarstvo Unije trenutačno gubi znatnu količinu potencijalnih sekundarnih sirovina koje se nalaze u tokovima otpada. Ukupna količina nastalog otpada u EU-u u 2013. iznosila je približno 2,5 milijardi tona, od čega 1,6 milijardi tona nije bilo ponovno upotrijebljeno ili reciklirano, što je gubitak za europsko gospodarstvo. Procjenjuje se da se dodatnih 600 milijuna tona moglo reciklirati ili ponovno upotrijebiti. Na primjer, tek je ograničeni udio (43 %) komunalnog otpada nastalog u Uniji recikliran, dok je ostatak odložen na odlagališta (31 %) ili spaljen (26 %). Unija tako propušta znatnu priliku za poboljšanje učinkovitosti uporabe resursa i stvaranje više kružnog gospodarstva.

               Kad je riječ o gospodarenju otpadom, Unija je suočena i s velikim razlikama među državama članicama. U 2011. šest je država članica na odlagališta odložilo manje od 3 % svojeg komunalnog otpada, 18 ih je na odlagališta odložilo više od 50 %, a neke čak i više od 90 %. Navedene je razlike potrebno hitno smanjiti.

               Prijedlozi za izmjenu Direktive 2008/98/EZ o otpadu
                  1
               , Direktive 94/62/EZ o ambalaži i ambalažnom otpadu
                  2
               , Direktive 1999/31/EZ o odlagalištima otpada
                  3
               , Direktive 2000/53/EZ o otpadnim vozilima
                  4
               , Direktive 2006/66/EZ o baterijama i akumulatorima i o otpadnim baterijama i akumulatorima
                  5
                te Direktive 2012/19/EU o otpadnoj električnoj i elektroničkoj opremi
                  6
                dio su Paketa za kružno gospodarstvo koji uključuje i Komunikaciju Komisije „Zatvaranje kruga – akcijski plan EU-a za kružno gospodarstvo”.

               1.2.Razlozi za prijedlog i njegovi ciljevi

               Nedavna kretanja upućuju na to da je moguće ostvariti daljnji napredak u pogledu učinkovitosti uporabe resursa i da se time mogu ostvariti velike koristi za gospodarstvo, okoliš i društvo. Pretvaranje otpada u resurse bitan je element povećanja učinkovitosti uporabe resursa i zatvaranja kruga u kružnom gospodarstvu.

               Pravno obvezujući ciljevi u zakonodavstvu EU-a ključni su pokretač poboljšanja prakse gospodarenja otpadom, poticanja inovacija u recikliranju, ograničavanja odlaganja na odlagališta i stvaranja poticaja za promjenu ponašanja potrošača. Daljnjim razvojem politika u području otpada mogu se ostvariti znatne koristi: održivi rast i otvaranje radnih mjesta, smanjenje emisija stakleničkih plinova, izravne uštede povezane s boljom praksom gospodarenja otpadom i bolji okoliš.

               Prijedlog za izmjenu Direktive 2008/98/EZ odgovor je na pravnu obvezu revizije ciljeva u području gospodarenja otpadom iz te Direktive. Prijedlozi koji su dio Paketa za kružno gospodarstvo i kojima se izmjenjuje šest navedenih direktiva dijelom se temelje na prijedlogu koji je Komisija iznijela u srpnju 2014., a potom povukla u prosincu 2014. Oni su u skladu s ciljevima Plana za učinkovitu uporabu resursa
                  7
                i Sedmog programa djelovanja za okoliš
                  8
               , uključujući potpunu provedbu hijerarhije otpada
                  9
                u svim državama članicama, pad apsolutnog nastanka otpada i nastanka otpada po stanovniku, čime se osigurava visokokvalitetno recikliranje i uporaba recikliranog otpada kao važnog, pouzdanog izvora sirovina za Uniju. Njima se pridonosi i provedbi Inicijative EU-za sirovine
                  10
                te se uzima u obzir potreba za sprečavanjem stvaranja otpada od hrane. Osim toga, tim se prijedlozima pojednostavnjuju zahtjevi za izvješćivanje uvršteni u svih šest direktiva.

               2.REZULTATI SAVJETOVANJA SA ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENA UTJECAJA

               2.1.Studije

               Prijedlozima i pratećom procjenom utjecaja procjenjuju se tehnološki, socioekonomski i troškovni aspekti provedbe i daljnji razvoj zakonodavstva EU-a u području otpada. Dodatak procjeni utjecaja izrađen je radi analize mogućih učinaka dodatnih varijanti glavnih opcija politika definiranih u procjeni utjecaja.

               2.2.Interno savjetovanje

               Upravljačka skupina za procjenu utjecaja Komisije koju čine različite službe Komisije (SG, ECFIN, ENTR, GROW, CLIMA, JRC i ESTAT) pratila je pripremu zakonodavnih prijedloga.

               2.3.Vanjsko savjetovanje

               Komisija je sastavila okvirni popis pitanja koje je potrebno rješavati, a prvi razgovori s glavnim dionicima započeli su u veljači 2013. U lipnju 2013. pokrenuto je, a u rujnu 2013. završeno javno internetsko savjetovanje u skladu s minimalnim standardima za savjetovanje. Podneseno je 670 odgovora, što odražava veliku zabrinutost javnosti u pogledu stanja gospodarenja otpadom u EU-u i visoka očekivanja od djelovanja EU-a u tom području. Od lipnja do rujna 2015. održavalo se posebno savjetovanje država članica te šire savjetovanje o kružnom gospodarstvu.

               2.4.Procjena utjecaja

               Izvješće o procjeni utjecaja i informativni sažetak objavljeni su zajedno s prijedlogom donesenim u lipnju 2014.
                  11
                U okviru procjene utjecaja, koja i dalje služi kao glavna analitička osnova za revidirane zakonodavne prijedloge, ocjenjuju se glavni utjecaji različitih opcija politika na okoliš, društvo i gospodarstvo kako bi se poboljšalo gospodarenje otpadom u EU-u. Različite razine ambicije procjenjuju se i uspoređuju s „osnovnim scenarijem” kako bi se utvrdili najprikladniji instrumenti i konkretni ciljevi te istovremeno troškovi sveli na najmanju, a koristi na najveću moguću mjeru.

               Odbor Komisije za procjenu utjecaja 8. travnja 2014. dao je pozitivno mišljenje o procjeni utjecaja i izdao niz preporuka za prilagodbu izvješća. Odbor je zatražio da se dodatno pojasne definicija problema i potreba za novim srednjoročnim ciljevima, potkrijepe argumenti za zabranu odlagališta otpada sa stajališta supsidijarnosti i proporcionalnosti te za ujednačene ciljeve za sve države članice te da se detaljnije objasni na koji se način u okviru prijedloga u obzir uzimaju razlike u uspješnosti država članica.

               Zahvaljujući procjeni utjecaja zaključeno je da će se kombinacijom opcija ostvariti sljedeće koristi:

               –smanjenje administrativnog opterećenja, posebno za mala društva ili poduzeća, pojednostavnjenje i bolja provedba, između ostalog i time da se ciljevi zadrže na razini svrsishodnosti,

               –stvaranje radnih mjesta: do 2035. moglo bi se izravno stvoriti više od 170 000 radnih mjesta, a većinu njih ne bi se moglo premjestiti izvan EU-a,

               –smanjenje emisija stakleničkih plinova: u razdoblju od 2015. do 2035. moglo bi se izbjeći više od 600 milijuna tona emisija stakleničkih plinova,

               –pozitivni učinci na konkurentnost u gospodarenju otpadom i reciklažnim sektorima u EU-u te na proizvodni sektor EU-a (bolji programi proširene odgovornosti proizvođača, smanjenje rizika povezanih s pristupom sirovinama),

               –ponovno uključenje sekundarnih sirovina u gospodarstvo EU-a, čime će se smanjiti ovisnost EU-a o uvozu sirovina.

               Uz zakonodavni prijedlog izdana je i analitička obavijest kao dodatak procjeni utjecaja. U toj su obavijesti analizirane brojne opcije i varijante u cilju boljeg uzimanja u obzir različitih početnih položaja svake države članice.

               3.PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA

               3.1.Sažetak predloženih mjera

               Glavni su elementi prijedloga za izmjenu zakonodavstva EU-a u području otpada:

               –usklađivanje definicija,

               –povećanje cilja povezanog s pripremom za ponovnu uporabu i recikliranje komunalnog otpada na 65 % do 2030.,

               –povećanje ciljeva povezanih s pripremom za ponovnu uporabu i recikliranje ambalažnog otpada i pojednostavnjenje skupa ciljeva,

               –postupno ograničavanje odlaganja komunalnog otpada na odlagališta na 10 % do 2030.,

               –bolja usklađenost i pojednostavnjenje pravnog okvira u području nusproizvoda i prestanka statusa otpada,

               –nove mjere za promicanje sprečavanja nastanka otpada, uključujući i u području otpada od hrane, i njegove ponovne uporabe,

               –uvođenje minimalnih operativnih uvjeta za proširenu odgovornost proizvođača,

               –uvođenje sustava ranog upozoravanja za praćenje usklađenosti s ciljevima povezanima s recikliranjem,

               –pojednostavnjenje i reguliranje obveza izvješćivanja,

               –usklađivanje s člancima 290. i 291. UFEU-a o delegiranim i provedbenim aktima.

               3.2.Pravna osnova i pravo na djelovanje

               Ovim se prijedlozima izmjenjuje šest direktiva koje se bave gospodarenjem različitim vrstama otpada. Prijedlozi za izmjenu Direktive 2008/98/EZ, Direktive 1999/31/EZ, Direktive 2000/53/EZ, Direktive 2006/66/EZ i Direktive 2012/19/EU temelje se na članku 192. stavku 1. UFEU-a, dok se prijedlog za izmjenu Direktive 94/62/EZ temelji na članku 114. UFEU-a.

               Člankom 11. stavkom 2. Direktive 2008/98/EZ postavlja se cilj od 50 % za pripremu za ponovnu uporabu i recikliranje kućanskog i sličnog otpada te cilj od 70 % za pripremu za ponovnu uporabu, recikliranje i druge načine materijalne oporabe neopasnog građevinskog otpada i otpada od rušenja do 2020. U skladu s člankom 11. stavkom 4., Komisija je najkasnije do 31. prosinca 2014. morala preispitati te ciljeve kako bi ih po potrebi ojačala i eventualno postavila ciljeve za druge tokove otpada, uzimajući u obzir sve bitne učinke postavljanja ciljeva na okoliš, gospodarstvo i društvo. U skladu s člankom 9. točkom (c) Komisija je na temelju najbolje dostupne prakse do kraja 2014. morala utvrditi ciljeve za sprečavanje stvaranja otpada i odvajanje stvaranja otpada od gospodarskog rasta za 2020., uključujući, ako je potrebno, reviziju pokazatelja iz članka 29. stavka 4. Konačno, u skladu s člankom 37. stavkom 4., u prvom izvješću koje se podnosi do 12. prosinca 2014. Komisija je morala procijeniti niz mjera, uključujući sustave odgovornosti proizvođača za posebne tokove otpada, ciljeve, pokazatelje i mjere koje se odnose na recikliranje, kao i postupke energetske i materijalne oporabe materijala koji mogu pridonijeti učinkovitijem ispunjavanju ciljeva navedenih u člancima 1. i 4.

               Člankom 5. stavkom 2. Direktive 1999/31/EZ postavljaju se tri cilja za preusmjeravanje biorazgradivog komunalnog otpada s odlagališta i zabranjuje se odlaganje određenih tokova otpada na odlagališta. Države članice moraju ispuniti posljednji cilj povezan s preusmjeravanjem biorazgradivog komunalnog otpada s odlagališta do 16. srpnja 2016. U skladu s člankom 5. stavkom 2., taj se cilj do 16. srpnja 2014. mora preispitati, s obzirom na praktično iskustvo koje su države članice stekle u provođenju prethodnih dvaju ciljeva, radi njegova potvrđivanja ili izmjene, a sve radi osiguravanja visoke razine zaštite okoliša.

               Člankom 6. stavkom 1. Direktive 94/62/EZ postavljaju se ciljevi za oporabu i recikliranje ambalažnog otpada koji se, u skladu s člankom 6. stavkom 5., ponovno utvrđuju svakih pet godina na temelju praktičnog iskustva stečenog u državama članicama te nalaza znanstvenih istraživanja i tehnika ocjenjivanja kao što su procjene životnog ciklusa proizvoda i analiza troškova i koristi.

               3.3.Načela supsidijarnosti i proporcionalnosti

               Prijedlozi su u skladu s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti utvrđenima u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. Prijedlozi su ograničeni na izmjenu navedenih direktiva pružanjem okvira za uspostavu zajedničkih ciljeva, dok se državama članicama daje sloboda odlučivanja o detaljnom načinu njihove provedbe.

               3.4.Dokumenti s obrazloženjima

               Komisija smatra da su dokumenti s obrazloženjima mjera država članica za prenošenje navedenih direktiva nužni radi poboljšanja kvalitete informacija o njihovu prenošenju.

               Zakonodavstvo o otpadu u državama članicama često se prenosi vrlo decentralizirano, među ostalim na regionalnoj ili lokalnoj razini i s pomoću velikog broja pravnih akata, ovisno o administrativnoj strukturi pojedine države članice. Kao posljedica toga, pri prenošenju izmijenjenih direktiva države članice možda moraju izmijeniti čitav niz zakonodavnih akata na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini.

               Prijedlozima se izmjenjuje šest različitih direktiva o otpadu i utječe na brojne pravno obvezujuće obveze, uključujući opsežnu izmjenu ciljeva iz Direktive 2008/98/EZ, Direktive 1999/31/EZ i Direktive 94/62/EZ te pojednostavnjenje Direktive 2000/53/EZ, Direktive 2006/66/EZ i Direktive 2012/19/EU. To je složena revizija zakonodavstva o otpadu koja će možda utjecati na niz nacionalnih zakonodavnih akata.

               Revidirani ciljevi povezani s gospodarenjem otpadom, sadržani u izmijenjenim direktivama, međusobno su povezani i trebalo bi ih pažljivo prenijeti u nacionalno zakonodavstvo te kasnije uvrstiti u nacionalne sustave gospodarenja otpadom.

               Predloženim će se odredbama utjecati na širok raspon privatnih i javnih dionika u državama članicama te će se znatno utjecatina planirana ulaganja u infrastrukturu za gospodarenje otpadom. Potpuno i točno prenošenje novog zakonodavstva nužno je kako bi se zajamčilo ostvarenje ciljeva koje sadržava (npr. zaštita zdravlja ljudi i okoliša, povećanje učinkovitosti uporabe resursa, osiguravanje funkcioniranja unutarnjeg tržišta te izbjegavanje prepreka trgovini i ograničavanja tržišnog natjecanja u EU-u).

               Zahtjev za dostavljanje dokumenata s obrazloženjima može predstavljati dodatno administrativno opterećenje za neke države članice. Međutim, dokumenti s obrazloženjima potrebni su kako bi se omogućila učinkovita provjera potpunog i točnog prenošenja koje je nužno iz navedenih razloga, a ne postoje manje opterećujuće mjere kojima bi se omogućila učinkovita provjera. Nadalje, dokumentima s obrazloženjima može se znatno pridonijeti smanjenju administrativnog opterećenja praćenja usklađenosti koje provodi Komisija; bez tih dokumenata, za praćenje načina prenošenja u svim državama članicama trebalo bi izdvojiti znatna sredstva i učestalo komunicirati s nadležnim tijelima pojedinih zemalja.

               S obzirom na navedeno, primjereno je od država članica zatražiti da uz obavijest o svojim mjerama prenošenja dostave jedan dokument ili više njih u kojima se objašnjava odnos između odredaba direktiva o izmjeni zakonodavstva EU-a o otpadu i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata za prenošenje.

               3.5.Delegirane i provedbene ovlasti Komisije

               Delegirane i provedbene ovlasti Komisije navedene su, a odgovarajući postupci za donošenje tih akata utvrđeni su u članku 1. stavcima 4., 5., 6., 9., 11., 14., 15., 18., 19., 21. i 22. prijedloga koji se odnosi na Direktivu 2008/98/EZ, članku 1. stavcima 4., 6., 7., 9. i 10. prijedloga koji se odnosi na Direktivu 94/62/EZ, članku 1. stavcima 6. i 7. prijedloga koji se odnosi na Direktivu 1999/31/EZ te izmjenama predloženima u člancima 1. i 3. prijedloga koji se odnosi na direktive 2000/53/EZ i 2012/19/EU.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Prijedlozima se neće utjecati na proračun Europske unije te mu stoga nije priložen financijski izvještaj predviđen člankom 31. Financijske uredbe (Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002).

               2015/0274 (COD)

               Prijedlog

               DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o izmjeni Direktive 1999/31/EZ o odlagalištima otpada

               (Tekst značajan za EGP)

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
                  12
               ,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija
                  13
               ,

               u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)Gospodarenje otpadom u Uniji trebalo bi poboljšati u cilju zaštite, očuvanja i poboljšanja kvalitete okoliša, zaštite ljudskog zdravlja, osiguranja razborite i racionalne uporabe prirodnih resursa te promicanja više kružnoga gospodarstva.

               (2)Ciljeve utvrđene Direktivom Vijeća 1999/31/EZ
                  14
                kojima se određuju ograničenja za odlaganje otpada na odlagališta trebalo bi izmijeniti kako bi se njima bolje odražavala nastojanja Unije da prijeđe na kružno gospodarstvo i ostvari napredak u provedbi Inicijative za sirovine
                  15
                smanjenjem odlaganja otpada na odlagališta za neopasan otpad.

               (3)Kako bi se osiguralo da su ciljevi utvrđeni na temelju dostupnih podataka te kako bi se omogućilo bolje praćenje, komunalni otpad trebao bi biti jasno definiran u skladu s definicijom koju u statističke svrhe upotrebljavaju ured za statistiku Europske unije i Organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj, a na temelju koje države članice dostavljaju podatke već nekoliko godina.

               (4)Osim toga, radi osiguranja bolje usklađenosti zakonodavstva u području otpada, trebalo bi uskladiti definicije iz Direktive 1999/31/EZ s onima iz Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  16
               .

               (5)Iz daljnjeg ograničavanja odlaganja otpada na odlagališta, počevši od tokova otpada koji podliježu odvojenom prikupljanju (primjerice, plastika, metali, staklo, papir, biološki otpad) proizišle bi očite koristi za okoliš, gospodarstvo i društvo. Pri provedbi tih ograničenja za odlaganje otpada na odlagališta trebalo bi uzeti u obzir tehničku, ekološku ili gospodarsku izvedivost recikliranja ili drugih postupaka oporabe otpada preostalog pri odvojenom prikupljanju otpada.

               (6)Biorazgradivi komunalni otpad čini velik dio komunalnog otpada. Odlaganje neobrađenog biorazgradivog otpada na odlagališta ima znatne negativne učinke na okoliš u smislu emisija stakleničkih plinova i onečišćenja površinskih voda, podzemnih voda, tla i zraka. Iako su Direktivom 1999/31/EZ već utvrđeni ciljevi u pogledu preusmjeravanja biorazgradivog otpada s odlagališta, trebalo bi odrediti daljnja ograničenja za odlaganje biorazgradivog otpada na odlagališta zabranom odlaganja biorazgradivog otpada koji je odvojeno prikupljen u skladu s člankom 22. Direktive 2008/98/EZ.

               (7)Brojne države članice još nisu u potpunosti razvile potrebnu infrastrukturu za gospodarenje otpadom. Utvrđivanjem ciljeva u pogledu smanjenja odlaganja otpada na odlagališta dodatno će se olakšati odvojeno prikupljanje, sortiranje i recikliranje otpada te izbjeći moguće zadržavanje materijala koji se mogu reciklirati na dnu hijerarhije otpada.

               (8)Postupno smanjenje odlaganja otpada na odlagališta nužno je kako bi se spriječili štetni učinci na zdravlje ljudi i okoliš te osiguralo da se gospodarski vrijedni otpadni materijali postupno i učinkovito oporabljuju pravilnim gospodarenjem otpadom te u skladu s hijerarhijom otpada. Tim bi se smanjenjem trebalo izbjeći stvaranje viška kapaciteta postrojenja za obradu preostalog otpada, na primjer energetskom oporabom ili niskokvalitetnom mehaničkom biološkom obradom neobrađenog komunalnog otpada, jer bi se tim stvaranjem viška kapaciteta moglo poremetiti ostvarivanje dugoročnih ciljeva Unije u pogledu pripreme za ponovnu uporabu i recikliranje komunalnog otpada utvrđenih člankom 11. Direktive 2008/98/EZ. Slično tome i u cilju sprečavanja štetnih učinaka na zdravlje ljudi i okoliš, iako bi države članice trebale poduzeti sve potrebne mjere kako bi osigurale da se na odlagališta odlaže samo obrađeni otpad, ispunjavanje te obveze ne bi trebalo rezultirati nastankom viška kapaciteta za obradu preostalog komunalnog otpada. Osim toga, kako bi osigurale usklađenost ciljeva utvrđenih člankom 11. Direktive 2008/98/EZ i cilja smanjenja odlaganja otpada na odlagališta definiranog člankom 5. ove Direktive te koordinirano planiranje potrebnih infrastruktura i ulaganja za ostvarenje tih ciljeva, države članice koje mogu dobiti dodatno vrijeme za ostvarenje ciljeva u pogledu recikliranja komunalnog otpada trebale bi dobiti i dodatno vrijeme za ostvarenje cilja smanjenja odlaganja otpada na odlagališta za 2030. utvrđenog ovom Direktivom.

               (9)Kako bi se osigurala bolja, pravovremenija i ujednačenija provedba ove Direktive i kako bi se predvidjeli nedostaci u provedbi, trebalo bi uspostaviti sustav ranog upozoravanja kojim bi se otkrili nedostaci i omogućilo poduzimanje mjera prije isteka rokova za ispunjenje ciljeva.

               (10)Izvješća o provedbi koja države članice izrađuju svake tri godine nisu se pokazala učinkovitim alatom za potvrđivanje usklađenosti i osiguravanje pravilne provedbe, a njima se stvara nepotrebno administrativno opterećenje. Stoga je prikladno staviti izvan snage odredbe kojima se države članice obvezuju na izradu takvih izvješća i za praćenje usklađenosti upotrebljavati isključivo statističke podatke koje države članice dostavljaju Komisiji svake godine.

               (11)Statistički podatci koje dostavljaju države članice Komisiji su neophodni za procjenu usklađenosti sa zakonodavstvom o otpadu u svim državama članicama. Uvođenjem zajedničke točke za unos svih podataka o otpadu, brisanjem zastarjelih zahtjeva za izvješćivanje, uspoređivanjem nacionalnih metoda izvješćivanja te uvođenjem izvješća o potvrdi kvalitete podataka trebale bi se povećati kvaliteta, pouzdanost i usporedivost statističkih podataka. Pouzdano izvješćivanje o statističkim podatcima o gospodarenju otpadom od presudne je važnosti za učinkovitu provedbu i osiguranje usporedivosti podataka među državama članicama. Stoga bi od država članica pri pripremi izvješća o usklađenosti s ciljevima utvrđenima Direktivom 1999/31/EZ trebalo zatražiti da upotrebljavaju najnoviju metodologiju koju su razvili Komisija i nacionalni statistički uredi država članica.

               (12)Kako bi se dopunila ili izmijenila Direktiva 1999/31/EZ, posebno u cilju prilagodbe njezinih priloga znanstvenom i tehničkom napretku, ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora trebalo bi delegirati Komisiji u pogledu članka 16. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, među ostalim i na razini stručnjaka. Pri pripremi i izradi delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati istodobno, pravodobno i primjereno dostavljanje relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću. Sve izmjene priloga trebalo bi izvršiti isključivo u skladu s načelima utvrđenima ovom Direktivom. U tu svrhu, kad je riječ o Prilogu II., Komisija bi trebala uzeti u obzir opća načela i opće postupke za ispitivanje i kriterije za prihvat utvrđene u Prilogu II. Osim toga, za svaku kategoriju odlagališta, uključujući, prema potrebi, posebne vrste odlagališta unutar svake kategorije, među ostalim i podzemno odlagalište, trebalo bi utvrditi posebne kriterije i metode ispitivanja te pripadajuće granične vrijednosti. Komisija bi, prema potrebi, u roku od dvije godine od stupanja na snagu ove Direktive trebala razmotriti donošenje prijedloga za standardizaciju metoda nadzora, uzorkovanja i analize povezanih s prilozima.

               (13)Radi osiguravanja ujednačenih uvjeta za provedbu Direktive 1999/31/EZ, Komisiji bi trebalo prenijeti ovlasti za provedbu u pogledu članka 3. stavka 3., Priloga I. točke 3.5. i Priloga II. točke 5. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EZ) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća
                  17
               .

               (14)Direktivu 1999/31/EZ trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (15)U skladu sa Zajedničkom političkom izjavom država članica i Komisije od 28. rujna 2011. o dokumentima s obrazloženjima
                  18
               , države članice preuzele su obvezu da u opravdanim slučajevima uz obavijest o svojim mjerama za prenošenje prilože jedan ili više dokumenata u kojima se objašnjava odnos između dijelova direktive i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata za prenošenje. Za ovu Direktivu zakonodavac smatra dostavu tih dokumenata opravdanom.

               (16)Budući da države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti ciljeve ove Direktive, tj. poboljšati gospodarenje otpadom u Uniji i time pridonijeti zaštiti, očuvanju i poboljšanju kvalitete okoliša te razboritoj i racionalnoj uporabi prirodnih resursa, nego se ti ciljevi s obzirom na opseg ili učinke mjera mogu bolje ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti iz tog članka, ovom se Direktivom ne prelazi okvir potreban za ostvarenje tih ciljeva,

               DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:

               Članak 1.

               Izmjene

               Direktiva 1999/31/EZ mijenja se kako slijedi:

               1. članak 2. mijenja se kako slijedi:

               (a) točka (a) zamjenjuje se sljedećim:

                  „(a) primjenjuju se definicije ‚otpad’, ‚komunalni otpad’, ‚opasan otpad’, ‚proizvođač otpada’, ‚posjednik otpada’, ‚gospodarenje otpadom’, ‚odvojeno skupljanje’, ‚oporaba’, ‚recikliranje’ i ‚zbrinjavanje’ utvrđene u članku 3. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća(*).

               (*) Direktiva 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva (SL L 312, 22.11.2008., str. 3.).”;

               (b) točke (b), (c), (d) i (n) brišu se;

               2. članak 5. mijenja se kako slijedi:

               (a) u stavku 2. briše se sljedeća rečenica:

               „Dvije godine od datuma utvrđenog stavkom (c) Vijeće na temelju izvješća Komisije o praktičnom iskustvu koje su države članice stekle u provođenju ciljeva utvrđenih u stavcima (a) i (b), preispituje gore postavljeni cilj, dodajući istome, ako je potrebno, prijedlog u smislu potvrđivanja ili dopune tog cilja, a sve radi osiguranja visoke razine zaštite okoliša.”;

               (b) u stavku 3. dodaje se sljedeća točka (f):

               „(f)
                     otpad koji je odvojeno prikupljen u skladu s člankom 11. stavkom 1. i člankom 22. Direktive 2008/98/EZ.”;

               (c) dodaju se sljedeći stavci 5., 6. i 7.:

               „5. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se do 2030. količina komunalnog otpada koji se odlaže na odlagališta smanji na 10 % ukupne količine nastalog komunalnog otpada.

               6. Estonija, Grčka, Hrvatska, Latvija, Malta, Rumunjska i Slovačka mogu dobiti dodatnih pet godina za ispunjavanje cilja iz stavka 5. Država članica izvješćuje Komisiju da namjerava iskoristiti tu odredbu najkasnije 24 mjeseca prije odgovarajućeg roka utvrđenog stavkom 5. U slučaju produljenja država članica poduzima potrebne mjere za smanjenje količine komunalnog otpada koji se odlaže na odlagališta na 20 % ukupne količine nastalog komunalnog otpada do 2030.

               Uz obavijest se dostavlja i plan provedbe u kojem su navedene mjere potrebne za osiguranje usklađenosti s ciljevima prije novog roka. Plan uključuje i precizan raspored provedbe predloženih mjera i procjenu njihovih očekivanih učinaka.

               7. Najkasnije do 31. prosinca 2024. Komisija ispituje cilj utvrđen stavkom 5. u cilju njegova smanjenja i uvođenja ograničenja za odlaganje na odlagališta neopasnog otpada koji nije komunalni otpad. U tu svrhu se izvješće Komisije i prema potrebi priloženi prijedlog dostavljaju Europskom parlamentu i Vijeću.”;

               3. umeće se sljedeći članak 5.a:

               „Članak 5.a

               Izvješće o ranom upozoravanju

               1. Komisija u suradnji s Europskom agencijom za okoliš sastavlja izvješće o napretku prema ostvarenju ciljeva utvrđenih člankom 5. stavcima 5. i 6. najkasnije tri godine prije rokova utvrđenih navedenim odredbama.

               2. Izvješća iz stavka 1. uključuju sljedeće:

               (a)
                     procjenu ostvarenja ciljeva za svaku državu članicu;

               (b)
                     popis država članica za koje postoji rizik da neće uspjeti ostvariti te ciljeve unutar odgovarajućih rokova, uz odgovarajuće preporuke za predmetne države članice.”;

               4. u članku 6. točki (a) dodaje se sljedeća rečenica:

               „Države članice osiguravaju da se mjerama poduzetima u skladu s ovom točkom ne ometa ostvarivanje ciljeva Direktive 2008/98/EZ, posebno u smislu povećanja pripreme za ponovnu uporabu i recikliranja utvrđenih člankom 11. te Direktive.”;

               5. u članku 11. stavku 2. briše se drugi podstavak;

               6. članak 15. zamjenjuje se sljedećim:

               „Članak 15.

               Izvješćivanje

               1. Države članice Komisiji dostavljaju podatke o provedbi članka 5. stavaka 2. i 5. za svaku kalendarsku godinu. Navedene podatke dostavljaju elektroničkim putem u roku od 18 mjeseci od završetka izvještajne godine za koju se prikupljaju podatci. Podatci se dostavljaju u formatu koji je utvrdila Komisija u skladu sa stavkom 5. Prvim se izvješćem obuhvaćaju podatci za razdoblje od 1. siječnja [unijeti godinu prenošenja ove Direktive + jedna godina] do 31. prosinca [unijeti godinu prenošenja ove Direktive + jedna godina].

               2. Države članice izvješćuju o podatcima o provedbi ciljeva utvrđenih u članku 5. stavku 2. do 1. siječnja 2025.

               3. Podatcima o kojima država članica izvješćuje u skladu s ovim člankom prilaže se izvješće o potvrdi kvalitete.

               4. Komisija revidira podatke dostavljene u skladu s ovim člankom i objavljuje izvješće o rezultatima revizije. Izvješćem se procjenjuju organizacija prikupljanja podataka, izvori podataka i metodologija u uporabi u državama članicama te cjelovitost, pouzdanost, pravovremenost i dosljednost tih podataka. Procjena može uključivati posebne preporuke za poboljšanje. Izvješće se izrađuje svake tri godine.

               5. Komisija donosi provedbene akte o utvrđivanju formata za dostavu podataka u skladu sa stavkom 1. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom iz članka 17. stavka 2. ove Direktive.”;

               7. članak 16. zamjenjuje se sljedećim:

               „Članak 16.

               Izmjena priloga

               Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 17.a radi prilagodbe priloga znanstvenom i tehničkom napretku.”;

               8. članak 17. zamjenjuje se sljedećim:

               „Članak 17.

               Postupak odbora

               1. Komisiji pomaže odbor osnovan na temelju članka 39. Direktive 2008/98/EZ. Taj je odbor odbor u smislu Uredbe (EZ) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća(*).

               2. Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EZ) br. 182/2011.

               (*) Uredba (EZ) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).”;

               9. umeće se sljedeći članak 17.a:

               „Članak 17.a

               Delegiranje ovlasti

               1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.

               2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 16. prenosi se na Komisiju na neograničeno vrijeme od [unijeti datum stupanja na snagu ove Direktive].

               3. Europski parlament ili Vijeće mogu u bilo kojem trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 16. Odlukom o opozivu okončava se delegiranje ovlasti koje je u toj odluci navedeno. Opozivom se proizvode učinci od dana nakon dana objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. Odluka ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.

               4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.

               5. Delegirani akt donesen na temelju članka 16. stupa na snagu samo ako ni Europski parlament ni Vijeće na njega ne ulože prigovor u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću ili ako i Europski parlament i Vijeće prije isteka tog roka obavijeste Komisiju da neće uložiti prigovor. To se razdoblje na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća produžuje za dva mjeseca.”;

               10. u Prilogu III. točki 2. briše se prvi podstavak.

               Članak 2.

               Prenošenje

               1.Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do [umetnuti datum 18 mjeseci nakon stupanja na snagu ove Direktive]. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.

               Kada države članice donose te odredbe, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.

               2.Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.

               Članak 3.

               Stupanje na snagu

               Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Članak 4.

               Adresati

               Ova je Direktiva upućena državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

                     (1)
                  Direktiva 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva (SL L 312, 22.11.2008., str. 3.).

                     (2)
                  Direktiva 94/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 1994. o ambalaži i ambalažnom otpadu (SL L 365, 31.12.1994. str. 10.)

                     (3)
                  Direktiva Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada (SL L 182, 16.7.1999., str. 1.)

                     (4)
                  Direktiva 2000/53/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. studenoga 2000. o otpadnim vozilima (SL L 269, 21.10.2000., str. 34. – 43.)

                     (5)
                  Direktiva 2006/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. rujna 2006. o baterijama i akumulatorima i o otpadnim baterijama i akumulatorima te stavljanju izvan snage Direktive 91/157/EEZ (SL L 266, 26.9.2006., str. 1. – 14.)

                     (6)
                  Direktiva 2012/19/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o otpadnoj električnoj i elektroničkoj opremi (SL L 197, 24.7.2012., str. 38. – 71.).

                     (7)
                  COM(2011) 571.

                     (8)
                  Odluka br. 1386/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. studenoga 2013. o Općem programu djelovanja Unije za okoliš do 2020. „Živjeti dobro unutar granica našeg planeta” (SL L 354, 28.12.2013., str. 171.)

                     (9)
                  U hijerarhiji otpada prednost se daje sprečavanju, zatim ponovnoj uporabi, recikliranju prije energetske oporabe te zbrinjavanju koje uključuje odlaganje na odlagališta i spaljivanje bez energetske oporabe.

                     (10)
                  COM(2008) 699 i COM(2014) 297.

                     (11)
                  COM(2014) 397.

                     (12)
                  SL C , , str. .

                     (13)
                  SL C , , str. .

                     (14)
                  Direktiva Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada (SL L 182, 16.7.1999., str. 1.)

                     (15)
                  COM(2008) 699 i COM(2014) 297.

                     (16)
                  Direktiva 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva (SL L 312, 22.11.2008., str. 3.).

                     (17)
                  Uredba (EZ) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.)

                     (18)
                  SL C 369, 17.12.2011., str. 14.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 10.2.2016.
            COM(2016) 56 final
            2016/0033(COD)
            Prijedlog
            DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o izmjeni Direktive 2014/65/EU o tržištima financijskih instrumenata u pogledu određenih datuma
            (Tekst značajan za EGP)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               1.1. Razlozi prijedloga

               Direktiva 2014/65/EU („MiFID”) i Uredba (EU) br. 600/2014 („MiFIR”) donesene su u svjetlu financijske krize. MiFID-om i MiFIR-om, zajednički nazvanima MiFID II, obuhvaćena su tržišta vrijednosnih papira, posrednici u ulaganjima i mjesta trgovanja. Novim okvirom jača se i zamjenjuje postojeći okvir MiFID-a.

               MiFID-om II povećava se broj financijskih instrumenata obuhvaćenih pravilima trgovanja te se osigurava da se trgovanje odvija na reguliranim platformama. Uvode se i pravila o visokofrekventnom trgovanju. Poboljšava se transparentnost i nadzor financijskih tržišta, uključujući tržišta izvedenica, te se rješava pitanje volatilnosti cijena robnih izvedenica. Novim okvirom poboljšavaju se uvjeti tržišnog natjecanja u području trgovanja financijskim instrumentima i njihova poravnanja. Revidirana pravila MiFID-a temelje se na već uspostavljenim pravilima te se njima jača i zaštita ulagača uvođenjem strogih zahtjeva u pogledu organizacije i poslovnog ponašanja. Paket MiFID II čine Direktiva i Uredba. Države članice Direktivu moraju prenijeti u nacionalno zakonodavstvo do 3. srpnja 2016. I MiFID i MiFIR trebali bi se početi primjenjivati od 3. siječnja 2017.

               Svrha nacrta prijedloga jest produljiti rok početka primjene obaju instrumenata koji čine paket MiFID II zbog izazova povezanih s tehničkom provedbom s kojima se susreću Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala („ESMA”), nacionalna nadležna tijela i dionici. Razmjeri tih izazova takvi su da ključna podatkovna infrastruktura neće biti uspostavljena do 3. siječnja 2017.

               Tijekom zakonodavnog postupka prepoznata je iznimno visoka razina složenosti paketa MiFID II i potreba za velikim brojem provedbenih mjera. Stoga je za početak primjene predviđen rok od 30 mjeseci nakon donošenja, umjesto uobičajenih 18 – 24 mjeseca.

               Unatoč neuobičajeno dugom razdoblju, ESMA je Komisiji jasno istaknula da su izazovi povezani s tehničkom provedbom takvih razmjera da ključna podatkovna infrastruktura neće biti uspostavljena do 3. siječnja 2017. Ne promijeni li se datum početka primjene, to bi značilo da u praksi ni nadležna tijela ni tržišni sudionici ne bi bili u mogućnosti primjenjivati nova pravila od 3. siječnja 2017. To bi dovelo do pravne nesigurnosti i mogućeg narušavanja tržišta.

               U svjetlu tih iznimnih okolnosti i posebnih izazova povezanih s tehničkom provedbom s kojima se ESMA i nadležna tijela suočavaju u ovom konkretnom slučaju, Komisija smatra da je neophodno produljiti rok za početak primjene obaju instrumenata koji čine MiFID II. Takvo produljenje bit će strogo ograničeno na razdoblje koje je potrebno kako bi se omogućilo okončanje rada na tehničkoj provedbi.

               1.2. „Podatkovni” izazov

               ESMA je obavijestila Komisiju da ni ESMA ni nacionalna nadležna tijela neće biti u mogućnosti početi primjenjivati MiFID II od 3. siječnja 2017. To je posljedica znatnih izazova pri prikupljanju podataka potrebnih za funkcioniranje pravila MiFID-a II. Kako bi se zajamčila pravna sigurnost i izbjeglo moguće narušavanje tržišta, potrebne su stoga hitne mjere radi prilagodbe datuma početka primjene MiFID-a II. Razlozi hitnosti povezani su s potrebom da se uspostave nove i sveobuhvatne mreže za elektroničko prikupljanje podataka između mjesta trgovanja, nacionalnih regulatornih tijela i ESMA-e.

               Novim se okvirom od mjesta trgovanja i sistematskih internalizatora zahtijeva da nadležnim tijelima osiguraju referentne podatke o financijskim instrumentima kojima se na jedinstven način opisuju značajke svakog financijskog instrumenta koji podliježe području primjene MiFID-a II. Dodatni se podaci upotrebljavaju i u druge svrhe, prije svega za izračun različitih pragova likvidnosti i transparentnosti koji se upotrebljavaju za trgovanje u okviru mjesta trgovanja svim financijskim instrumentima obuhvaćenima MiFID-om kao i za izvješćivanje o pozicijama u robnim izvedenicama.

               Kako bi se podaci prikupljali učinkovito i usklađeno, mora se razviti nova infrastruktura za prikupljanje podataka. Time se ESMA-u obvezuje da zajedno s nacionalnim nadležnim tijelima uspostavi sustav referentnih podataka o financijskim instrumentima („FIRDS”). FIRDS-om će trebati pokriti cijeli niz financijskih instrumenata koji su obuhvaćeni povećanim područjem primjene MiFID-a II. FIRDS-u će za provedbu tog zadatka trebati povezivanje tokova podataka između ESMA-e, nacionalnih nadležnih tijela i oko 300 mjesta trgovanja u cijeloj Europskoj uniji. Veliku većinu novih informacijskih sustava na kojima se FIRDS temelji trebat će razviti od samih temelja, uporabom novih parametara.

               Komisija prepoznaje da zbog obujma i složenosti podataka koji se trebaju prikupiti i obraditi da bi MiFID II bio operativan, posebno u svrhu izvješćivanja o transakcijama, izračuna transparentnosti i izvješćivanja o pozicijama u robnim derivatima, ni dionici (primjerice trgovinske platforme) ni nacionalna nadležna tijela ni ESMA nisu u mogućnosti osigurati da potrebna infrastruktura za prikupljanje podataka bude uspostavljena i operativna do 3. siječnja 2017. Stoga je 2. listopada 2015. ESMA obavijestila Komisiju o neizbježnom kašnjenju u tehničkoj provedbi MiFID-a II.

               1.3. Područje primjene prijedloga

               Nedostatak podataka ima posljedice na različita područja MiFIDA-a II. U pogledu uređenja tržišta, jasno je da se većina tržišnih pravila neće moći primjenjivati ako nisu dostupni temeljni referentni podaci (identifikacijska oznaka instrumenta) ni dodatna podatkovna infrastruktura za izračun transparentnosti i izvješćivanje o pozicijama. Konkretno:

               Izvješćivanje o transakcijama: bez referentnih podataka bit će teško odrediti koji su instrumenti obuhvaćeni područjem primjene. Nadalje, neće biti dostupna infrastruktura koja je tržišnim sudionicima potrebna za izvješćivanje svojih nadležnih tijela.

               Okvir transparentnosti: ne mogu se uspostaviti ni provoditi pravila o transparentnosti u području trgovanja primjenjiva na sve financijske instrumente (vlasničke i nevlasničke). Nadalje, ne mogu se utvrditi izračuni ni pragovi za procjenu likvidnosti, izuzeća, odgođeno objavljivanje i, u području vlasničkih instrumenata, dvostruka granica obujma (kojom se ograničava trgovanje na anonimnim tržištima).

               Robne izvedenice: u nedostatku izvješćivanja o pozicijama u robnim izvedenicama bit će teško primjenjivati ograničenja pozicija za takve ugovore o robnim izvedenicama. Nedostatak izvješćivanja o pozicijama ograničava sposobnost učinkovitog otkrivanja kršenja ograničenja pozicija.

               Mikrostrukturno uređenje: mnogi zahtjevi povezani s algoritamskim/visokofrekventnim trgovanjem po svojoj prirodi ovise o podacima. Konkretno, ključne odredbe o režimu pomaka cijena i obvezama povezanima s obvezama i sustavima održavanja tržišta također se temelje na postojanju likvidnog tržišta kako je utvrđeno okvirom transparentnosti.

               Nedostatak podataka neće izravno utjecati na pravila o zaštiti ulagača, pravila poslovnog ponašanja niti na određene povezane organizacijske zahtjeve iz MiFID-a II. Važnu iznimku čine pravila o najboljem izvršenju, u okviru kojih se područje primjene objave definira upućivanjem na postojanje likvidnog tržišta i druge pojmove koji se odnose na transparentnost. U slučaju drugih pravila o zaštiti ulagača, osim pitanja povezanih s definicijom financijskih instrumenata ili područjem primjene zakonodavstva, podatkovna međupovezanost općenito ne postoji jer se ta pravila odnose izravno na distribuciju, a ne na trgovanje. Stoga se priznaje da bi alternativni pristup bio produljenje roka za početak primjene samo za dijelove zakonodavstva koji se izravno odnose na prikupljanje podataka.

               No nakon pažljive analize te mogućnosti čini se da je produljenje roka za cijeli paket, uključujući pravila o zaštiti ulagača, primjerenije od postupnog pristupa:

               na taj se način izbjegava rizik od nejasnoća i nepotrebnih troškova koje bi dionici snosili u slučaju postupne provedbe. Za razliku od postupnog pristupa, istovremenom uspostavom različite infrastrukture pridonijelo bi se troškovnoj učinkovitosti postupka. Primjerice, investicijska društva koja sudjeluju u izvršavanju naloga u tom slučaju ne bi morala uspostavljati organizacijske zahtjeve / pravila poslovnog ponašanja u fazama, što bi bilo složeno i skupo;

               ne bi se moralo razlikovati između područja u kojima je moguća izravna provedba i onih u kojima to nije moguće te se time izbjegava rizik od neželjenih posljedica koje možda nisu bile predviđene ili dostatno razmotrene; i

               izbjegava se potreba za prijelaznim pravilima, koja bi sama po sebi dovela do novih problema i preusmjeravanja resursa ESMA-e, nacionalnih nadležnih tijela i dionika s uspostave trajnog okvira.

               Stoga je na temelju prethodno navedenoga potrebno i opravdano produljiti rok za početak primjene cijelog skupa pravila iz MiFID-a II.

               1.4. Trajanje produljenja

               Produljenjem od godinu dana trebalo bi se ESMA-i, nacionalnim nadležnim tijelima i operaterima omogućiti dostatno i razumno razdoblje za uspostavu infrastrukture za prikupljanje podataka, izvješćivanje i izračun pragova transparentnosti. Postupak provedbe sastoji se od sljedećih pet koraka: (1) poslovni zahtjevi (što su u ovom slučaju neophodni regulatorni tehnički standardi / provedbeni tehnički standardi), (2) specifikacije, (3) razvoj, (4) ispitivanje i (5) puštanje u rad. ESMA procjenjuje da bi te korake u pogledu referentnih podataka, izračuna transparentnosti i sustava izvješćivanja o pozicijama trebala dovršiti do siječnja 2018. To počiva na pretpostavci da će se do sredine 2016. uspostaviti dostatna pravna jasnoća u pogledu konačnih zahtjeva u okviru relevantnih regulatornih tehničkih standarda. Stoga se na temelju navedenoga nacrtom prijedloga rok za početak primjene cijelog okvira produljuje za godinu dana, tj. do 3. siječnja 2018.

               Produljenje roka za početak primjene mjera kojima države članice prenose Direktivu 2014/65/EU ne bi trebalo utjecati na donošenje delegiranih akata i tehničkih standarda koji se izrađuju u skladu s Direktivom 2014/65/EU. Komisija bi te mjere trebala donijeti u skladu s postupkom kojemu je svrha omogućiti industriji da uspostavi i prilagodi interne sustave kako bi se do datuma početka primjene Direktive 2014/65/EU osigurala usklađenost s novim zahtjevima.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Prijedlog se temelji na članku 53. stavku 1. UFEU-a. Njime se dopunjuje predložena uredba o produljenju roka za početak primjene MiFIR-a.

               •Supsidijarnost

               U skladu s načelom supsidijarnosti djelovanje na razini EU-a može se poduzeti samo ako države članice predviđene ciljeve ne mogu ostvariti same. Djelovanje EU-a potrebno je kako bi se poboljšalo pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta i izbjeglo narušavanje tržišnog natjecanja na tržištima vrijednosnih papira. U tom pogledu, zakonodavstvo koje se izmjenjuje donosi se u potpunosti u skladu s načelom supsidijarnosti i svaka njegova izmjena mora se provesti na temelju Komisijina prijedloga.

               •Proporcionalnost

               Djelovanje EU-a potrebno je kako bi se ostvario cilj pravilne uspostave infrastrukture za prikupljanje podataka, kako je utvrđeno MiFID-om II. Produljenje, kako je predloženo u smislu područja primjene i trajanja, potrebno je da bi se svim uključenim stranama omogućilo učinkovito i propisno planiranje i provedba. Dakle, ovim će se prijedlogom omogućiti ostvarenje prvotne svrhe MiFIDA-a II tj. potpuno funkcionalno unutarnje tržište za usluge povezane s vrijednosnim papirima uz visoku razinu transparentnosti tržišta i zaštite ulagača.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

                  Uz ovaj prijedlog nije priložena zasebna procjena učinka jer je procjena učinka za MiFID II već provedena. Ovim se prijedlogom ne mijenja sadržaj MiFID-a II niti se njime uvode nove obveze za investicijska društva ili mjesta trgovanja ili bilo kojeg drugog operatera obuhvaćenog MiFID-om II. Njegova je isključiva svrha omogućiti, zbog iznimnih razloga osobito povezanih s krajnjom složenošću paketa i potrebnih alata za prikupljanje podataka, jednogodišnje produljenje roka za početak primjene MiFID-a II kako bi se zajamčila pravna sigurnost i razvila potrebna infrastruktura za prikupljanje podataka kojom bi se ESMA-i i nacionalnim nadležnim tijelima omogućila učinkovita primjena i izvršenje novih pravila.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Prijedlog nema proračunski učinak za Komisiju.

               2016/0033 (COD)

               Prijedlog

               DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o izmjeni Direktive 2014/65/EU o tržištima financijskih instrumenata u pogledu određenih datuma

               (Tekst značajan za EGP)

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 53. stavak 1.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke
                  1
               ,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
                  2
               ,

               djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)Uredba (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća
                  3
                i Direktiva 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća
                  4
                najvažniji su dijelovi financijskog zakonodavstva donesenog u svjetlu financijske krize u vezi s tržištima vrijednosnih papira, posrednicima u ulaganjima i mjestima trgovanja. Novim se okvirom jača i zamjenjuje Direktiva 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  5
               .

               (2)Uredbom (EU) br. 600/2014 i Direktivom 2014/65/EU utvrđuju se zahtjevi povezani s odobravanjem i djelovanjem investicijskih društava, reguliranih tržišta i pružatelja usluga podatkovnog izvješćivanja. Usklađuje se režim ograničenja pozicija u robnim izvedenicama radi poboljšanja transparentnosti, potpore propisnom određivanju cijena i sprječavanja zlouporabe tržišta. Uvode se i pravila o visokofrenkventnom trgovanju te se usklađivanjem administrativnih sankcija poboljšava nadzor financijskih tržišta. Novi okvir temelji se na već uspostavljenim pravilima te se njima jača i zaštita ulagača uvođenjem strogih zahtjeva u pogledu organizacije i poslovnog ponašanja. Države članice Direktivu 2014/65/EU moraju prenijeti u nacionalno zakonodavstvo do 3. srpnja 2016.

               (3)U skladu s novim okvirom koji je uveden Uredbom (EU) br. 600/2014 i Direktivom 2014/65/EU, mjesta trgovanja i sistematski internalizatori dužni su nadležnim tijelima osigurati referentne podatke o financijskim instrumentima kojima se na jedinstven način opisuju značajke svakog financijskog instrumenta na koji se primjenjuje ta Direktiva. Ti se podaci upotrebljavaju i u druge svrhe, primjerice za izračun pragova transparentnosti i likvidnosti te za izvješćivanje o pozicijama u robnim izvedenicama.

               (4)Kako bi se podaci prikupljali učinkovito i usklađeno, razvija se nova infrastruktura za prikupljanje podataka. U tu su svrhu Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala („ESMA”) i nacionalna nadležna tijela obvezni uspostaviti sustav referentnih podataka o financijskim instrumentima („FIRDS”). Njime će se obuhvatiti širok spektar financijskih instrumenata obuhvaćenih područjem primjene Uredbe (EU) br. 600/2014 te će se povezati tokovi podataka između ESMA-e, nacionalnih nadležnih tijela i mjesta trgovanja iz cijele Europske unije. Veliku većinu novih informacijskih sustava na kojima se FIRDS temelji trebat će razviti od samih temelja, uporabom novih parametara.

               (5)U skladu s člankom 93. Direktive 2014/65/EU, mjere kojima se ta Direktiva prenosi u nacionalno zakonodavstvo države članice obvezne su primjenjivati od 3. siječnja 2017. No zbog obujma i složenosti podataka koji se trebaju prikupiti i obraditi da bi novi okvir postao operativan, posebno u svrhu izvješćivanja o transakcijama, izračuna transparentnosti i izvješćivanja o pozicijama u robnim derivatima, dionici (primjerice trgovinske platforme), ESMA i nacionalna nadležna tijela nisu u mogućnosti osigurati da potrebna infrastruktura za prikupljanje podataka bude uspostavljena i operativna do tog datuma.

               (6)Nedostatak infrastrukture za prikupljanje podataka ima posljedice na cijelo područje primjene Uredbe (EU) br. 600/2014 i Direktive 2014/65/EU. Bez podataka neće se moći jasno razlikovati financijske instrumente koji su obuhvaćeni područjem primjene novog okvira. Nadalje, neće biti moguće prilagoditi pravila o transparentnosti prije i poslije trgovanja koja su potrebna kako bi se odredilo koji su instrumenti likvidni te kada bi se trebala odobriti izuzeća ili odgoda objavljivanja.

               (7)Zbog nedostatka podataka mjesta trgovanja i investicijska društva neće moći izvješćivati nadležna tijela o izvršenim transakcijama. Bez izvješćivanja o pozicijama u robnim izvedenicama bit će teško primjenjivati ograničenja pozicija povezana s tim ugovorima. Nedostatak izvješćivanja o pozicijama dovodi do ograničene sposobnosti učinkovitog otkrivanja kršenja ograničenja pozicija. Mnogi zahtjevi povezani s algoritamskim trgovanjem također ovise o podacima.

               (8)Zbog nepostojanja infrastrukture za prikupljanje podataka i investicijskim će društvima biti teško primjenjivati pravila o najboljem izvršenju. Mjesta trgovanja i sistematski internalizatori neće moći objavljivati podatke o kvaliteti izvršenja transakcija na tim mjestima trgovanja. Investicijska društva neće imati na raspolaganju važne podatke o izvršenju koji bi im pomogli utvrditi najbolji način izvršavanja naloga klijenata.

               (9)Kako bi se zajamčila pravna sigurnost i izbjeglo moguće narušavanje tržišta, potrebno je i opravdano poduzeti hitne mjere za produljenje roka za početak primjene cjelokupnog okvira, uključujući sve delegirane i provedbene akte.

               (10)Postupak uspostave podatkovne infrastrukture obuhvaća pet koraka: poslovne zahtjeve, specifikacije, razvoj, ispitivanje i puštanje u rad. Prema procjenama ESMA-e ti bi koraci trebali biti dovršeni do siječnja 2018. pod uvjetom da se najkasnije do lipnja 2016. uspostavi pravna sigurnost u pogledu konačnih zahtjeva u okviru relevantnih regulatornih tehničkih zahtjeva.

               (11)U svjetlu iznimnih okolnosti te kako bi se omogućilo da ESMA, nacionalna nadležna tijela i dionici dovrše operativnu provedbu, primjereno je datum do kojeg su države članice obvezne početi primjenjivati mjere kojima se Direktiva 2014/65/EU prenosi u nacionalno zakonodavstvo i datum do kojeg stavljanje izvan snage Direktive 2004/39/EZ treba proizvoditi učinke odgoditi za 12 mjeseci do 3. siječnja 2018. U skladu s time trebalo bi odgoditi i izvješća i preglede.

               (12)Direktivu 2014/65/EU trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:

               Članak 1.

               Direktiva 2014/65/EU mijenja se kako slijedi:

               (1)članak 90. mijenja se kako slijedi:

               (a)u prvom stavku „3. ožujka 2019.” zamjenjuje se s „3. ožujka 2020.”;

               (b)drugi stavak mijenja se kako slijedi:

               i.„3. rujna 2018.” zamjenjuje se s „3. rujna 2019.”;

               ii.„3. rujna 2020.” zamjenjuje se s „3. rujna 2021.”;

               (c)u četvrtom stavku „1. siječnja 2018.” zamjenjuje se s „1. siječnja 2019.”;

               (2)u članku 93. stavku 1. drugom podstavku „3. siječnja 2017.” zamjenjuje se s „3. siječnja 2018.”, a „3. rujna 2018.” s „3. rujna 2019.”;

               (3)u članku 94. „3. siječnja 2017.” zamjenjuje se s „3. siječnja 2018.”;

               (4)u članku 95. stavku 1. „3. srpnja 2020.” zamjenjuje se s „3. siječnja 2021.”, a „3. siječnja 2017.” s „3. siječnja 2018.”.

               Članak 2.

               Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

                     (1)
                  SL C , , str. .

                     (2)
                  SL C , , str. .

                     (3)
                  Direktiva 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o tržištu financijskih instrumenata i izmjeni Direktive 2002/92/EZ i Direktive 2011/61/EU (SL L 173, 12.6.2014., str. 349.).

                     (4)
                  Uredba (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o tržištima financijskih instrumenata i izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 173, 12.6.2014., str. 84.).

                     (5)
                  Direktiva 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata te o izmjeni direktiva Vijeća 85/611/EEZ i 93/6/EEZ i Direktive 2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 93/22/EEZ (SL L 145, 30.4.2004., str. 1.).