				|

		52013PC0760

			Prijedlog PROVEDBENE UREDBE VIJEĆA o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine /* COM/2013/0760 final - 2013/0370 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Razlozi za prijedlog i njegovi ciljevi
Ovaj prijedlog odnosi se na primjenu
članka 10. Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o
zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske
zajednice.
Opći kontekst
Ovaj prijedlog donosi se u kontekstu provedbe
Osnovne uredbe i rezultat je ispitnog postupka provedenog u skladu s bitnim i
postupovnim zahtjevima utvrđenima u Osnovnoj uredbi.
Postojeće odredbe u području
prijedloga
Privremene antidampinške mjere uvedene su za
isti proizvod Uredbom Komisije (EU) br. 513/2013 (SL L 152, 5.6.2013., str.5.).
Paralelni prijedlog za uvođenje
konačnih antidampinških mjera.
Usklađenost s ostalim politikama i
ciljevima Unije
Nije primjenjivo.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UČINKA
Savjetovanje sa zainteresiranim stranama
Zainteresirane strane obuhvaćene
postupkom imale su mogućnost braniti svoje interese tijekom ispitnog
postupka, u skladu s odredbama Osnovne uredbe.
Prikupljanje stručnih mišljenja i
njihova uporaba
Nije bilo potrebno obratiti se vanjskim
stručnjacima.
Procjena učinka
Ovaj prijedlog rezultat je provedbe Osnovne
uredbe.
Osnovnom uredbom ne predviđa se opća
procjena učinka, ali se u njoj nalazi iscrpni popis uvjeta koje je
potrebno procijeniti.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Sažetak predloženog djelovanja
Komisija je 8.
prosinca 2012. pokrenula postupak protiv subvencioniranog uvoza koji se odnosi
na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata
(tj. ćelija i pločica) podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
U ispitnom
postupku utvrđeno je subvencioniranje dotičnog proizvoda koje je
prouzročilo štetu industriji Unije. U ispitnom postupku je isto tako
utvrđeno da uvođenje antisubvencijskih mjera nije bilo protivno
interesima Unije.
Stoga se predlaže
da Vijeće donese priloženi prijedlog Uredbe radi uvođenja
konačnih antisubvencijskih mjera na uvoz kristalnih silicijskih
fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom iz
Narodne Republike Kine.
U opseg proizvoda koji podliježe mjerama nisu
uključene pločice koje su na početku bile dio ispitnog postupka.
Razlog tome je činjenica da pločice imaju posebna svojstva koja se
razlikuju od dotičnog proizvoda.
Pravna osnova
Uredba Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11.
lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu
članice Europske zajednice („Osnovna uredba”).
Načelo supsidijarnosti
Prijedlog je u isključivoj nadležnosti
Unije. Načelo supsidijarnosti stoga se ne primjenjuje.
Načelo proporcionalnosti
Prijedlog je u skladu s načelom
proporcionalnosti iz sljedećih razloga:
Način poduzimanja mjera opisan je u
prethodno navedenoj Osnovnoj uredbi i njime se ne dopušta mogućnost
donošenja odluka na nacionalnoj razini.
Pokazatelj o načinu na koji se
financijsko i administrativno opterećenje koje nastaje za Uniju,
nacionalne vlade, regionalne i lokalne vlasti, gospodarske subjekte i
građane svodi na minimum i o proporcionalnosti cilju prijedloga nije
primjenjiv.
Izbor instrumenata
Predloženi instrument: Uredba.
Ostala sredstva ne bi bila primjerena jer se
Osnovnom uredbom ne predviđaju druge mogućnosti.
4.           UTJECAJ NA PRORAČUN
Prijedlog nema nikakav utjecaj na
proračun EU-a.
2013/0370 (NLE)
Prijedlog
PROVEDBENE UREDBE VIJEĆA
o uvođenju konačne kompenzacijske
pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih
elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ)
br. 597/2009 o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu
članice Europske zajednice[1], a posebno njezin članak 17.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je
podnijela Europska komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1.           POSTUPAK
1.1.        Pokretanje postupka
(1)       Europska je komisija
(„Komisija”) 8. studenoga 2012. objavom u Službenom listu Europske unije[2] („Obavijest o pokretanju postupka”) najavila pokretanje
antisubvencijskog postupka u vezi s uvozom u Uniju kristalnih silicijskih
fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i pločica)
podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK” ili „dotična zemlja”).
(2)       Antisubvencijski postupak
pokrenut je nakon što je EU ProSun
(„podnositelj pritužbe”) 26. rujna 2012. uložio
pritužbu u ime proizvođača koji u ovom slučaju predstavljaju više od 25 % ukupne proizvodnje kristalnih silicijskih fotonaponskih
modula i ključnih elemenata u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaz prima
facie subvencioniranja navedenog proizvoda i materijalne štete koja je iz
njega proizašla i koji se smatrao dostatnim za opravdanje pokretanja postupka.
(3)       Prije
pokretanja postupka i u skladu s člankom 10. stavkom 7. Uredbe Vijeća
(EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz
zemalja koje nisu članice Europske zajednice („Osnovna uredba”)[3], Komisija je obavijestila Vladu NRK-a („kineska vlada”) da je primila
pravilno dokumentiranu pritužbu u kojoj se tvrdi da je subvencionirani uvoz
kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata
podrijetlom iz NRK-a prouzročio materijalnu štetu industriji Unije.
Kineska vlada pozvana je na savjetovanja u cilju objašnjavanja situacije u vezi
sa sadržajem pritužbe i postizanjem sporazumnog rješenja. Kineska vlada
prihvatila je ponuđena savjetovanja koja su kasnije održana. Tijekom
savjetovanja nije bilo moguće postići zajedničko rješenje.
Međutim, uzete su u obzir primjedbe kineske vlade o nemogućnosti
uvođenja kompenzacijskih mjera protiv programa navedenih u pritužbi. Nakon
savjetovanja kineska vlada dostavila je svoja stajališta.
1.2.        Usporedni
antidampinški postupak
(4)       Komisija je 6. rujna 2012.
objavom u Službenom listu Europske unije[4]
najavila pokretanje antidampinškog postupka u vezi s uvozom u Uniju kristalnih
silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i
pločica) podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
(5)       Komisija je 6. lipnja 2013.
Uredbom (EU) br. 513/2013[5] uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz kristalnih silicijskih
fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i pločica)
podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine („Privremena antidampinška
uredba”).
(6)       Analize
štete provedene u okviru tog antisubvencijskog i usporednog antidampinškog
ispitnog postupka temelje se na istoj definiciji industrije Unije, predstavnika
proizvođača Unije i razdoblju ispitnog postupka (RIP) i navele su na
identične zaključke, osim ako je drugačije utvrđeno. To se
smatralo primjerenim radi pojednostavljenja analize štete i postizanja
dosljednosti nalaza za oba postupka. Zbog toga su primjedbe o aspektima štete
koje su dostavljene u jednom od ta dva postupka uzete u obzir u oba postupka.
1.3.        Evidentiranje
(7)       Nakon
zahtjeva podnositelja pritužbe potkrijepljenog potrebnim dokazima, Komisija je
1. ožujka 2013. donijela Uredbu (EU) br. 182/2013 o uvjetovanju evidentiranjem
uvoza kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata
(tj. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Republike Kine od
6. ožujka 2013.
(8)       Neke zainteresirane strane
tvrdile su da je odluka o evidentiranju uvoza neutemeljena jer nisu ispunjeni
uvjeti iz članka 24. stavka 5. Osnovne uredbe. Međutim, te tvrdnje
nisu potkrijepljene dokazima ili utemeljene na činjeničnim dokazima. U vrijeme donošenja odluke o obveznom evidentiranju uvoza Komisija je
raspolagala dovoljnim dokazima prima facie koji opravdavaju potrebu za
evidentiranjem uvoza, posebno nagli porast uvoza u apsolutnom iznosu i kao
tržišnog udjela. Stoga su se tvrdnje u tom pogledu morale odbaciti.
1.4.        Strane na koje se postupak
odnosi
(9)       Komisija je o pokretanju
ispitnog postupka službeno obavijestila podnositelje pritužbe, ostale poznate
proizvođače iz Unije, poznate proizvođače izvoznike u
NRK-u, tijela vlasti NRK-a i poznate uvoznike. Zainteresirane strane dobile su
priliku iznijeti svoje stavove u pisanom obliku i zahtijevati saslušanje u roku
određenom u Obavijesti o pokretanju postupka.
(10)     S obzirom na očito velik
broj proizvođača izvoznika, proizvođača Unije i nepovezanih
uvoznika, od svih se poznatih proizvođača izvoznika i nepovezanih
uvoznika zatražilo da se jave Komisiji i dostave, kako je navedeno u Obavijesti
o pokretanju postupka, osnovne podatke o svojim djelatnostima povezanima s
dotičnim proizvodom tijekom razdoblja ispitnog postupka, kako je
definirano u uvodnoj izjavi (38) u nastavku. Ti podaci zatraženi su u skladu s
člankom 27. Osnovne uredbe kako bi se Komisiji omogućilo
odlučivanje o tome je li odabir uzoraka potreban te, ako jest, sam odabir
uzoraka. Zatraženo je mišljenje i od tijela vlasti NRK-a.
(a)
Odabir uzoraka proizvođača
izvoznika
(11)     Na početku je 121 kineski
proizvođač izvoznik/skupina proizvođača dostavio/dostavila
zatražene informacije i pristao/pristala na uključivanje u uzorak.
Trgovačka društva koja surađuju predstavljaju više od 80 %
ukupnog obujma kineskog izvoza. Na temelju podataka primljenih od
proizvođača izvoznika i u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe
Komisija je prvotno predložila uzorak od sedam proizvođača
izvoznika/skupina proizvođača izvoznika.
(12)     Odabrani uzorak od sedam
skupina trgovačkih društava sastoji se od tri izvoznika koji surađuju
s najvećim obujmom izvoza modula, dva izvoznika koji surađuju s
najvećim obujmom izvoza ćelija i dva izvoznika koji surađuju s
najvećim obujmom izvoza pločica. Uzorak od tih sedam skupina
proizvođača izvoznika poslužio je kao osnova za određivanje
razine subvencioniranja tih skupina i razine subvencioniranja svih
proizvođača izvoznika koji surađuju, a koji nisu uključeni
u uzorak, kako je utvrđeno člankom 15. stavkom 2. i člankom 15.
stavkom 3. Osnovne uredbe. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (46) u nastavku,
Komisija je u konačnoj fazi ispitnog postupka isključila pločice
iz opsega proizvoda. Određena trgovačka društva uključena su u
uzorak na temelju njihova najvećeg obujma izvoza pločica.
Međutim, uzimajući u obzir činjenicu da je Komisija već
ispitivala ta trgovačka društva, provjerila podatke koje su ta društva
dostavila te osim toga i činjenicu da su sva ta društva imala
značajan izvoz modula i/ili ćelija, nije se smatralo potrebnim
izmijeniti uzorak.
(13)     Uzorak proizvođača
izvoznika uključivao je na kraju osam društava/skupina. Razlog je u tome
što je utvrđeno da društva Jinko Solar Co. Ltd i Renesola Jiangsu Ltd nisu
povezana iako je prvotno bilo navedeno da jesu.
(b)
Odabir uzoraka proizvođača iz
Unije
(14)     Komisija
je u Obavijesti o pokretanju postupka objavila da je privremeno odabrala uzorak
proizvođačâ iz Unije. Svi poznati proizvođači iz Unije i
poznata udruženja proizvođača obaviještena su o odabiru privremenog
uzorka proizvođača iz Unije. Privremeni uzorak činilo je devet
proizvođača iz Unije od oko 215 proizvođača iz Unije koji
su bili poznati prije pokretanja ispitnog postupka kao proizvođači
istovjetnog proizvoda, odabranih na temelju najvećeg reprezentativnog
obujma proizvodnje, uzimajući u obzir obujam prodaje i zemljopisni položaj
koji su se razumno mogli ispitati u raspoloživom vremenu. Vodilo se računa
da su uzorkom obuhvaćeni i vertikalno integrirani i neintegrirani
proizvođači iz Unije. Zainteresirane strane također su pozvane
da iznesu svoje stavove o privremenom uzorku.
(15)     Nekoliko
zainteresiranih strana dostavilo je sljedeće prigovore o privremenom
uzorku proizvođača iz Unije:
i.        neke strane tvrdile su da
ograničene informacije dostavljene u pogledu privremeno odabranog uzorka
nisu bile dostatne i onemogućile su im davanje smislenih primjedaba na
predloženi uzorak. Posebno su kritizirale činjenicu da je identitet
proizvođačâ iz Unije bio povjerljiv i zatražile su da se otkriju
države članice u kojima se nalaze proizvođači iz Unije u uzorku,
kao i udio proizvodnje odabranih proizvođača iz Unije u ukupnom
obujmu proizvodnje fotonaponskih modula i ćelija te postotak proizvodnje i
prodaje koji predstavljaju trgovačka društva u uzorku pojedinačno i
prema uzorku u cjelini;
ii. metoda upotrijebljena za odabir uzoraka
osporavana je jer „miješa tri različita koraka”, odnosno potporu
pokretanju ispitnog postupka, definiciju industrije Unije i odabir uzoraka.
Stoga se tvrdilo da je bilo nejasno je li industrija Unije već bila
definirana u trenutku odabira uzoraka te može li se stoga uzorak smatrati
reprezentativnim. Bez definiranja industrije Unije u fazi odabira uzoraka,
zainteresirane strane nisu mogle provjeriti je li privremeni uzorak bio
reprezentativan i, stoga, može li se na temelju uzorka ispravno ocijeniti
stanje industrije Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka kako je definirano
u uvodnoj izjavi 38. u nastavku. Nadalje, tvrdilo se da nije bilo primjereno
odabrati privremeni uzorak na temelju odgovora proizvođača iz Unije
na ispitivanje potpore pokretanju ispitnog postupka;
iii.      tvrdilo se i da je privremeni uzorak
odabran samo na temelju trgovačkih društava koja su izrazila potporu ovom
ispitnom postupku;
iv.      jedna strana tvrdila je da se, s obzirom
na to da su vertikalno integrirana trgovačka društva uključena u
privremeni uzorak, obujam proizvodnje ćelija može izračunati
dvostruko ili trostruko, što baca sumnju na ukupnu reprezentativnost uzorka. Zatražila
je da bi se za vertikalno integrirane proizvođače trebao
računati samo obujam proizvodnje modula, ali ne i obujam ćelija;
v.       ista strana tvrdila je da su podaci na
kojima se temeljio odabir uzorka barem djelomično bili nepouzdani, što bi
moglo utjecati na reprezentativnost privremenog uzorka u cjelini;
vi. jedna strana dostavila je popis koji navodno
sadrži oko 150 dodatnih proizvođača istovjetnog proizvoda iz Unije,
tvrdeći da ih je trebalo uzeti u obzir za potrebe odabira uzorka
proizvođačâ iz Unije.
(16)     Argumenti strana razmotreni su
kako slijedi: proizvođači iz Unije zatražili su da njihovi nazivi
budu povjerljivi zbog rizika od protumjera. Doista su postojale stvarne
prijetnje da bi proizvođači iz Unije mogli ugroziti svoje poslovanje
u Uniji i izvan nje. Komisija je smatrala da su ti zahtjevi bili dostatno
potkrijepljeni te ih je odobrila. Objavom mjesta ili udjela proizvodnje i
prodaje pojedinih proizvođača iz Unije odabranih u uzorak mogao bi se
jednostavno otkriti identitet dotičnog proizvođača i zahtjevi se
u tom pogledu moraju odbaciti.
(17)     Komisija nije „pomiješala”
utvrđivanje potpore pokretanju ispitnog postupka, utvrđivanje
industrije Unije i odabir privremenog uzorka jer su ti koraci bili neovisni
jedan od drugog i o njima se odlučivalo zasebno. Nije se pokazalo u kojoj
je mjeri korištenje podataka o proizvodnji i prodaji koje su dostavili
proizvođači iz Unije u kontekstu ispitivanja potpore pokretanju
ispitnog postupka utjecalo na reprezentativnost uzorka. Prilikom pokretanja
postupka industrija Unije bila je privremeno definirana. Sve raspoložive
informacije o proizvođačima iz Unije, uključujući
informacije dane u pritužbi i podatke prikupljene od proizvođača iz
Unije i ostalih strana prije pokretanja ispitnog postupka, upotrijebljene su
kako bi se privremeno utvrdila ukupna proizvodnja Unije tijekom razdoblja
ispitnog postupka, kako je definirano u uvodnoj izjavi (38) u nastavku.
(18)     Svi proizvođači iz
Unije koji su odgovorili na upitnik o potpori pokretanju ispitnog postupka
smatrali su se uzorkom, bez obzira na to jesu li podržali ispitni postupak,
protivili mu se ili nisu izrazili mišljenje. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(19)     Pitanje dvostrukog/trostrukog
računanja razmatrano je prilikom odabira privremenog uzorka. Činilo
se da se isključivanjem proizvodnje i prodaje ćelija vertikalno
integriranih proizvođača iz Unije ne bi uzeo u obzir dio proizvodnje
ćelija koji se prodaje na slobodnom tržištu. Stoga se smatralo da se
isključivanjem prodaje ćelija iz ukupnog obujma proizvodnje ne bi
nužno došlo do reprezentativnijeg uzorka. Nadalje, reprezentativnost uzorka
nije utvrđena samo na temelju obujma proizvodnje, već i na temelju
zemljopisne rasprostranjenosti i jednake zastupljenosti vertikalno integriranih
i neintegriranih proizvođača. Relativna reprezentativnost obujma
proizvodnje izračunana je na razini svake vrste istovjetnog proizvoda. Na
temelju toga smatralo se da je metodologija upotrijebljena za odabir
privremenog uzorka razumna i stoga se u pogledu proizvoda iz ispitnog postupka
u cjelini uzorak smatrao reprezentativnim za industriju Unije. Stoga je te
tvrdnja odbačena. Što se tiče pouzdanosti podataka, uzorak je odabran
na temelju informacija dostupnih u trenutku odabira uzorka kako je
predviđeno člankom 27. Osnovne uredbe. U pogledu pouzdanosti podataka
upotrijebljenih u potporu pokretanju ispitnog postupka, tijekom ispitnog
postupka nisu pronađeni dokazi da su podaci prikupljeni prije pokretanja
postupka bili znatno manjkavi. Stoga se može razumno pretpostaviti da je temelj
na kojem je odabran privremeni uzorak bio dostatno pouzdan. Stoga je ta tvrdnja
odbačena.
(20)     Kad je riječ o popisu oko
150 dodatnih proizvođača iz Unije, treba napomenuti da je ta
informacija dostavljena daleko nakon roka određenog za primjedbe
zainteresiranih strana o odabiru privremenog uzorka i javljanje
proizvođača iz Unije te dostavljanje zahtjeva za uključivanje u
uzorak. Štoviše, oko 30 proizvođača iz Unije navedenih na tom popisu
bili su de facto poznati Komisiji u trenutku odabira uzorka. Nadalje,
svi proizvođači iz Unije koji su se javili nakon objave Obavijesti o
pokretanju postupka razmotreni su prilikom odabira uzorka. Stoga to nije
utjecalo na reprezentativnost uzorka. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(21)     Nakon
primitka primjedaba preispitan je sastav uzorka jer su postojale naznake da
jedno od odabranih trgovačkih društava nije moglo u potpunosti
surađivati. Kako bi se zadržala razina reprezentativnosti uzorka, odabran
je dodatan proizvođač iz Unije. Taj preispitani uzorak sastojao se
stoga od deset trgovačkih društava odabranih na temelju najvećeg
reprezentativnog obujma za svaku razinu proizvodnje, uzimajući u obzir
obujam prodaje na tržištu Unije i zemljopisni položaj koji bi se objektivno
mogli ispitati u raspoloživom roku. Nakon isključivanja pločica iz
definicije dotičnog proizvoda te stoga iz opsega ovog ispitnog postupka
(vidi uvodne izjave od (42) do (46) i (349) u nastavku) uzorak je činilo
osam društava. Kao rezultat toga, preispitani uzorak proizvođača iz
Unije predstavljao je, izraženo kao postotak ukupne proizvodnje Unije,
između 18 i 21 % za module i između 17 i 24 % za
ćelije te je obuhvatio vertikalno integrirana i neintegrirana
trgovačka društva. S obzirom na to da bi točan postotak omogućio
izračun obujma proizvodnje prethodno navedenog dodatnog proizvođača
iz Unije i tako bi se mogao otkriti njegov identitet, nisu se mogli objaviti
točni postotci.
(22)     Proizvođači
iz Unije koji su Komisiji dostavili informacije potrebne za odabir uzorka u
ovom antisubvencijskom postupku podudaraju se s proizvođačima iz
Unije koji su dostavili mjerodavne informacije u usporednom antidampinškom
ispitnom postupku koji je u tijeku. Nadalje, svi proizvođači iz Unije
koji su uključeni u konačni uzorak u antidampinškom ispitnom postupku
dostavili su u ovom antisubvencijskom postupku mjerodavne informacije na
temelju kojih je Komisiji omogućen odabir uzorka. Stoga se smatralo
primjerenim da u oba postupka konačni uzorci proizvođača iz
Unije budu identični.
(23)     Kineska vlada ponovno je u
svojim tvrdnjama naglasila da upotreba klauzule o povjerljivosti imena
podnositelja pritužbi i proizvođačâ iz Unije u uzorku nije opravdana.
Kao što je već navedeno u uvodnoj izjavi (9) Privremene uredbe,
proizvođači iz Unije zatražili su da njihova imena budu povjerljiva
zbog rizika od protumjera. Komisija je smatrala da su ti zahtjevi bili dostatno
potkrijepljeni te ih je odobrila. Informacije koje su dostavljene Komisiji kako
bi se dokazao rizik od protumjera ne mogu se objaviti trećim stranama jer
bi takva objava bila u suprotnosti sa svrhom zahtjeva za povjerljivošću.
Nadalje, u slučaju ako je, kao što je priopćila kineska vlada,
određeni proizvođač Unije ponovno procijenio svoj položaj i
otkrio svoj identitet podnošenjem zahtjeva za pokretanje sudskog postupka protiv
Privremene uredbe, nema razloga za objavljivanje informacija na temelju kojih
je bila zajamčena anonimnost jer je identitet otkriven.
(24)     Nakon konačne objave
Kineska gospodarska komora za uvoz i izvoz strojeva i elektroničkih
proizvoda (dalje u tekstu „CCCME”) ponovila je svoje argumente u vezi s metodom
upotrijebljenom za odabir privremenog uzorka proizvođača iz Unije.
Posebno je tvrdila da institucije nisu uzele u obzir 120 proizvođača.
Komisija je na to pitanje već odgovorila u uvodnoj izjavi (9) Privremene
uredbe. Nadalje, institucije su provjerile djelatnosti društava koja su se
nalazila na tom popisu. Pokazalo se da se na popisu uglavnom nalaze
ugraditelji, distributeri, povezani uvoznici i proizvođači izvoznici
u Kini, Tajvanu i Indiji. Stoga nije bilo moguće dokazati da su
institucije previdjele znatan broj proizvođača iz Unije. Osim toga,
CCCME nije osporio ukupnu proizvodnju Unije dostavljanjem različitih
podataka, a nije ni dostavio dokaze o tome da je reprezentativnost uzorka mogla
biti narušena jer ni jedan navodni dodatni proizvođač iz Unije ne bi
bio uključen u uzorak da je bio poznat Komisiji.
(c)
Odabir uzoraka nepovezanih uvoznika
(25)     Od oko 250 nepovezanih uvoznika
koje je prijavio podnositelj pritužbe i s kojima je Komisija stupila u kontakt,
dvadeset strana odgovorilo je na obrazac o odabiru uzorka priložen uz Obavijest
o pokretanju postupka: dvanaest u vezi s modulima, a jedna u vezi s
ćelijama. Osim toga, javilo se sedam drugih strana, ali one nisu dostavile
podatke o uvozu ni o ponovnoj prodaji dotičnog proizvoda. U skladu s
člankom 27. Osnovne uredbe uzorak je odabran tako da obuhvaća
najveći mogući reprezentativni obujam uvoza koji je bilo moguće
razumno ispitati u raspoloživom roku. Na temelju toga odabran je uzorak
nepovezanih uvoznika koji se sastojao od dva uvoznika modula i jednog uvoznika
ćelija, što je predstavljalo od 2 do 5 % ukupnog uvoza iz
dotične zemlje. Međutim, nakon primitka odgovora na upitnik postalo
je jasno da su temeljna djelatnost jednoga od tri uvoznika de facto
solarne instalacije, a ne trgovina dotičnim proizvodom. Kad je riječ
o drugom uvozniku, njegova djelatnost bila je uvoz modula, a ne uvoz
ćelija. Unatoč tome, kvaliteta dostavljenih informacija u njegovom
odgovoru na upitnik nije bila zadovoljavajuća za njihovo uključivanje
u analizu nepovezanih uvoznika. Osim toga, u ispitnom
postupku pokazalo se da je većina uvoza dotičnog proizvoda ušla na
tržište Unije preko trgovačkih društava povezanih s
proizvođačima izvoznicima iz NRK-a ili preko društava za ugradnju ili
razvoj projekata.
(26)     Nakon
uvođenja privremenih antidampinških mjera u usporednom antidampinškom
ispitnom postupku Komisija je stupila u kontakt s drugim uvoznicima koji su
već surađivali u fazi pokretanja ispitnog postupka dostavljanjem
osnovnih informacija o svojim djelatnostima povezanima s proizvodom iz ispitnog
postupka tijekom razdoblja ispitnog postupka, što je navedeno u Obavijesti o
pokretanju postupka. Svrha toga bila je utvrditi mogućnost povećanja
uzorka nepovezanih uvoznika. Javilo se šest trgovačkih društava, koja se
smatraju nepovezanim uvoznicima, a trguju dotičnim proizvodom (tj.
proizvod kupuju i zatim ga preprodaju) i bila su spremna dalje surađivati
u okviru ispitnog postupka. Od tih šest društava pet ih je odgovorilo u roku.
Od pet primljenih odgovora samo tri su bila dostatno ispunjena i omogućila
smislenu ocjenu. Na temelju toga povećan je uzorak nepovezanih uvoznika i
sada je obuhvaćao četiri uvoznika modula koji su činili 2 %
do 5 % ukupnog uvoza iz dotične zemlje. S
obzirom na strukturu nepovezanih uvoznika koji su većinom mala i srednje
velika trgovačka društva te imajući u vidu ograničena sredstva
kojima raspolažu institucije nije bilo moguće imati uzorak koji bi
predstavljao veći udio.
(d)
Odgovori na upitnik i provjere
(27)     Komisija je poslala upitnike predstavnicima
NRK-a (uključujući posebne upitnike za Kinesku razvojnu banku,
Kinesku izvozno-uvoznu banku, Kinesku banku, Šangajsku banku, Sinosure, ostale
mjerodavne financijske institucije i proizvođače polisilicija, stakla
i aluminija u državnom vlasništvu koji su dotičnoj industriji tijekom
razdoblja ispitnog postupka dobavljali te sirovine), osmorici
proizvođača izvoznika iz NRK-a u uzorku, ostalim
proizvođačima izvoznicima iz NRK-a koji su to zatražili, kao i
proizvođačima iz Unije u uzorku, nepovezanim uvoznicima u uzorku te
subjektima koji se nalaze više ili niže u poslovnom lancu i njihovim
udruženjima koji su se javili u rokovima određenima u Obavijesti o
pokretanju postupka. Komisija je, također, stupila u kontakt s
reprezentativnim udruženjem potrošača.
(28)     Odgovori
na upitnike primljeni su od kineske vlade, svih proizvođača izvoznika
u uzorku i njihovih povezanih društava u NRK-u, pet proizvođača
izvoznika koji su zatražili individualno ispitivanje, svih
proizvođača iz Unije u uzorku, svih nepovezanih uvoznika iz Unije u
uzorku i 21 subjekta koji se nalazi više ili niže u poslovnom lancu te tri
njihova udruženja.
(29)     Komisija
je tražila i provjerila sve informacije koje je smatrala neophodnima za
utvrđivanje subvencioniranja, nastale štete i interesa Unije. Posjeti radi
provjere obavljeni su u poslovnim prostorima sljedećih državnih tijela
vlasti i financijskih institucija, društava u uzorku, jednog nepovezanog
uvoznika, dvaju subjekata koji se nalaze više u poslovnom lancu i četiri subjekata
koji se nalaze niže u poslovnom lancu, udruženja i jednog nezavisnog
savjetnika:
(a)
Vlada Narodne Republike Kine
–
Ministarstvo trgovine Kine, Peking, Kina,
–
Banka Huaxia, Peking, Kina,
–
Kineska razvojna banka, Peking, Kina,
–
Kineska izvozno-uvozna banka, Peking, Kina,
–
Kineska izvozno-kreditna agencija (SINOSURE),
Peking, Kina;
(b)
proizvođači iz Unije
–
osam proizvođačâ iz Unije u uzorku;
(c)
Skupine proizvođača izvoznika (i
povezanih društava) u NRK-u
–
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd., Kina,
–
Delsolar (Wujiang) Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., Kina,
–
Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., Kina,
–
JingAo Group, Kina,
–
Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd,
Kina,
–
Yingli Green Energy Holding Company, Kina,
–
Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd i
Renesola Jiangsu Ltd, Kina,
–
Jinko Solar Co Ltd, Kina;
(d)
Nepovezani uvoznik u Uniji
–
IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Njemačka;
(e)
Subjekti koji se nalaze više u poslovnom
lancu
–
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal,
Njemačka,
–
WACKER Chemie AG, Burghausen, Njemačka;
(f)
Subjekti koji se nalaze niže u poslovnom
lancu
–
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Njemačka,
–
ValSolar SL, Badajoz, Španjolska,
–
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugal,
–
Sunedison Spain Construction, Madrid, Španjolska;
(g)
Udruženja
–
Europsko udruženje fotonaponske industrije (EPIA),
Bruxelles, Belgija;
(h)
Nezavisni savjetnik
–
Europressedienst, Bonn, Njemačka.
(30)     Primjedbe koje su dostavile
zainteresirane strane razmotrene su i prema potrebi uzete u obzir.
(31)     Savez
za pristupačnu solarnu energiju („AFASE”), koji zastupa uvoznike te
subjekte koji se nalaze niže ili više u poslovnom lancu doveo je u pitanje
pravnu osnovu posjeta obavljenog u poslovnim prostorima Europressediensta,
tvrdeći da u skladu s člankom 26. Osnovne uredbe nezavisni savjetnik
nije zainteresirana strana. Međutim, nalazi bi se trebali, kad god je to
moguće, temeljiti na pouzdanim i provjerljivim podacima. Europressedienst
je na temelju ugovora dostavio informacije o makroekonomskim pokazateljima.
Komisija je provela provjere na licu mjesta u svojim poslovnim prostorima zbog načela dobrog upravljanja kako bi se provjerila pouzdanost i
točnost podataka na kojima je Komisija utemeljila svoje nalaze.
(32)     Kineska vlada tvrdila je da su
povrijeđena njezina prava na obranu u vezi s pristupom otvorenom spisu
koji je zainteresiranim stranama radi provjere stavljen na raspolaganje jer
(i.) su bez opravdanog razloga nedostajale informacije iz spisa koji nije
povjerljiv ili nisu dostavljeni dovoljno detaljni sažeci ili, iznimno, nisu
navedeni razlozi nedostavljanja sažetka koji nije povjerljiv, (ii.) je
nedostajala verzija koja nije povjerljiva cjelokupnih odgovora
proizvođača iz Unije na upitnik i (iii.) se previše kasnilo u
stavljanju na raspolaganje verzija koje nisu povjerljive odgovora
proizvođača iz Unije na upitnik zainteresiranim stranama.
(33)     (i.) U pogledu tvrdnje da su
iz otvorenog spisa nedostajale informacije zainteresirana strana nije navela na
koju se informaciju poziva. (ii.) Bila je netočna njezina tvrdnja da nije
stavljena na raspolaganje verzija koja nije povjerljiva svih odgovora
proizvođača iz Unije na upitnik. (iii.) U pogledu kašnjenja prilikom
stavljanja na raspolaganje verzija koje nisu povjerljive odgovora
proizvođača iz Unije u uzorku na upitnik, dotičnoj strani
objašnjeno je da su upitnici dodani spisu koji nije povjerljiv tek nakon što je
provjerena cjelovitost i smislenost njihovih sažetaka. Kako bi se osiguralo
pravo proizvođača iz Unije na anonimnost, utvrđeno je i da
verzije upitnika koje nisu povjerljive doista nisu otkrile identitet
dotičnih proizvođača iz Unije. Stoga je u nekim slučajevima
bilo potrebno da strane koje su dostavile verzije koje nisu povjerljive na
odgovarajući način isprave te verzije prije njihova stavljanja na
raspolaganje drugim zainteresiranim stranama.
(34)     U svakom slučaju smatra
se da to ni na koji način nije utjecalo na pravo zainteresiranih strana na
obranu. Komisija je svim zainteresiranim stranama na vrijeme dala
mogućnost odgovora na informacije iz spisa otvorenog radi provjere kako bi
se prije donošenja bilo kojih zaključaka u ispitnom postupku uzele u obzir
njihove primjedbe ako su potkrijepljene i opravdane. Zainteresirane strane
mogle su iznijeti primjedbe na upitnike proizvođačâ iz Unije u uzorku
i nakon privremene i konačne objave. Stoga, iako se objave i pristup
zainteresiranih strana otvorenom spisu radi provjere temelje na različitim
zakonskim odredbama, treba napomenuti da su zainteresirane strane imale
mnogobrojne mogućnosti iznošenja primjedaba na sve informacije koje je
dostavila bilo koja od strana u ispitnom postupku. Stoga se ta tvrdnja morala
odbaciti.
(35)     Sve zainteresirane strane
obaviještene su o bitnim činjenicama i okolnostima na temelju kojih se
namjeravalo preporučiti uvođenje kompenzacijskih pristojbi na uvoz
kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i njihovih ključnih elemenata
(tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine
(„konačna objava”). Svim je stranama odobreno razdoblje unutar kojeg su
mogle podnijeti primjedbe na konačnu objavu.
(36)     Primjedbe koje su dostavile
zainteresirane strane razmotrene su i prema potrebi uzete u obzir.
1.5.        Prihvaćanje preuzimanja
obveze s obzirom na konačne pristojbe
(37)     Nakon konačne objave
Komisija je od proizvođača izvoznika i Kineske gospodarske komore za
uvoz i izvoz strojeva i elektroničkih proizvoda primila izmijenjenu ponudu
za preuzimanje obveze kojom je obuhvaćen i usporedni antidampinški ispitni
postupak. Odlukom Komisije 2013/XXX/EU od XX. studenoga 2013. Komisija je
potvrdila da prihvaća navedeno preuzimanje obveze.
1.6.        Razdoblje ispitnog postupka i
razmatrano razdoblje
(38)     Ispitni
postupak o subvencioniranju i šteti obuhvatio je razdoblje od 1. srpnja 2011.
do 30. lipnja 2012. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanje
kretanja koja su važna za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 1.
siječnja 2009. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”).
2.           DOTIČNI PROIZVOD I
ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1.        Dotični proizvod
(39)     Dotični proizvod
definiran je u fazi pokretanja postupka kao kristalni silicijski fotonaponski
moduli ili ploče te ćelije i pločice vrste koja se koristi u
kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama, podrijetlom ili
poslani iz NRK-a. Debljina ćelija i pločica ne prelazi 400
mikrometara. Navedeni je proizvod trenutačno obuhvaćen oznakama KN ex
3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501
61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 i ex 8541 40
90.
(40)     Sljedeće
vrste proizvoda isključene su iz definicije dotičnog proizvoda:
–
solarni punjači koji se sastoje od manje od
šest ćelija, prijenosni su i opskrbljuju uređaje energijom ili pune
baterije,
–
tankoslojni fotonaponski proizvodi,
–
kristalni silicijski fotonaponski proizvodi koji su
trajno integrirani u električnu robu kada funkcija električne robe
nije proizvodnja energije i kada navedena električna roba upotrebljava
električnu energiju proizvedenu pomoću integrirane kristalne
silicijske fotonaponske ćelije ili ćelija.
2.2.        Istovjetni proizvod
(41)     U ispitnom postupku pokazalo
se da dotični proizvod kao i proizvod koji proizvodi industrija Unije i
koji se prodaje u Uniji imaju jednaka osnovna fizička, kemijska i
tehnička svojstva te jednaku osnovnu krajnju upotrebu. Stoga se ti
proizvodi smatraju istovjetnima u smislu članka 2. točke (c) Osnovne
uredbe.
2.3.        Tvrdnje u vezi s opsegom
proizvoda
2.3.1.     Izuzeće pločica
(42)     Zainteresirane
strane tvrdile su da iz opsega proizvoda treba izuzeti pločice jer one
nemaju jednaka osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva kao
ćelije i moduli. Uz argumente iznesene prije objave Privremene
antidampinške uredbe iznesena su u vezi s tim i dva dodatna argumenta.
(43)     Prvo, zainteresirane strane
tvrdile su da se pločice mogu rabiti i za druge namjene osim za
proizvodnju ćelija, posebno za proizvodnju integriranih sklopova i ostalih
mikrouređaja. Napominje se s tim u vezi da nisu sve pločice
obuhvaćene opsegom proizvoda u ovom ispitnom postupku, koji je
ograničen na „pločice vrste koja se rabi u kristalnim silicijskim
fotonaponskim modulima ili pločama” te da „debljina tih
pločica ne prelazi 400 mikrometara”. Iako se pločice rabe i za
druge primjene, ispitni postupak nikad nije obuhvaćao pločice koje se
rabe u proizvodnji drugih proizvoda poput integriranih sklopova. Osim toga,
nije se javio ni jedan proizvođač, uvoznik ili korisnik na tržištu
drugih vrsta pločica i tvrdio da će se na njegove pločice
primjenjivati obvezno evidentiranje ili privremene antidampinške pristojbe.
Stoga je zaključeno da navedene druge vrste pločica nisu
obuhvaćene opsegom proizvoda iz ovog ispitnog postupka. Time se istovremeno
pokazalo da krajnja upotreba pločica nije nužno ista kao krajnja upotreba
ćelija i modula.
(44)     Drugo, tvrdi se da
neprerađene pločice nemaju nijedno od bitnih električnih
svojstava kojima se solarne ćelije i moduli razlikuju od ostalih
proizvoda. Osobito, pločice nemaju sposobnost proizvodnje električne
energije iz sunčeve svjetlosti, što je ključno svojstvo kristalnih
fotonaponskih ćelija i modula.
(45)     U ispitnom postupku se doista
pokazalo da pločica tek nakon prerade u ćeliju može proizvoditi
električnu energiju iz sunčeve svjetlosti. Pretvorba se provodi
pomoću ćelija koje apsorbiraju svjetlost i pretvaraju je u
električnu energiju preko kristalnog silicija. Ćelije imaju
pozitivno-negativne spojeve za prikupljanje i prijenos električne energije
koju proizvede jedna ćelija. Moduli se sastavljaju tako da se ćelije
spoje s plošnim žicama ili metalnim trakama u niz ćelija. Nizovi se
laminiraju između ploča. Većinom se na vrhu koristi staklo, a na
dnu polimerna potporna ploča. Obično se sastavljaju okviri tako da se
omogući ugradnja (npr. na krovovima). Moduli mogu imati invertere.
(46)     Zaključeno
je da bi se pločice zbog različitih osnovnih fizičkih i
tehničkih svojstava, definiranih tijekom ispitnog postupka, među
ostalim, kao mogućnost proizvodnje električne energije iz sunčeve
svjetlosti, morale isključiti iz definicije dotičnog proizvoda, a
time i iz opsega ovog ispitnog postupka.
2.3.2.     Fizička, kemijska i
tehnička svojstva i krajnja upotreba
(47)     Nekoliko
je zainteresiranih strana tvrdilo da se ispitnim postupkom ne mogu obuhvatiti
dva proizvoda s različitim fizičkim, kemijskim i tehničkim
svojstvima te bi stoga moduli i ćelije trebali biti predmetom dvaju
zasebnih ispitnih postupaka. Štoviše, tvrdili su da nije jasno obuhvaća li
ispitni postupak jedan jedinstveni proizvod ili dva zasebna proizvoda i da
stoga ne mogu u potpunosti braniti svoje interese.
(48)     Proizvodnja ćelija i
modula jest jedan jedinstveni proizvodni postupak s različitim koracima
proizvodnje. Ćelije određuju svojstva gotovog proizvoda (tj. modulâ).
U ispitnom postupku pokazalo se da je proizvodnja ćelija izravno i
isključivo namijenjena proizvodnji modula; moduli i ćelije imaju
jednaka fizička, kemijska i tehnička svojstva (određena
rabljenom sirovinom) i jednake osnovne krajnje upotrebe, tj. prodaju se za
ugradnju u fotonaponske solarne sustave. Djelovanje modula izravno je povezano
s djelovanjem ćelija.
(49)     U
Obavijesti o pokretanju postupka jasno je rečeno da moduli i ćelije
čine proizvod obuhvaćen ispitnim postupkom. Zainteresirane strane su
stoga u potpunosti mogle braniti svoje interese na temelju takve definicije
dotičnog proizvoda. Na temelju toga argumenti se odbacuju.
2.3.3.     Različita nomenklatura
(50)     Nadalje se tvrdilo da se
moduli i ćelije ne mogu smatrati jedinstvenim proizvodom jer imaju nekoliko
različitih osmeroznamenkastih oznaka KN, šesteroznamenkasti podbroj i
četveroznamenkasti tarifni broj HS. U tom pogledu napominje se da se
ćelije i moduli mogu uvrstiti pod carinski broj 8541 40 90, a carinski
brojevi pod brojem 8501 namijenjeni su općenito za električne
generatore, a ne posebno za solarne proizvode. Na temelju toga tvrdnja je
odbačena.
2.3.4.     Dodana vrijednost ćelija
(51)     Nekoliko strana tvrdilo je da
dodana vrijednost u postupku pretvorbe u ćelije čini najveći dio
vrijednosti modula i stoga se ćelije moraju smatrati zasebnim proizvodom.
(52)     U ispitnom postupku pokazalo
se da je proizvodnja ćelija tehnološki najsofisticiraniji dio postupka
proizvodnje. Međutim, pokazalo se i da su dva stupnja proizvodnje
međusobno povezana i da dodana vrijednost nije sadržana u konkretnoj fazi
proizvodnog postupka, nego je raširena na cijeli postupak proizvodnje. Na
temelju toga tvrdnja je odbačena.
2.3.5.     Zasebna prodajna tržišta
(53)     Neke zainteresirane strane
tvrdile su da moduli i ćelije imaju zasebna prodajna tržišta i da bi se
stoga trebali smatrati različitim proizvodima, što pokazuje i
činjenica da veliki broj proizvođača nije vertikalno integriran.
(54)     Moduli i ćelije ne mogu
se smatrati zasebnim proizvodima čije se cijene mijenjaju samo ovisno o
tržišnim čimbenicima. Zapravo su njihove cijene usko povezane i pod
utjecajem su cijene polisilicija. Isto tako, kako je objašnjeno u uvodnoj
izjavi (49), dotični proizvod proizvodi se u jedinstvenom postupku
proizvodnje s različitim koracima. Činjenica da neki
proizvođači nisu vertikalno integrirani posljedica je samo poslovne
odluke i ekonomije razmjera te ne mijenja ovaj zaključak. Na temelju toga
argument se morao odbaciti.
2.3.6.     Krajnja upotreba i zamjenjivost
(55)     Nekoliko zainteresiranih
strana tvrdilo je da se moduli i ćelije moraju smatrati različitim
proizvodima jer imaju drukčiju krajnju upotrebu i nisu međusobno
zamjenjivi.
(56)     Kako je prethodno navedeno, u
ispitnom postupku pokazalo se da je postupak proizvodnje ćelija i modula
jedinstven proizvodni postupak i stoga pitanje zamjenjivosti različitih
koraka jedinstvenog proizvodnog postupka nije primjenjivo. Štoviše, moduli i
ćelije imaju jednaku krajnju upotrebu, odnosno pretvorbu sunčeve
svjetlosti u električnu energiju, i stoga se ne mogu koristiti za druge
primjene.
2.3.7.     Distribucijski kanali
(57)     Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da moduli i ćelije nemaju jednake distribucijske kanale i da se
stoga ne mogu smatrati jedinstvenim proizvodom. U ispitnom postupku pokazalo se
da se moduli i ćelije mogu distribuirati unutar različitih ili
sličnih distribucijskih kanala. Međutim, glavni kriteriji za
definiranje jedinstvenog proizvoda jesu jednaka fizička, kemijska i
tehnička svojstva i krajnja upotreba. Uzimajući u obzir uvodne izjave
od (47) do (49), zaključuje se da se stoga različiti distribucijski
kanali ne smatraju odlučujućim elementom. Stoga bi se argument morao
odbaciti.
2.3.8.     Percepcija potrošača
(58)     Tvrdilo se da se moduli i
ćelije bitno razlikuju u smislu percepcije potrošača i stoga se ne bi
trebali smatrati jedinstvenim proizvodom.
(59)     Kako je prethodno navedeno,
glavni kriteriji za definiranje jedinstvenog proizvoda jesu jednaka
fizička, kemijska i tehnička svojstva i krajnja upotreba.
Uzimajući u obzir uvodne izjave od (47) do (49), zaključuje se da se
stoga različita percepcija potrošača ne smatra odlučujućim
elementom. Stoga bi se argument morao odbaciti.
2.3.9.     Razdvojeno ispitivanje za
ćelije i module
(60)     Zainteresirane
strane ponovile su da ćelije i moduli nisu jedinstven proizvod i da bi se
stoga trebali procjenjivati razdvojeno. Za razliku od pločica, ćelije
i moduli doista imaju jednako osnovno svojstvo, tj. sposobnost proizvodnje
električne energije iz sunčeve svjetlosti. Stoga su te tvrdnje odbačene.
(61)     Nakon konačne objave
jedan izvoznik tvrdio je da ćelije same po sebi ne mogu proizvoditi
električnu energiju. Za to ih je navodno potrebno integrirati u module.
Međutim, kapacitet za proizvodnju električne energije iz sunčeve
svjetlosti koji ima svaka ćelija sama po sebi obično iznosi 4W. Iako
bi ta snaga bila nedostatna za većinu primjena koje nalažu sklapanje
višestrukih ćelija u module, to ne znači da ćelija sama po sebi
već nema kapacitet za proizvodnju električne energije.
(62)     Nakon konačne objave
jedan izvoznik tvrdio je i da ćelije nisu samo druga vrsta modula nego
potpuno različiti proizvod. Ćelija je zapravo ključna komponenta
modula. Jasno je da ćelija kao ključna komponenta nije „potpuno
različiti proizvod” jer, kao što je navedeno u uvodnoj izjavi (60), moduli
i ćelije imaju jednako osnovno svojstvo proizvodnje električne
energije iz sunčeve svjetlosti.
(63)     Ista strana osim toga tvrdila
je da je razlika između ćelija i modula uzeta u obzir kada su
odabrani uzorci proizvođača iz Unije i kineskih izvoznika. Za module
i ćelije je stoga trebalo utvrditi različite stope pristojba. U tom
pogledu potvrđeno je da je razlika između modula i ćelija doista
uzeta u obzir pri odabiru uzorka proizvođača iz Unije i kineskih
izvoznika, kao što je navedeno u uvodnoj izjavi (10) i (14) Privremene
antidampinške uredbe. Međutim, to je učinjeno samo kako bi se
osigurala reprezentativnost uzorka i samo po sebi ne znači da se
ćelije i moduli ne bi trebali smatrati jedinstvenim dotičnim
proizvodom ili da je potrebno utvrditi zasebne stope pristojba za ćelije i
module. Doista, kako bi se osigurala reprezentativnost uzorka za sve vrste
proizvoda pri odabiru uzorka bilo je važno razlikovati ćelije i module.
Nadalje, s obzirom na to da je postojao određeni stupanj nesigurnosti u
vezi s pitanjem trebaju li se ćelije i moduli smatrati jednim proizvodom
ili dvama zasebnim proizvodima, bilo je potrebno osigurati reprezentativnost za
oba moguća ishoda.
(64)     Proizvođači
izvoznici tvrdili su da činjenica da se preuzimanjem obveze određuju
različite najniže uvozne cijene i obujam uvoza za ćelije i module
navodno potvrđuje da su to različiti proizvodi za koje su potrebna
dva različita ispitna postupka. Međutim, različite najniže
uvozne cijene samo su naznaka da su ćelije i moduli različite skupine
vrsta proizvoda koji se prodaju po različitim cijenama. Stoga, kako bi
najniže uvozne cijene imale značaj, potrebno je utvrditi različite
cijene.
(65)     Osim toga, činjenica da
su ćelije i moduli različite skupine vrsta proizvoda nije sama po
sebi relevantna za definiciju dotičnog proizvoda. Za definiciju
dotičnog proizvoda dovoljno je da proizvodi imaju jednaka osnovna svojstva
i krajnju upotrebu, kao što je slučaj s modulima i ćelijama kako je
opisano u uvodnoj izjavi (46) odnosno (71).
(66)     Kineska vlada tvrdila je da
pri procjeni jesu li ćelije i moduli jedinstven dotični proizvod nije
obuhvaćen izvjestan broj kriterija koje je utvrdilo Žalbeno tijelo u
predmetu EZ – azbest[6]. Ti kriteriji upotrebljavaju se za definiciju „istovjetnog proizvoda”,
a ne dotičnog proizvoda. Drugim riječima, ti se kriteriji moraju
upotrijebiti za definiciju istovjetnog proizvoda, na primjer istovjetnog
proizvoda koji proizvodi industrija Unije i koji se potom uspoređuje s
dotičnim proizvodom koji izvoze kineski proizvođači izvoznici.
Ti kriteriji stoga nisu primjereni za definiciju dotičnog proizvoda. U
svakom slučaju institucije smatraju da primjena kriterija upotrijebljenih
u predmetu EZ – azbest na definiciju dotičnog proizvoda u ovom
slučaju ne bi dovela do različitog ishoda. Prvi i drugi kriterij
(svojstva, vrsta i kvaliteta odnosno krajnje upotrebe) istovjetni su
kriterijima fizičkih, kemijskih i tehničkih svojstava i krajnjih
upotreba iz prethodnih uvodnih izjava. Treći kriterij (ukus i navike
potrošača) u ovom slučaju nije koristan jer su ćelije
ključna komponenta modula; u pogledu četvrtog kriterija,
razvrstavanja u carinsku tarifu, napominje se da se ćelije i moduli mogu
uvrstiti pod carinski broj 8541 40 90, a carinski brojevi pod brojem 8501 namijenjeni
su općenito za električne generatore, a ne posebno za solarne
proizvode.
(67)     Ostale zainteresirane strane
tvrdile su da objektivna primjena kriterija koje je u prijašnjim predmetima[7] utvrdio Sud navodno dovodi do zaključka da su moduli i
ćelije različiti proizvodi. S tim u vezi napominje se da je Sud naveo
samo nekoliko kriterija koji se mogu uzeti u obzir, tj. nije obavezno
upotrijebiti sve kriterije u svim slučajevima jer neki od njih možda nisu
relevantni. Ti su se kriteriji procjenjivali u uvodnim izjavama od (27) do (39)
Privremene antidampinške uredbe kojom je utvrđeno da određeni broj
kriterija u ovom slučaju nije relevantan. U predmetu Brosmann
procjena o tome pripadaju li različite vrste cipela „dotičnom
proizvodu” izvršena je također na temelju samo tri kriterija za koje je
utvrđeno da su relevantni. Budući da zainteresirane strane nisu
dostavile obrazloženje svojeg mišljenja da objektivna primjena kriterija dovodi
do zaključka da su moduli i ćelije različiti proizvodi, ta se
tvrdnja ne može prihvatiti.
(68)     Osim toga, podsjeća se da
su osnovne krajnje upotrebe ćelija i modula jednake, tj. prodaju se za
uključivanje u fotonaponske solarne sustave. Djelovanje modula izravno je
povezano s djelovanjem ćelija, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (28)
Privremene antidampinške uredbe.
(69)     Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da se isključivanjem pločica iz opsega dotičnog
proizvoda te zbog znatne obrade za dobivanje modula od ćelija odbacuje i
argument da ćelije i moduli imaju jednake krajnje upotrebe. Tvrdi se i da
se procjena da moduli i ćelije imaju jednake krajnje upotrebe temelji na
pretpostavci da je postupak proizvodnje isti za pločice, module i
ćelije.
(70)     Prvo, zaključak da se
procjena da moduli i ćelije imaju jednake krajnje upotrebe temelji na
postupku proizvodnje jest pogrešan. Iako su obje tvrdnje doista u istoj uvodnoj
izjavi (36) Privremene antidampinške uredbe, to ne znači da se jedan
zaključak temelji na drugoj pretpostavci. Riječ „štoviše” kojom su
odvojene dvije tvrdnje jasno upućuje na to da se druga tvrdnja ne temelji
na prvoj. Osim toga, te dvije tvrdnje odnose se na zasebna pitanja koja se
razmatraju u dijelu pod naslovom „Krajnja upotreba i zamjenjivost”. Postupak
proizvodnje spominje se u prvoj tvrdnji koja se odnosi na zamjenjivost, dok se druga
tvrdnja odnosi na krajnju upotrebu. Temeljna pretpostavka da se procjena da
moduli i ćelije imaju jednake krajnje upotrebe temelji na pretpostavci da
je postupak proizvodnje isti za pločice, module i ćelije je stoga
netočna.
(71)     Kad je
riječ o stvarnoj krajnjoj upotrebi ćelija i modula, zainteresirane
strane ne osporavaju da se moduli i ćelije prodaju za uključivanje u
fotonaponske solarne sustave. Stoga se potvrđuje zaključak da moduli
i ćelije imaju jednaku krajnju upotrebu.
2.3.10.   Tankoslojni proizvodi
(72)     Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da bi se tankoslojni fotonaponski proizvodi trebali uključiti u
definiciju dotičnog proizvoda, tvrdeći da imaju jednaka osnovna
fizička, kemijska i tehnička svojstva i jednake osnovne krajnje
upotrebe.
(73)     Tankoslojni fotonaponski
proizvodi jasno su isključeni iz definicije proizvoda (vidi uvodnu izjavu
(40)). Naime, u usporedbi s dotičnim proizvodom tankoslojni fotonaponski
proizvodi imaju različita fizička, kemijska i tehnička svojstva.
Proizvode se u drugačijem postupku proizvodnje i to ne od kristalnog
silicija koji je glavna sirovina za proizvodnju modula i ćelija. Imaju
manju iskoristivost pretvorbe i manju izlaznu snagu te se stoga ne mogu
koristiti za iste primjene kao dotični proizvod. Na temelju toga argumenti
su se morali odbaciti.
2.3.11.   Poluproizvodi
(74)     Nadalje se tvrdilo da bi se
ćelije trebale smatrati poluproizvodima, dok su moduli gotovi proizvodi te
da se stoga ćelije i moduli ne bi smjeli smatrati jedinstvenim proizvodom.
(75)     Kako je prethodno navedeno,
glavni kriteriji za definiranje jedinstvenog proizvoda jesu ista fizička,
kemijska i tehnička svojstva i iste krajnje upotrebe. Uzimajući u
obzir uvodne izjave od (47) do (49), zaključuje se da se stoga razlika
između poluproizvoda i gotovih proizvoda ne smatra odlučujućim
elementom. Stoga bi se argument morao odbaciti.
2.3.12.   Solarni punjači
(76)     Jedna zainteresirana strana
zatražila je isključivanje solarnih ploča namijenjenih
isključivo punjenju baterija od 12V jer imaju drugačiju krajnju
upotrebu od modula za priključenje na mrežu zbog činjenice da
proizvode puno manji napon i da se stoga ne mogu koristiti za priključenje
na mrežu.
(77)     U skladu s Obavijesti o
pokretanju postupka solarni punjači koji se sastoje od manje od šest
ćelija, prijenosni su i opskrbljuju uređaje energijom ili pune
baterije, isključeni su iz proizvoda obuhvaćenog ispitnim postupkom.
Moduli s više od šest ćelija namijenjeni isključivo punjenju baterija
imaju jednaka osnovna svojstva i djelovanje kao moduli za priključivanje
na mrežu. Rabe otvoreni strujni krug koji ima niži napon od kruga koji se rabi
za priključenje na mrežu u modulima. Unatoč toj razlici u ispitnom
postupku pokazalo se da se navedena vrsta modula može priključiti na
mrežu. Niži napon može se jednostavno nadoknaditi povećanjem dimenzije
i/ili broja ćelija. Stoga su moduli namijenjeni punjenju baterija koji se
sastoje od više od šest ćelija obuhvaćeni definicijom dotičnog
proizvoda.
(78)     Zainteresirane strane tvrdile
su i da je definicija „solarnih punjača koji se sastoje od manje od šest
ćelija” preuska i da se treba proširiti na proizvode slične namjene
koji nisu obuhvaćeni tom definicijom, primjerice proizvodi slične
veličine koji se sastoje od većeg broja manjih ćelija.
(79)     Osim toga, zainteresirane
strane tvrdile su da je definicija „silicijskih fotonaponskih proizvoda koji su
trajno integrirani u električnu robu” preuska jer su isključeni samo
završeni električni proizvodi, a solarni sastavni dijelovi za integriranje
u električne proizvode nisu nužno isključeni.
(80)     Doista, analizom tvrdnji koje
su iznijele razne zainteresirane strane pokazalo se da je primjerenije
definirati isključenje takvih proizvoda na temelju tehničkih normi
nego na temelju broja ćelija. Posebno je utvrđeno da se definicijama
norme „IEC 61730-1 razreda C” primjerenije definiraju proizvodi koje bi trebalo
isključiti iz opsega mjera.
(81)     Nakon konačne objave
primljene su primjedbe u vezi s isključenjem koje se temelje na prethodno
navedenoj međunarodnoj normi. Tvrdilo se da bi umjesto pozivanja na normu
bilo primjerenije definirati isključenje na temelju izlaznog napona i
izlazne snage kao „module ili ploče s izlaznim naponom koji ne prelazi 50
V istosmjerno i izlaznom snagom koja ne prelazi 50 W samo za izravnu uporabu
kao punjači baterija u sustavima s istim svojstvima u pogledu napona i
snage”. Ta se tvrdnja mogla prihvatiti i isključenje je na kraju
određeno prema toj definiciji.
2.3.13.   Integrirani krovni solarni
moduli
(82)     Jedna druga zainteresirana
strana tvrdila je da bi se u ovom ispitnom postupku integrirani krovni solarni
moduli trebali isključiti iz opsega proizvoda jer objedinjuju
funkcionalnost solarnog modula s funkcionalnošću crijepa ili škriljevca.
Kao takvi nisu neposredno zamjenjivi sa standardnim solarnim modulom.
(83)     Međutim,
u ispitnom postupku pokazalo se da kako standardni moduli tako i integrirani
krovni solarni moduli moraju biti u skladu s istim normama za električne
instalacije. Unatoč tome što se integrirani krovni solarni modul ne može
jednostavno zamijeniti standardnim modulom, može se zamijeniti standardnim
modulom i crijepovima ili škriljevcem. Ti proizvodi stoga imaju jednako osnovno
tehničko svojstvo, a to je proizvodnja električne energije iz
sunčeve svjetlosti. Dodana funkcionalnost (koja se inače osigurava
krovnim materijalom) ne smatra se bitnom i nije dovoljna za isključenje
integriranih krovnih solarnih modula iz opsega proizvoda.
(84)     Nakon konačne objave ista
zainteresirana strana, pozivajući se općenito na predmet u vezi s obućom[8] te posebno na predmet o posebnoj sportskoj
obući „STAF” (Special Technology Athletic Footwear), tvrdila je da je
nepostojanje dvostruke zamjenjivosti između integriranih krovnih solarnih
modula i standardnih solarnih modula naznaka da bi se integrirani krovni
solarni moduli trebali isključiti iz opsega mjera. Međutim, razlozi
za isključenje STAF-a bili su mnogobrojni, a u predmetu Brosmann[9] Opći sud nije smatrao nepostojanje dvostruke zamjenjivosti samo
po sebi dovoljnim razlogom, što potvrđuje da se vrlo različiti
proizvodi kao što su cipele za nošenje po gradu i čizme za planinarenje,
unatoč razlikama, mogu doista smatrati dotičnim proizvodom u zasebnom
antidampinškom ispitnom postupku.
(85)     Osim toga, zainteresirana
strana tvrdila je da nepostojanje proizvodnje u EU-u i činjenica da
zainteresirana strana posjeduje prava intelektualnog vlasništva navodno
potvrđuju da su integrirani krovni solarni moduli inovativni i
različiti od bilo kojeg drugog proizvoda. Međutim, navodeći
ponovno predmet o obući koji je spomenula zainteresirana strana, u
predmetu Brosmann Opći sud smatrao je da „nepostojanje
proizvodnje te vrste obuće u Zajednici i postojanje patenta nisu presudni”[10]. Kao posljedica toga obuća proizvedena patentiranom tehnologijom
smatrala se u tom slučaju dotičnim proizvodom.
(86)     Zainteresirana strana tvrdila
je i da bi se integrirani krovni solarni moduli trebali isključiti iz
definicije dotičnog proizvoda jer se prodaju po znatno višim cijenama od
cijena standardnih modula. Osim toga, u navedenom predmetu o obući,
obuća STAF iznad određene cijene bila je isključena iz
definicije dotičnog proizvoda. S tim u vezi napominje se da integrirani
krovni solarni moduli doista objedinjuju funkcionalnost solarnog modula s
funkcionalnošću crijepa ili škriljevca kao što je navedeno u uvodnoj
izjavi (83). Izravna usporedba cijena stoga nije značajna jer se zbog
dodatne funkcionalnosti cijene obično povećavaju.
(87)     Kao odgovor na tu tvrdnju,
zainteresirana strana tvrdila je da bi na temelju tih argumenata bilo posve
nemoguće pozivati se na razlike u cijeni kao na dodatni pokazatelj kojim
se opravdava isključenje iz opsega proizvoda. Međutim, to je
tumačenje preširoko. U prethodnoj uvodnoj izjavi navedeno je samo to da u
ovom posebnom slučaju u kojem integrirani krovni solarni moduli
objedinjuju funkcionalnost dotičnog proizvoda i nekog drugog proizvoda (u
ovom slučaju crijepa ili škriljevca), cijena kao takva nije značajna.
To nikako ne znači da u drugim slučajevima razlika u cijeni ne može
biti koristan pokazatelj za utvrđivanje treba li se određeni proizvod
isključiti iz definicije dotičnog proizvoda.
(88)     Naposljetku, zainteresirana
strana tvrdila je da bi se njezinom dobavljaču integriranih krovnih
solarnih modula trebalo odobriti preuzimanje obveze u vezi s najnižim cijenama.
Međutim, čini se da kineski izvoznik u ispitnom postupku nije
surađivao, a kao strana koja ne surađuje, nema pravo sudjelovanja u
preuzimanju obveze. Stoga se ti zahtjevi ne mogu prihvatiti.
2.3.14.   Monokristalne i multikristalne
ćelije
(89)     Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da u Uniji ne postoji proizvodnja monokristalnih ćelija te da
njezin izvoz monokristalnih ćelija ne konkurira industriji EU-a.
Međutim, u ispitnom postupku pokazalo se da i u Uniji postoji proizvodnja
monokristalnih ćelija. Ta je tvrdnja stoga odbačena. U svakom
slučaju u predmetu Brosmann Opći sud smatrao je da
nepostojanje proizvodnje određene vrste proizvoda u Zajednici nije
odlučujuće.
2.3.15.   Klauzula „mjesta otpreme”
(90)     Neke zainteresirane strane
tvrdile su da je širenje opsega ispitnog postupka na proizvode „poslane iz”
NRK-a neopravdano jer je ispitni postupak pokrenut samo protiv proizvoda
podrijetlom iz NRK-a.
(91)     Međutim,
roba poslana iz NRK-a obuhvaćena je već u fazi pokretanja postupka. U
točki 5. Obavijesti o pokretanju postupka navedeno je da su
„trgovačka društva koja isporučuju dotični proizvod iz Narodne
Republike Kine, međutim smatraju da dio navedenog izvoza ili čak
cijeli navedeni izvoz nema carinsko podrijetlo u Narodnoj Republici Kini,
pozvana da se tijekom ispitnog postupka jave i dostave sve relevantne
informacije”. Stoga je jasno da su sva trgovačka društva koja otpremaju
robu iz NRK-a mogla surađivati u ovom ispitnom postupku. Nadalje,
budući da proizvod iz ispitnog postupka često sadrži sastavne i ostale
dijelove podrijetlom iz različitih zemalja, u točki 5. Obavijesti o
pokretanju postupka najavljeno je da se za rješavanje tog pitanja „mogu
donijeti posebne odredbe”.
(92)     Stoga se smatra da su svi
gospodarski subjekti na koje se mjera odnosi propisno obaviješteni o
mogućnosti da će se u vezi s robom poslanom iz NRK-a po potrebi
donijeti posebne odredbe te su pozvani da surađuju u ispitnom postupku.
Stoga opseg ispitnog postupka nije proširen na proizvode „poslane iz NRK-a” jer
su oni obuhvaćeni od samog početka postupka.
(93)     Nakon objave zainteresirane
strane tvrdile su da je bez obzira na odredbe iz Obavijesti o pokretanju
postupka, navedene u uvodnoj izjavi (91), ispitni postupak ograničen na
robu podrijetlom iz NRK-a te da nije procijenjen učinak robe poslane iz
NRK-a.
(94)     S tim u vezi napominje se da
su poduzeti sljedeći koraci kako bi se osiguralo da se tijekom ispitnog
postupka procijeni sva roba poslana iz NRK-a, a ne samo roba podrijetlom iz
NRK-a:
·
Sva trgovačka društva koja isporučuju
dotični proizvod iz NRK-a pozvana su da se jave tijekom ispitnog postupka
bez obzira na podrijetlo robe.
·
U Prilogu A. Obavijesti o pokretanju postupka od
trgovačkih društava izvoznika zatražilo se da dostave informacije o svim
proizvodima koje proizvode. Te informacije nisu bile ograničene na robu
podrijetlom iz NRK-a.
·
Na temelju tih informacija, koje su obuhvaćale
sve izvoznike u EU bez obzira na podrijetlo robe, odabran je reprezentativan
uzorak.
·
Proizvođači u uzorku primili su upitnik
za „proizvođače koji izvoze u Europsku uniju” u kojem je Narodna
Republika Kina navedena kao „dotična zemlja”, a ne zemlja podrijetla.
Stoga je bilo jasno da je ispitnim postupkom obuhvaćena sva roba bez
obzira na njezino podrijetlo.
(95)     Na temelju toga
zaključuje se da je ispitnim postupkom obuhvaćena sva roba
podrijetlom ili poslana iz NRK-a te da je nalazima ispitnog postupka,
uključujući one u vezi sa subvencioniranjem i štetom, obuhvaćena
sva roba podrijetlom ili poslana iz NRK-a.
(96)     Nakon konačne objave
zainteresirane strane tvrdile su da je pritužba sadržavala samo prima facie
dokaz u vezi s uvozom solarnih ploča podrijetlom iz NRK-a, ali ne u vezi s
robom poslanom iz NRK-a. S tim u vezi potrebno je razjasniti da je pritužbom
doista obuhvaćena roba „iz NRK-a”, što je vidljivo iz naslovne stranice s
pečatom koju je dostavio podnositelj zahtjeva. Toj stranici u spisu
prethodi druga stranica s tekstom u kojem se doista spominje izraz „podrijetlom
iz Narodne Republike Kine”. Međutim, taj dio ne pripada dokumentu koji je
dostavio podnositelj pritužbe, već su ga kao naslovnu stranicu dodale
službe Komisije rabeći naziv ispitnog postupka umjesto ponavljanja naslova
pritužbe. Stoga se smatralo da je pritužbom obuhvaćena sva roba iz NRK-a,
bez obzira na to je li roba podrijetlom iz NRK-a.
(97)     Kineski proizvođači
izvoznici tvrdili su i da se od proizvođača izvoznika u trećim
zemljama nije razumno moglo očekivati da znaju da njihovi proizvodi mogu
biti predmetom ispitnog postupka. S tim u vezi napominje se da se mjere ne
primjenjuju na robu u provozu u smislu članka V. GATT-a. Stoga se mjere ne
odnose na proizvođače izvoznike koji ne posluju u NRK-u. Nadalje,
nije se javio ni jedan proizvođač izvoznik u trećim zemljama
kako bi pokrenuo pitanje o tome kako proizvodi koje izvozi podliježu mjerama.
(98)     Isti proizvođači
izvoznici tvrdili su da se od proizvođača izvoznika u trećim
zemljama nije zatražilo da se jave te da nisu mogli dokazati da njihovi
proizvodi nisu subvencionirani. Institucije smatraju da se mjere ne odnose na proizvođače
izvoznike koji uopće ne posluju u NRK-u jer je njihova roba, ako je
poslana iz NRK-a, bila u provozu. Svi ostali proizvođači izvoznici
obaviješteni su u Obavijesti o pokretanju postupka da je njihovo poslovanje dio
ispitnog postupka.
2.3.16.   Zaključak
(99)     S
obzirom na prethodno navedeno, opseg proizvoda konačno je definiran kao
kristalni silicijski fotonaponski moduli ili ploče i ćelije vrste
koja se koristi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili
pločama, podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine, osim ako su u
provozu u smislu članka V. GATT-a. Debljina ćelija ne prelazi 400
mikrometara. Navedeni proizvod trenutačno je obuhvaćen oznakama KN ex
8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501
61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 i ex 8541 40 90.
(100)   Sljedeće vrste proizvoda
isključene su iz definicije dotičnog proizvoda:
–
solarni punjači koji se sastoje od manje od
šest ćelija, prijenosni su i opskrbljuju uređaje energijom ili pune
baterije,
–
tankoslojni fotonaponski proizvodi,
–
kristalni silicijski fotonaponski proizvodi koji su
trajno integrirani u električnu robu kada funkcija električne robe
nije proizvodnja energije i kada navedena električna roba upotrebljava
električnu energiju proizvedenu pomoću integrirane kristalne
silicijske fotonaponske ćelije ili ćelija,
–
moduli ili ploče s izlaznim naponom koji ne
prelazi 50 V istosmjerno i izlaznom snagom koja ne prelazi 50 W samo za izravnu
uporabu kao punjači baterija u sustavima s istim svojstvima u pogledu
napona i snage.
3.           SUBVENCIONIRANJE
(101)   Podnositelj
pritužbe tvrdio je da NRK intenzivno subvencionira svoju fotonaponsku
industriju i naveo je brojne političke dokumente i planove te
zakonodavstvo na kojima se temelji državna potpora u tom sektoru. Komisija je
pregledala i analizirala dokumente navedene u pritužbi te dodatne dokumente
koje su tijekom ispitnog postupka dostavili kineska vlada i
proizvođači izvoznici u uzorku te utvrdila da mnogi dokumenti zaista
upućuju na povlašteno postupanje NRK-a prema fotonaponskoj industriji u
mnogim područjima.
(102)   U 12.
petogodišnjem planu kineska vlada uvrstila je fotonaponsku industriju među
„strateške” industrije[11]. Kineska vlada objavila je i poseban plan za solarnu fotonaponsku
industriju (podređen glavnom 12. petogodišnjem planu), tj. 12.
petogodišnji plan za solarnu fotonaponsku industriju. U tom planu kineska vlada
izrazila je potporu „izuzetnim poduzećima”[12] i
„ključnim poduzećima”[13]
te preuzela obvezu „promicanja provedbe različitih politika za potporu
fotonaponskom sektoru”[14] i „oblikovanja opće pripreme politika potpore za industriju,
financiranje, poreze …”[15]. U Odluci Državnog vijeća br. 40 upućuje se na to da će
kineska vlada „aktivno podupirati razvoj industrije nove energije i pospješiti razvoj
solarne energije”[16], upućuju se sve financijske institucije da pruže kreditnu podršku
samo poticanim projektima (kategorija kojoj pripadaju fotonaponski projekti) te
se jamči provedba „ostalih povlaštenih politika za poticane projekte”[17]. U drugoj Odluci Državnog vijeća od 10. listopada 2010. navodi se
jačanje „intenziteta fiskalne i financijske političke podrške”,
potiču se financijske institucije da „povećaju kreditnu potporu”
te se jamči „korištenje povlaštene fiskalne politike kao što je naknada
rizika”[18] za nove strateške industrije, kategoriju kojoj pripada i fotonaponska
industrija. Nacionalnim planom za srednjoročni i dugoročni znanstveni
i tehnički razvoj (2006. – 2020.) jamči se da će se „pridati
najveća važnost financiranju politika”, „poticati financijske
institucije da daju potporu u obliku povlaštenih kredita glavnim nacionalnim
znanstvenim i tehnološkim industrijalizacijskim projektima”,  „poticati
financijske institucije na poboljšanje i jačanje financijskih usluga za
visokotehnološka poduzeća” te da će se „provesti
povlaštene porezne politike radi promicanja razvoja visokotehnoloških
poduzeća” [19]. U Zakonu NRK-a o znanstvenom i tehnološkom napretku navodi se niz mjera
za potporu strateškim industrijama uključujući fotonaponsku
industriju. Među ostalim, ukazuje se na to da država potiče
financijske institucije i daje im smjernice da podupiru razvoj industrija
visoke i nove tehnologije davanjem zajmova[20],
politički usmjerene financijske institucije upućuju se da pri
pružanju financijskih usluga daju prednost razvoju industrija visoke i nove
tehnologije[21], osigurava se „popust na kamate i jamstvo za zajmove” koje
primaju neka poduzeća i „posebna pomoć” politički
usmjerenih financijskih institucija namijenjena projektima koje potiče
država[22]. Praktična primjena tih mjera prikazana je u nastavku.
3.1.        Uvodne napomene
(103)   Kineska vlada i kineski
proizvođači izvoznici u uzorku dostavili su odgovore na upitnik i
prihvatili posjete na licu mjesta[23] radi
provjere odgovora.
(104)   Nakon analize odgovora na upitnik, Komisija je kineskoj vladi
poslala pismo za dopunu podataka i pismo najave posjeta nakon čega je
uslijedila korespondencija u vezi s programom posjeta radi provjere. Komisija
je kineskoj vladi ostavila dovoljno vremena za pripremu i podnošenje zapažanja
kad god je to zatraženo i bilo opravdano. Kineskoj su vladi odobrena doista
značajna produljenja rokova, tj. produljenje od 30 dana za odgovor na
upitnik, što je bio ukupni rok od 69 dana za podnošenje odgovora na upitnik,
pri čemu je Komisija kineskoj vladi dala 25 dana za odgovor na pismo za
dopunu podataka. Stoga je kineska vlada imala ukupno
više od tri mjeseca za dostavljanje potrebnih informacija koje je zatražila
Komisija.
(105)   Tijekom
posjeta kineskom Ministarstvu trgovine u Pekingu i četirima financijskim
institucijama (Kineska razvojna banka, Kineska izvozno-uvozna banka, Banka
Huaxia i SINOSURE) radi provjere na licu mjesta Komisija je nastojala
provjeriti informacije dane na temelju pratećih dokumenata, a koji su
korišteni za pripremu odgovora kineske vlade, u skladu s odredbama članaka
11. i 26. Osnovne uredbe. Pritom je Komisija došla do privremenog
zaključka da se zbog nedostavljanja informacija i pratećih dokumenata
kineske vlade odgovori na upitnik nisu mogli primjereno provjeriti. Štoviše,
određeni podaci nisu uopće dostavljeni iako su izričito
zatraženi, a na određena pitanja jednostavno nije odgovoreno. Slijedom
toga, kineskoj vladi ukazano je na posljedice nesuradnje u skladu s
člankom 28. stavcima 1. i 6. Osnovne uredbe.
(106)   Kineska
vlada tvrdila je i da joj je Komisija nametnula nerazumni teret tražeći
nebitne i nepotrebne informacije u upitniku i naknadnom pismu za dopunu
podataka.
(107)   S
obzirom na zatražene informacije napominje se da je Komisija zatražila samo
informacije koje se odnose na navode u pritužbi za koje se smatralo da su nužne
za potrebe reprezentativnih nalaza i ostala je ustrajna u svojim zahtjevima
tražeći iste podatke i informacije tijekom ispitnog postupka te
zahtijevajući od kineske vlade razjašnjenje podnesenih informacija i
njihovih posljedica na ispitane programe. Drugim riječima, Komisija je
zatražila samo one informacije koje su bile potrebne za procjenu postojanja i
razine subvencioniranja za dotični proizvod na temelju subvencijskih programa
koji su navedeni u pritužbi.
3.2.        Nesuradnja
(108)   Kao što je navedeno u uvodnoj
izjavi (106), Komisija je nakon posjeta radi provjere na licu mjesta 23.
svibnja 2013. obavijestila kinesku vladu da razmatra mogućnost primjene
dostupnih činjenica u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe. Komisija
je taj dopis poslala jer je došla do privremenog zaključka da se zbog
nedostavljanja informacija i pratećih dokumenata kineske vlade odgovori na
antisubvencijski upitnik, pismo za dopunu podataka i ostale podneske kineske vlade
u predmetnom postupku nisu mogli primjereno provjeriti. Štoviše, na licu mjesta
utvrđeno je da je u odgovoru na upitnik i naknadnim podnescima kineska
vlada uskratila određene informacije iako ih je Komisija izričito
zahtijevala. Osim toga, na određena pitanja jednostavno nije odgovoreno.
Moguća primjena dostupnih činjenica odnosila se na vladine planove,
projekte, razno zakonodavstvo i ostale dokumente; politiku davanja povlaštenih
zajmova, ostalo financiranje, jamstva i osiguranje; okružnice Narodne banke
Kine; provjere u bankama; osiguranja izvoznih kredita i provjere društva
Sinosure; demonstracijski program Golden Sun; programe oslobađanja
od izravnih poreza i snižavanja poreza; programe za neizravne poreze i uvozne
tarife; opskrbu ulaznim materijalima za manju naknadu od primjerene:
polisilicij, ekstrudirani aluminij i staklo; i ustupanje prava korištenja
zemljištem.
(109)   Kineska vlada je u dopisu od 3.
lipnja 2013. prigovorila prethodnoj namjeri Komisije da primijeni odredbe
članka 28. Osnovne uredbe zbog toga što uvjeti potrebni za zanemarivanje
dostavljenih informacija ili čak za „popunjavanje informacijskih praznina”
u tom slučaju ne bi bili ispunjeni.
(110)   Kineska
vlada tvrdila je da se zbog „sumnje” o točnosti dostavljenih informacija
koja nastaje isključivo zbog činjenice što se nisu mogle provjeriti
na „krajnje” zadovoljstvo Komisije takve informacije ne smiju zanemariti.
Komisija se ne slaže s tom tvrdnjom jer ne odražava stvarno stanje. Komisija
zaista nije „zanemarila” nikakve informacije samo iz razloga što ih nije mogla
provjeriti tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta. Međutim, ako je
za informacije i objašnjenja koje je dostavila kineska vlada utvrđeno da
su proturječne i/ili nepotpune u usporedbi s ostalim Komisiji dostupnim informacijama
i da ih istovremeno nije bilo moguće provjeriti tijekom posjeta radi
provjere na licu mjesta, takve informacije Komisija nije mogla uzeti u obzir u
njihovoj nominalnoj vrijednosti. Svaka se informacija uzima u obzir na
odgovarajući način i to ovisno o stupnju nesuradnje kineske vlade.
Napominje se i da Komisija nije imala nedoumica u pogledu oblika u kojem se
dostavljene informacije, kao što je tvrdila kineska vlada, već u pogledu
njihove netočnosti ili nepotpunosti.
(111)   Kineska vlada tvrdila je i da
su neke informacije koje je zatražila Komisija predstavljale takav teret da ih
praktički nije mogla dostaviti. S tim u vezi napominje se da je Komisija
zatražila samo informacije koje su bile potrebne za provjeru navoda
podnositelja pritužbe (i potkrijepljene dokazima prima facie) i kineskoj
vladi dala dovoljno vremena i mogućnosti za dostavljanje tih informacija.
Osim toga, Komisija je u potpunosti svjesna da je zbog velikog broja podrobnih
navoda podnositelja pritužbe u tom predmetu bila primorana zatražiti od kineske
vlade znatnu količinu informacija. Međutim, kako je prethodno
objašnjeno (uvodne izjave od (104) do (107)), količina zatraženih
informacija nije bila prekomjerna i za njihovo dostavljanje dano je dovoljno
vremena.
(112)   Nadalje, kineska vlada
istaknula je razliku između zanemarivanja dostavljenih informacija i
nadopunjavanja primljenih informacija sa stvarno evidentiranim
činjenicama. Komisija je u potpunosti svjesna te razlike i djeluje u
skladu s odgovarajućim odredbama članka 28. Osnovne uredbe, ali mora
naglasiti da kada su dostavljene informacije u suprotnosti s ostalim dostupnim
informacijama o istom predmetu te informacije nije moguće nadopuniti. U
takvim slučajevima (npr. dostavljene informacije o vlasništvu banaka) Komisija
je morala odlučiti koje su informacije pouzdanije. Pritom je osigurala da
korištenje raspoloživih činjenica nije kažnjavajuće i da se temelji
na stvarno raspoloživim činjenicama.
(113)   Kineska vlada tvrdila je da
Komisija nije imala razloga smatrati da kineska vlada u ovom slučaju ne
surađuje jer je Komisija zanemarila svoju obvezu uzimanja u obzir „stvarne
sposobnosti” kineske vlade da ispuni njezine zahtjeve ili ju je krivo
razumjela. Prema mišljenju kineske vlade ispitni postupak u cjelini bio je
nepotrebno opterećujući tako da je suradnja općenito
onemogućena, a Komisija je kao ispitno tijelo neprestano odbijala suradnju
s kineskom vladom kako bi se to opterećenje ublažilo. Jasno je da je ta
tvrdnja pogrešno tumačenje činjenica. Kako bi ispunila pravne obveze
nakon primitka pravilno dokumentirane pritužbe i istovremeno ispoštovala
mjerodavnu sudsku praksu WTO-a, Komisija je od kineske vlade zatražila samo
informacije potrebne za provjeru i procjenu navoda u pritužbi potkrijepljenih
dostatnim dokazima. Komisija je kineskoj vladi ponudila pomoć u popratnom
dopisu upitnika te u samom upitniku. Isto tako, u pismu za dopunu podataka
kineska vlada pozvana je da se obrati Komisiji ako ima kakvih pitanja u pogledu
zatraženih informacija. Komisija je odobrila i iznimno duge rokove koje je
produžila za potrebno dostavljanje informacija (vidi uvodnu izjavu (104)).
Nadalje, u ispitnom postupku Komisija je od kineske vlade zatražila informacije
specifične za transakcije samo u vezi s izvoznicima u uzorku, a ne u vezi
sa svim proizvođačima solarnih ploča u Kini, čime je
uvelike umanjila potencijalnu količinu zatraženih informacija. Komisija
napominje da izgleda da je kineska vlada pomiješala argumente u vezi sa svojom
stvarnom sposobnošću dostavljanja podataka s drugim pitanjima. Primjerice,
u raspravi o navodno prekomjernim zahtjevima Komisije za informacije o bankama
i financijskim institucijama svoj je argument uglavnom temeljila na navodnoj
nedostatnosti pritužbe koja je prema njezinim tvrdnjama osnovana na
„nezakonitom utvrđivanju” iz predmeta o premazanom finom papiru .
Stoga izgleda da se pritužba kineske vlade odnosi na kvalitetu dokaza za
pokretanje ispitnog postupka, a ne na njezinu stvarnu sposobnost dostavljanja
informacija. Doista, kineska vlada u dopisu od 3. lipnja 2013. ponovila je
tvrdnju iz prijašnjih podnesaka da pokretanje mnogih programa nije ispunilo
uvjet dokaznog praga iz članka 11.2. Sporazuma WTO-a o subvencijama i
kompenzacijskim mjerama te da je Komisija pokretanjem tih programa povrijedila članak
11.3. Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama. Komisija je na
te tvrdnje već odgovorila u dopisu i memorandumu kineskoj vladi, a s
obzirom na to da u dopisu od 3. lipnja 2013. nisu iznesene nikakve nove
tvrdnje, nije potrebno u ovoj uredbi ponovno razmatrati te iste tvrdnje.
(114)   Kineska vlada tvrdila je i da
joj Komisija nije dala dovoljno vremena za ispunjavanje upitnika. Ta tvrdnja
jednostavno nije točna. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (104) Komisija
je kineskoj vladi odobrila znatna produljenja rokova, dajući joj što je
moguće više vremena, a da se pritom u osnovi ne utječe negativno na
pravovremeno okončanje predmeta. Rok za ispunjavanje upitnika i
dostavljanje odgovora na pismo za dopunu podataka bio je znatno duži od roka
koji se zahtijeva u skladu s člankom 11. stavkom 2. Osnovne uredbe.
(115)   Kineska vlada tvrdila je da
Komisija nije uzela u obzir njezin zahtjev za pomoć pri utvrđivanju
relativne nužnosti odgovora na upitnik kako bi na taj način izbjegla
utvrđivanje na temelju raspoloživih činjenica. U svojem podnesku
pozvala se na svoj zahtjev da Komisija objasni namjenu određenih
zatraženih informacija te kojem utvrđivanju činjenica bi one vodile,
kako bi „sukladno svojim stvarnim mogućnostima što bolje surađivala
te istovremeno pružala najbitnije informacije”. Naravno, prije stvarnog
dostavljanja informacija Komisija nije mogla znati do kojih će
zaključaka doći. Kineska vlada tvrdi i da je Komisija oblikovala
upitnik tako da ga je „funkcionalno nemoguće” ispuniti i da je „tražila na
slijepo”. Komisija te navode kategorički odbacuje. Kako je već
objašnjeno, u upitniku su zatražene samo informacije koje su bile potrebne za
utvrđivanje.
(116)   Kineska vlada tvrdila je i da
je Komisija inzistirala na dostavljanju dokumenata koje ona u skladu sa zakonom
nije mogla dostaviti ili zahtijevati njihovo dostavljanje te se u tom kontekstu
pozvala na mjerodavna zakonodavstva EU-a i WTO-a kojima je jasno utvrđeno
da se ne smiju uzimati u obzir samo lažne ili obmanjujuće
informacije, tvrdila je i da nije bila „stvarno sposobna” dostaviti
određene informacije jer je njihovo odavanje, bilo da je riječ o
državnoj tajni ili iz drugih razloga, u skladu s nacionalnim zakonima strogo
zabranjeno. Kineska vlada tvrdila je i da odgovarajuće odredbe Protudampinškog
sporazuma i Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama kojima su
predviđeni načini dostavljanja povjerljivih informacija ispitnim
tijelima i na temelju kojih se za te informacije može odobriti „povjerljivo
postupanje” ne vrijede uvijek u slučaju kada ih mora dostaviti tijelo
vlasti treće zemlje, a u ovom slučaju to je kineska vlada. Kineska
vlada tvrdila je i da će Komisija povrijediti Sporazum o subvencijama i
kompenzacijskim mjerama ako ne prizna pravnu razliku između, s jedne strane,
vladine stvarne sposobnosti dostavljanja informacija koje je zakonski
zabranjeno razotkriti i, s druge strane, ostalih vrsta povjerljivih informacija
za koje može zatražiti povjerljivo postupanje u uobičajenom tijeku
ispitnog postupka.
(117)   Komisija
nije zanemarila nikakve informacije koje kineska vlada iz bilo kojeg razloga
nije dostavila jer jednostavno nije moguće zanemariti nešto što nije
dostavljeno. S druge strane, u slučaju kada kineska vlada nije dostavila
određene informacije ili ih stavila na raspolaganje za provjeru, a
slične informacije Komisiji su bile dostupne iz drugih izvora (uglavnom
javno raspoložive informacije, ali i informacije proizvođača
izvoznika koji surađuju ili informacije koje su tijekom ispitivanja na licu
mjesta dostavile određene banke); Komisija je te informacije
uključila u predmetni spis i upotrijebila ih je za utvrđivanje.
Komisija se ne slaže s tvrdnjom da odredbe Protudampinškog sporazuma i
Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama kojima su
predviđeni načini dostavljanja povjerljivih informacija ispitnim
tijelima i na temelju kojih se za te informacije može odobriti „povjerljivo
postupanje” ne vrijede za kinesku vladu. S tim u vezi kineska vlada tvrdi da bi
za vlade trebao vrijediti drugačiji standard u pogledu suradnje od onoga
koji vrijedi za izvoznike te da su vlade u položaju u kojem im je
zajamčena „minimalna pravna kurtoazija” na koju izvoznici nemaju pravo. U
pogledu provedbe ispitnog postupka za kompenzacijsku pristojbu Komisija se s
time ne slaže. Kineska vlada jedna je od zainteresiranih strana u postupku za
potrebe Osnovne uredbe, a NRK kao „zainteresiranu članicu” istovremeno
obvezuju odredbe i sudska praksa WTO-a. U članku 28. stavku 1. Osnovne
uredbe navodi se: „U slučajevima u kojima
zainteresirana strana odbija pristup ili na neki drugi način ne pruža
potrebne podatke u rokovima iz ove Uredbe, ili ako znatno ometa ispitni
postupak, privremeni ili konačni nalazi, pozitivni ili negativni, mogu se
donijeti na temelju raspoloživih činjenica.” U članku 12.7. Sporazuma WTO-a o subvencijama i
kompenzacijskim mjerama izričito se navode posljedice nesuradnje vlada
(„zainteresirana članica”): „U slučajevima u kojima zainteresirana
strana odbija pristup ili na neki drugi način ne pruža potrebne podatke u
rokovima iz ove Uredbe, ili ako znatno ometa ispitni postupak, privremeni ili
konačni nalazi, pozitivni ili negativni, mogu se donijeti na temelju
raspoloživih činjenica.” Stoga kada zemlja koja provodi ispitni
postupak, u ovom slučaju EU, ostvaruje svoja prava koja propisuje WTO u
ispitnom postupku za kompenzacijsku pristojbu i zatraži informacije koje smatra
potrebnima za ispitni postupak, vlade i izvoznici imaju jednaku obvezu
suradnje. Tijekom ispitnog postupka kineska vlada često je navodila pravila
o povjerljivosti kao razlog nedostavljanja zatraženih informacija potrebnih
radi provjere, na primjer okružnice Narodne banke Kine. Napominje se da, iako
je prema njezinim tvrdnjama kineskoj vladi bilo „zakonski zabranjeno
razotkriti takve informacije”, odredbe WTO-a i dalje je obvezuju na
dostavljanje informacija koje se smatraju potrebnima za ispitni postupak. U tom
pogledu odredbe nacionalnih zakona ili unutarnja pravila članice WTO-a ne
oslobađaju ju od poštovanja obveza WTO-a na suradnju u ispitnim postupcima;
u takvim slučajevima sukoba kineska vlada mora predložiti način
pristupa informacijama kako bi se one mogle primjereno provjeriti. Bez obzira
na navedeno, kineska vlada zapravo nikada nije objasnila tu tvrdnju i u vezi s
time nije dostavila nikakve dokaze (npr. pravna odredba u skladu s kojom joj je
„zakonski zabranjeno” razotkriti takve informacije).
(118)   Nadalje,
kineska vlada tvrdila je da pismo najave posjeta od 25 ožujka 2013. nije bilo
dovoljno detaljno i nije sadržavalo posebna pitanja koja će se uzeti u
obzir tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta. S tim u vezi napominje se
da, iako se od Komisije uopće ne zahtijeva da pošalje popis svih pitanja
koja će biti postavljena tijekom provjere na licu mjesta (osim toga Komisija
smatra da to nije primjereno), pismo najave posjeta od 25. ožujka 2013.
sadržavalo je vrlo konkretan i detaljan popis problema i dokumenata koji
će se provjeravati u skladu s člankom 26. stavkom 3. Osnove uredbe i
zahtjevima WTO-a. Međutim, u pismu je objašnjeno da je popis nepotpun i da
se, prema potrebi, mogu uzeti u obzir druga pitanja i dokazi. U tom pogledu
napominje se da se prije provjere kineska vlada nije protivila sadržaju tog
pisma, iako je s druge strane odbila raspravu o nekim točkama koje u pismu
nisu izričito iznesene, kao što su informacije o najvećim bankama u
NRK-u, uključenost Komunističke partije Kine („KPK”) u upravljanje
nekim bankama ili pristup nekih banaka deviznim pričuvama Državne uprave
za devizne pričuve, pri čemu je tvrdila da nije spremna odgovoriti na
pitanja u vezi s tim.
(119)   Kineska vlada tvrdila je i da
Komisija tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta nije bila prilagodljiva
te da je „de facto postavila obvezujuća vremenska ograničenja u
vezi s eventualnim zahtjevima za promjenu upućenima kineskoj vladi”.
Isto tako tvrdila je da Komisija nije prihvatila ni jedno „učinkovito”
rješenje koje je kineska vlada predložila u vezi s provjerom u Državnom zavodu
za statistiku (NBS) i da je Komisija odbila produljenje roka za provjeru u NBS-u
do ponedjeljka, 22. travnja 2013. Nadalje, dužnosnici Komisije skoro svaki
radni dan započinjali su obavljati provjeru sa zakašnjenjem jer su, kako
je navela kineska vlada, dolazili kasno.
(120)   U
pogledu navedenih tvrdnji Komisija naglašava da su njezini dužnosnici na licu
mjesta bili potpuno i bezuvjetno prilagodljivi. Dužnosnici Komisije iznimno su
u više navrata ponudili da izvan redovnog radnog vremena provjere dokumente i
dokaze koje je kineska vlada nastojala dostaviti nakon što je zatvorena određena
tema. To su napravili više puta, čak i ako su zbog toga morali odlaziti na
druga mjesta provjere u kasne sate i/ili vraćati se na mjesta gdje su
dužnosnici Komisije već bili i gdje im je omogućena provjera
dokumenata. Nažalost, kineska vlada te ponude u dotičnim slučajevima
nije prihvatila, što snažno upućuje na to da razlog zbog kojeg dokumenti
koje je zatražila Komisija tijekom redovnog radnog vremena nisu dostavljeni
nije bio njihovo vremensko ograničenje ili nespremnost Komisije da ih
provjeri. U pogledu kašnjenja na početku posjeta radi provjere, Komisija
napominje da su dužnosnici svaki dan dolazili na vrijeme, ali da su
određena kašnjenja, nažalost, prouzročena dnevnim postupcima
registracije za pristup raznim mjestima provjere, koje je zahtijevala kineska
vlada, ili je do kašnjenja došlo naprosto zato što nije bilo predstavnika
kineske vlade za pratnju dužnosnika koji su stigli na mjesta provjere zbog
čega su bili prisiljeni dugo čekati prije nego započnu posao.
Komisija napominje i da su posjeti radi provjere svaki dan trajali znatno duže
od uobičajenog radnog vremena te da je upravo kineska vlada prvi dan
ukinula poslijepodnevnu smjenu posjeta radi provjere jer su predstavnici
Ministarstva tehnologije odlučili u njemu ne sudjelovati (vidi uvodnu
izjavu (122)). U stvari, da je kineska vlada prihvatila sve uzastopne ponude
dužnosnika Komisije da provjere dokumente izvan redovnog radnog vremena,
posjeti bi trajali duže, a to se nije dogodilo upravo zato što kineska vlada
nije u potpunosti surađivala.
(121)   Kineska
vlada dodatno je osporila praksu Komisije da ne prihvaća nove dokumente i
dokaze koje je potrebno provjeravati po završetku postupka provjere, a koji se
na taj postupak odnose. U tom pogledu potrebno je razjasniti da namjera
Komisije nije i nije nikada bila u potpunosti zanemariti informacije koje se na
taj način dostavljaju. Komisija je uzela u obzir sve dostavljene
informacije, analizirala njihovu kvalitetu (npr. s ispisom revidiranih
financijskih izvješća postupa se drugačije nego s jednostavnom
tablicom u Excelu ili dokumentom u Wordu s podacima koji nisu
potkrijepljeni nikakvim službenim izvorom) te im je pridala odgovarajuću
važnost s obzirom na to da te informacije nije mogla provjeriti tijekom posjeta
radi provjere na licu mjesta.
(122)   U
pogledu šest dokumenata,[24] koje je kineska vlada dostavila tijekom ispitnog postupka i sadržaja o
kojem nije željela raspravljati tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta,
kineska vlada tvrdila je da Komisija nema temelja za primjenu raspoloživih
činjenica u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe. Tvrdila je i da joj
Komisija nije pomogla da razumije zahtjeve za dostavljanje tih dokumenata i da
nije dokazala da su svi predmetni dokumenti važni te da je unatoč tome
kineska vlada „prije početka provjere izričito pozvala Komisiju da
kineskoj vladi pomogne da razumije zahtjeve za dostavljanje tih dokumenata te
da dokaže da su svi predmetni dokumenti važni”. S tim u vezi potrebno je,
kao prvo, napomenuti da se svi dokumenti izravno odnose na dotičnu
industriju[25] te da je stoga njihovo uključenje u opseg provjere bilo vrlo
važno. Kao drugo, formulacija koju je kineska vlada upotrijebila u dopisu
Komisiji od 11. travnja 2013. razlikovala se od one na koju se pozvala u dopisu
od 3. lipnja 2013. U stvari, kineska vlada u dopisu od 11. travnja 2013. navela
je da se provjera navedenih dokumenata „obustavlja, osim ako Komisija može
uvjerljivo dokazati u kojoj se mjeri ti dokumenti smatraju važnima u
tekućem ispitnom postupku, posebno navodne subvencije”. S obzirom na to
da se svi ti dokumenti izravno odnose na dotičnu industriju i čak na
posebne subvencijske programe, kao što su povlašteni zajmovi ili povlašteni
porezni programi, što je očito iz njihove formulacije, Komisija nije
razumjela što bi se moglo dodati da se njihova važnost još bolje dokaže.
Komisija je bila iznenađena što kineska vlada očigledno nije imala
nedoumice u pogledu važnosti tih dokumenata kada su dostavljeni, nego samo kada
je Komisija zatražila objašnjenja.
(123)   Komisija je u dopisu od 23.
svibnja 2013. navela da je spriječena u provjeri većine dostavljenih
informacija u prvotnoj dokumentaciji i u unakrsnoj provjeri tih informacija s
pomoću izvornih podataka koji su upotrijebljeni u pripremi odgovora
kineske vlade u vezi s informacijama o financijskom tržištu i financijskim
institucijama u NRK-u. Kineska vlada prigovorila je da joj s obzirom na „vrlo
opći i neodređeni navod” Komisija nije dala mogućnost za
iznošenje smislenih primjedaba te stoga kineska vlada ne može na odgovarajući
način zaštititi svoje pravo na obranu. Ta tvrdnja ne odražava stvarno
stanje. Komisija je u upitniku postavila vrlo konkretna pitanja i u skladu s
uobičajenom praksom mnogih ispitnih tijela pokušala je provjeriti odgovore
kineske vlade tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta.
(124)   Kineska vlada je u svom
odgovoru na upitnik posebno navela da „zajmovi dotičnoj industriji
čine vrlo mali dio u svim odobrenim zajmovima. Neke banke su, na primjer,
u svojim dodacima upitniku opisale da su zajmovi odobreni dotičnoj industriji
činili manje od 1 % ukupnih zajmova”. Kineska vlada tijekom provjere
nije mogla potkrijepiti tu izjavu nikakvim dokazima i Komisiju je naprosto
uputila bankama.
(125)   Komisija je zatražila i
statističke podatke o zajmovima dotičnoj industriji. Kineska vlada
tvrdila je da ne vodi takvu evidenciju. Kada je Komisija provjeravala je li
kineska vlada pokušala prikupiti takve statističke podatke i zatražila te
informacije od banaka, službenik CBRC-a (Bankarsko regulatorno tijelo u NRK-u)
koji je bio nazočan tijekom provjere odgovorio je da nema te podatke jer
je za statističke podatke nadležan drugi odjel CBRC-a. Kineska vlada nije
dostavila nikakve statističke podatke koji su zatraženi u upitniku i u
više navrata zatraženi u postupku dopune. Komisija je u svom pismu najave
posjeta ponovno navela da će se ta tema uzeti u obzir.
(126)   U pogledu banaka Komisija je
tijekom posjeta radi provjere ispitivala ocjenu rizika i kreditne sposobnosti,
opće stanje djelatnosti, stanje upravljanja, razinu kredita, korištenje
sredstava, sposobnost otplate, strukturu jamstava te poslovnu suradnju
između banaka i zajmoprimaca jer je kineska vlada u odgovoru na upitnik
navela tvrdnje u vezi s tim pitanjima. Ponovno, unatoč činjenici što
su te teme bile navedene u pismu najave posjeta, kineska vlada nije mogla
potkrijepiti svoje tvrdnje nikakvim dokazima te je Komisiju uputila bankama.
(127)   U svom odgovoru na pismo za dopunu podataka kineska vlada
dostavila je neke informacije o postotku vladina vlasništva u nekim bankama.
Napominje se da je kineska vlada u odgovoru na upitnik prvotno navela da nema
takvih informacija te da je informacije u vezi s time podnijela tek nakon što
je Komisija istaknula da članak 24. Zakona o poslovnim bankama u stvari
obvezuje banke da te informacije dostave CBRC-u. Kada je Komisija tijekom
posjeta radi provjere ispitivala koji je izvor tih informacija, nazočni
službenik CBRC-a naveo je da nema taj podatak jer je za prikupljanje takvih
podataka nadležan drugi odjel CBRC-a. U skladu s člankom 2. Privremene
uredbe o nadzornim odborima u važnim financijskim institucijama u vlasništvu
države (koju je u odgovoru na pismo za dopunu podataka dostavila Banka
EXIM) „popis financijskih institucija u državnom vlasništvu kojima Državno
vijeće upućuje nadzorne odbore preporučuje upravno tijelo za
nadzorne odbore u financijskim institucijama u državnom vlasništvu”. Budući
da se ta odredba odnosi na upravno tijelo za nadzorne odbore u financijskim
institucijama u državnom vlasništvu, izgleda da kineska vlada zna koje su
financijske institucije u njezinom vlasništvu. Međutim, Komisija zbog
izostanka suradnje kineske vlade te informacije nije mogla provjeriti, a nije
mogla ni utvrditi njihov izvor. Javno dostupne informacije upućuju na to
da pored banaka koje je kineska vlada navela u svojem odgovoru na pismo za
dopunu podataka[26] postoje i druge banke u državnom vlasništvu (koje su davale zajmove
proizvođačima izvoznicima u uzorku).
(128)   U svojem dopisu od 3. lipnja
2013. kineska vlada tvrdila je da Komisija ni u upitniku ni u pismu za dopunu
podataka nije „zatražila dodatne dokaze ili izvor podataka” te da „sada
iznenada tvrdi da nedostaju dodatni dokazi ili izvor podataka”. Kako bi
razjasnila pitanja, Komisija, kao i sva ostala ispitna tijela, provjerava
podatke koje su joj dostavile sve strane u postupku, a kineska vlada bila je s
time upoznata jer je Komisija već u svojem upitniku i u popratnom dopisu
upitnika naglasila da će se odgovori provjeravati. Štoviše, Komisija je u
svojem pismu najave posjeta osim pitanja koja će se razmatrati tijekom
provjere obuhvatila i tu posebnu temu[27]. Stoga
činjenica da Komisija zahtijeva dodatne dokaze za izjave kineske vlade za
nju nikako nije bilo iznenađenje, već je to bio standardni postupak
koji je Komisija slijedila u svakom pojedinačnom slučaju.
(129)   Kada je
Komisija tijekom provjere zatražila od kineske vlade da dostavi popis 10
najvećih banaka u NRK-u i njihov tržišni udio, CBRC je odgovorio da može
dostaviti takve informacije, ali da na taj zahtjev može odgovoriti tek nakon
što se dostavi u pisanom obliku. Komisija je objasnila da pitanje postavljeno
usmenim putem tijekom posjeta radi provjere ima jednaku vrijednost kao bilo
koje pitanje dostavljeno u pisanom obliku te je istaknula činjenicu da za
druga usmena pitanja kineska vlada nije zatražila da se prije odgovora dostave
u pisanom obliku. Unatoč tom objašnjenju kineska vlada još uvijek nije
dostavila informacije.
(130)   Komisija je u upitniku
zatražila dokumente koji su bili temelj za osnivanje CBRC-a i utvrđivanja
njegovog mandata. Kineska vlada dostavila je dokument Nacionalnog narodnog
kongresa u kojem je navedeno samo da će se CBRC osnovati. Kada je Komisija
provjeravala postoje li neki drugi dokumenti s detaljnim podacima o mandatu i
svrsi CBRC-a, nazočni službenik CBRC-a naveo je da postoje brojni drugi
zakoni koji se odnose na CBRC, ali da je, ako ih je Komisija željela dobiti, te
dokumente trebala zatražiti prije provjere. Napominje se da je u upitniku
Komisija od kineske vlade zatražila da „dostavi dokumente koji su bili temelj
za osnivanje tog tijela i utvrđivanje njegovih dužnosti” i stoga je te
dokumente zatražila prije provjere.
(131)   Kada je Komisija zatražila
statističke podatke i izvješća banaka koje su tijekom RIP-a davale
zajmove izvoznicima u uzorku, istaknula je članak 33. Zakona NRK-a o
uređenju i nadzoru bankarske industrije[28] u
kojem se navodi da CBRC prikuplja takve statističke podatke. Nazočni
službenik CBRC-a naveo je da je najprije morao zatražiti dopuštenje pravne
službe, ali, s tim u vezi prije kraja provjere nije dostavio nikakve
informacije. Treba ponovno napomenuti da je Komisija zatražila te informacije u
upitniku i pismu za dopunu podataka i da je u svojem pismu najave posjeta
navela da će se provjeravati i statistički podaci.
(132)   Kineska vlada tvrdila je i da
se navodi u pritužbi prema kojima su kineske banke javna tijela temelje samo na
običnim tvrdnjama o državnom udjelu koje se pak temelje na „nezakonitom”
utvrđivanju u predmetu o premazanom finom papiru. Kod te tvrdnje
riječ je o pogrešnom tumačenju činjenica u pritužbi. U pritužbi
se podnositelj pritužbe osim državnog vlasništva ,među ostalim, poziva na
zajmove koje daju banke na temelju političkih direktiva i na vladine
agencije koje su financijskim institucijama naložile da povećaju
kreditiranje poduzeća i davanje zajmova poduzećima radi promicanja
novih tehnologija i proizvoda (uključujući fotonaponsku industriju).
Nalazi u predmetu o premazanom finom papiru u pogledu kineskih banaka
koje su javna tijela temeljili su se na više elemenata, a ne samo na vlasništvu
(npr. uplitanje vlade i usmjeravanje banaka prema povlaštenom davanju zajmova
industriji papira u skladu s vladinim planovima) te su potpuno u skladu sa
zakonodavstvom EU-a i WTO-a. Nadalje, nalazi o statusu banaka u državnom
vlasništvu kao javnim tijelima potvrđeni su i u predmetu o čeliku
s organskim premazom.
(133)   Kineska vlada nastavila je
tvrditi da nije bila stvarno sposobna dostaviti informacije o 3 800 banaka
i financijskih institucija iz NRK-a te da CBRC ni u kom slučaju ne
čuva evidenciju o postotku vladina vlasništva u bankama. Komisija ne
razumije zašto se kineska vlada u više navrata poziva na sve banke u NRK-u u
vezi sa svojim vlasništvom u njima ako su zatražene informacije bile
izričito ograničene na one banke „čiji je kineska vlada
neposredni ili posredni dioničar”[29]. Kako je
objašnjeno u uvodnoj izjavi (127), izgleda da je tvrdnja kineske vlade da CBRC
(ili bilo koje drugo vladino tijelo) ne čuva evidenciju o njezinom
vlasničkom udjelu u bankama u suprotnosti s mnogim kineskim pravnim
odredbama.
(134)   U svojem dopisu od 3. lipnja
2013. kineska vlada ponovila je tvrdnje da nije ovlaštena od „nezavisnih
banaka” zahtijevati da dostave povjerljive informacije i upozorila je na dopis
koji je u vezi s time navodno poslan bankama. Točno je da je tijekom
provjere kineska vlada pokazala izvornik dopisa namijenjenog bankama, ali, kada
je Komisija od nje zatražila da dostavi dokaze o tome kojim je bankama i
financijskim institucijama poslan taj dopis, kineska vlada takve dokaze nije mogla
dostaviti. Kineska vlada tvrdila je i da neke institucije navedene u Prilogu 7.
pismu za dopunu podataka nisu bile banke. U tom pogledu Komisija napominje da
su proizvođači izvoznici u uzorku prijavili te institucije Komisiji
kao institucije koje su im dale zajmove.
(135)   Kineska
vlada tvrdila je da Komisija u svojem upitniku ili u pismima za dopunu podataka
nije nikada uzela u obzir pitanje okružnica YinFa [2003] i [2004] Narodne banke
Kine. Napominje se da je Komisija u pismu najave posjeta među teme koje
će se obuhvatiti tijekom provjere uključila
„uredbe/okružnice/unutarnju dokumentaciju NBK-a o uređenju kamatnih stopa
u NRK-u”. Jasno je da obje okružnice pripadaju toj kategoriji. U svojem
odgovoru na pismo za dopunu podataka kineska vlada pozvala se i na članak
na internetskim stranicama NBK-a u kojem se spominjala jedna od okružnica.
Međutim, kineska vlada nije uopće dostavila nikakve okružnice NBK-a,
nego je dostavila samo informacije s internetskih stranica NBK-a koje su u vezi
s upravljanjem kamatnim stopama za zajmove i depozite u Kini bile nepotpune u
usporedbi s okružnicama YinFa [2003] i [2004], koje su dostupne na internetu.
Napominje se i da kineska vlada nije odbila dostaviti navedene dokumente zbog
toga što nije bila pripremljena za takvo pitanje, nego zbog navodne
povjerljivosti okružnica. U tom pogledu treba napomenuti da tvrdnja kineske
vlade o povjerljivosti okružnica NBK-a nije u skladu s njezinom vlastitom
praksom u ovom postupku. U svojim primjedbama na konačnu objavu kineska
vlada dostavila je potpunu verziju druge okružnice NBK-a kako bi potkrijepila
svoju tvrdnju da su posebni zajmovi koje daju poslovne banke u državnom
vlasništvu ukinuti te da izgleda da drugdje navedena povjerljivost ne
predstavlja prepreku. U pogledu izvadaka s internetskih stranica NBK-a Komisija
ih je primila na znanje i nije zanemarila njihov sadržaj. Međutim, kako bi
se upotpunile informacije s tim u vezi bile su potrebne informacije iz obiju
okružnica čime su dopunjene informacije koje je dostavila kineska vlada.
3.3.        Individualno
ispitivanje („II”)
(136)   U skladu s člankom 27.
stavkom 3. Osnovne uredbe zahtjevi za II primljeni su od 6
proizvođača izvoznika koji surađuju, tj. društava CNPV Dongying
Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co. Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd.
(Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic
Hi-Tech Co. Ltd. i Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Tim
trgovačkim društvima nije se mogao odobriti II zbog velikog broja navodnih
subvencijskih programa i vremena potrebnog za ispitni postupak te bi to bilo
bespotrebno teško i moglo bi spriječiti pravovremeni dovršetak ispitnog
postupka.
3.4.        Posebni programi
(137)   Na temelju podataka sadržanih u
pritužbi Komisija je zatražila informacije o sljedećim programima koji
navodno uključuju dodjeljivanje subvencija državnog tijela:
i.        politika davanja povlaštenih
zajmova, ostalo financiranje, jamstva i osiguranje
–
politika davanja povlaštenih zajmova,
–
davanje kreditnih linija,
–
subvencijski programi za izvozne kredite,
–
izvozna jamstva i osiguranja za zelene tehnologije,
–
koristi od odobravanja pristupa offshore holding
društvima i otplata zajmova od strane države;
ii.       programi bespovratnih sredstava
–
Fond za razvoj istraživanja izvoznih proizvoda,
–
subvencije za razvoj „poznatih robnih marki” i
kineski program najboljih svjetskih robnih marki,
–
fondovi za širenje industrija iz provincije
Guandong prema van,
–
demonstracijski program Golden Sun;
iii.      programi izravnog oslobađanja
od poreza i snižavanja poreza
–
program „dvije godine oslobođeni/tri godine
polovicu” za poduzeća sa stranim kapitalom,
–
olakšice za porez na dohodak za poduzeća sa
stranim kapitalom koja su usmjerena izvozu,
–
olakšice za porez na dohodak za poduzeća sa
stranim kapitalom prema zemljopisnom položaju,
–
sniženje poreza za poduzeća sa stranim
kapitalom koja kupuju opremu proizvedenu u Kini,
–
porezni rabat za istraživanje i razvoj
poduzeća sa stranim kapitalom,
–
povrat poreza za reinvestiranje dobiti
poduzeća sa stranim kapitalom u poduzeća koja su usmjerena na izvoz,
–
povlašteni porezni programi za poduzeća sa
stranim kapitalom koja su priznata kao poduzeća visoke ili nove
tehnologije,
–
smanjenje poreza za poduzeća visoke i nove
tehnologije uključena u odabrane projekte,
–
politika povlaštene stope poreza na dohodak u
sjeveroistočnoj regiji,
–
porezni programi u provinciji Guandong;
iv.      programi za neizravne poreze i uvozne
tarife
–
oslobađanje od plaćanja PDV-a i rabat na
uvozne tarife za uvezenu opremu,
–
rabati na plaćanje PDV-a za opremu proizvedenu
u Kini koju kupuju poduzeća sa stranim kapitalom,
–
oslobađanje od plaćanja PDV-a i tarifa
pri kupnji dugotrajne imovine u okviru programa razvojnih fondova za
međunarodnu trgovinu;
v.       roba ili usluge koje daje vlada uz
naknadu manju od primjerene
–
polisilicij koji osigurava Vlada uz naknadu manju
od primjerene,
–
ekstrudirani aluminij koji osigurava Vlada uz
naknadu manju od primjerene,
–
staklo koje osigurava Vlada uz naknadu manju od
primjerene,
–
energija koju osigurava Vlada,
–
zemljište ili prava korištenja zemljištem koje daje
vlada uz naknadu manju od primjerene.
3.4.1.     Politika davanja povlaštenih
zajmova, ostalo financiranje, jamstva i osiguranje
(a)
Izostanak suradnje i korištenje raspoloživih
činjenica
–
Financijsko tržište i institucije u Kini
(138)   Komisija je od kineske vlade zatražila informacije o udjelu
zajmova banaka u kojima je kineska vlada većinski ili jedini
dioničar, banaka u kojima kineska vlada ima udio, ali nije najveći
dioničar, banaka u kojima kineska vlada nema udio i banaka koje su u
stranom vlasništvu, koji su dani industriji u cjelini i industriji
obuhvaćenoj ovim postupkom. Kineska vlada odgovorila je da ne čuva
evidenciju o iznosima i postocima zajmova koje su dale banke u državnom
vlasništvu i da ne čuva evidenciju o zajmovima danima fotonaponskoj
industriji. Kineska vlada nije predložila neke druge izvore ovih informacija.
(139)   Komisija
je prvotnom antisubvencijskom upitniku priložila poseban upitnik (Dodatak A.)
namijenjen bankama/financijskim institucijama te je zatražila od kineske vlade
da ga proslijedi bankama/financijskim institucijama koje su dotičnoj
industriji davale zajmove. Svrha Dodatka A. bila je provjera navoda u pritužbi
prema kojima su kineske banke u državnom vlasništvu javna tijela. Među
ostalim, Komisija je zatražila informacije o strukturi državne kontrole u tim
kineskim bankama i provedbi državnih politika ili interesa u odnosu na
fotonaponsku industriju (tj. upravni odbor i odbor dioničara, zapisnici sa
sastanaka dioničara/direktora, državljanstvo dioničara/direktora,
davanje zajmova i procjena rizika u odnosu na zajmove proizvođačima
izvoznicima koji surađuju). Kineska vlada je u Dodatku A. upitniku
dostavila odgovore samo za pet banaka (Kineska razvojna banka (CDB), Banka
EXIM, Šangajska banka, Kineska banka[30] i Banka
HuaXia). U pismu za dopunu podataka Komisija je ponovila svoj početni
zahtjev za informacije. Kako bi potaknula suradnju kineske vlade, dostavila je
popis banaka/financijskih institucija koje su davale zajmove društvima u uzorku
i ponovno od kineske vlade zatražila da tim subjektima proslijedi Dodatak A. U
odgovoru na pismo za dopunu podataka nije bilo nikakvih dodatnih odgovora na
Dodatak A.
(140)   Komisija
je zatražila i informacije o državnom vlasništvu nad bankama i financijskim
institucijama. U svojem odgovoru na upitnik kineska vlada navela je da ne
čuva nikakvu evidenciju o vlasničkom udjelu, ali nije predložila kako
bi se te informacije mogle pribaviti. Kada je Komisija u pismu za dopunu
podataka istaknula da se te informacije moraju uključiti u statute banaka
te da su dostupne kineskoj vladi kao dioničaru, kineska vlada dostavila je
informacije o udjelu koje se odnose na 16 banaka. Međutim, osim za pet
banaka, u pogledu kojih se pozivala na godišnja izvješća kao izvor
informacija, kineska vlada nije dostavila nikakve dodatne dokaze za te
informacije i nije otkrila podatke o njihovom izvoru. U pogledu ostalih banaka
koje su dotičnoj industriji davale zajmove kineska vlada nije dostavila
nikakve informacije o svojem vlasničkom udjelu. Komisija stoga nije mogla
provjeriti točnost i ispravnost prijavljenih podataka o državnom
vlasničkom udjelu u bankama i drugim financijskim institucijama.
(141)   Kineska vlada tvrdila je da je
primjena BB rejtinga (kao referentne vrijednosti za davanje zajmova) na
proizvođače izvoznike u uzorku „izuzetno nepovoljan” te da
Komisija „u svjetlu stvarnih činjenica u predmetu nije objasnila kako je
došla do zaključka da je to točno ili najsmislenije”. Kineska vlada
tvrdila je i da ta metodologija odražava „nedopustive nepovoljne
zaključke”. Iako je ta tvrdnja iznesena u vezi s tvrdnjom iz
prijašnjih predmeta (tj. predmeta o premazanom finom papiru) i to prije objave
informacija u vezi s rejtingom primijenjenom na proizvođače izvoznike
u uzorku u tom postupku, treba napomenuti da Komisija u tom predmetu ni bilo
kojem drugom predmetu na koje se pozivala kineska vlada u svojem podnesku nije
upotrijebila „negativne raspoložive činjenice”. Komisija je samo donijela
odgovarajuće zaključke na temelju evidentiranih činjenica koje
su upućivale na odsutnost ispravne procjene kreditnog rizika (vidi uvodne
izjave od (175) do (178)). Treba naglasiti da je tijekom RIP-a kineska
fotonaponska industrija imala velike gubitke i bilo je jasno da je njezino
financijsko stanje izuzetno teško. Nekoliko procjena kreditnog rizika koje su
dostavila društva u uzorku pokazalo je da BB procjena za RIP u cjelini nije
bila nerazumna. U stvari, neke procjene kreditnog rizika jasno pokazuju da je
više skupina bilo više ili manje nesolventno.
–
Provjere u bankama
(142)   Komisija je u svojem pismu
najave posjeta predvidjela provjeru banaka koje su dostavile ispunjen Dodatak
A. upitniku i osigurale velik udio zajmova proizvođačima izvoznicima
u uzorku, tj. Kineske razvojne banke, Kineske izvozno-uvozne banke, Šangajske
banke, Banke Huaxia, i uključila detaljan popis tema koje će se
razmatrati tijekom provjere. Komisija je već u početnom upitniku
namijenjenom kineskoj vladi jasno navela da će se informacije dostavljene
u odgovorima na upitnik možda provjeravati tijekom provjere na licu mjesta.
Komisija je u pismu najave posjeta navela i da se od kineske vlade „zahtijevaju
svi prateći dokumenti koji su upotrijebljeni pri pripremi sadržajnog
odgovora, uključujući i polazne izvorne dokumente i zahtjeve”.
Druga dva glavna davatelja povlaštenog financiranja proizvođačima
izvoznicima u uzorku nisu uopće dostavili zatražene informacije
(Poljoprivredna banka Kine) ili su informacije dostavljene u njihovo ime bez
mogućnosti provjere tih informacija (Kineska banka).
–
Šangajska banka
(143)   Komisija
je u pismu najave posjeta od 25. ožujka 2013. obavijestila kinesku vladu o
svojoj namjeri provjere Šangajske banke i, kako bi kineskoj vladi olakšala
posjet radi provjere, ponudila da taj posjet prema potrebi produlji do 22.
travnja 2013[31]. U svojem početnom odgovoru na pismo najave posjeta od 5. travnja
kineska vlada nije potvrdila hoće li se provesti provjera Šangajske banke,
ali je upitala je li Komisija voljna provesti provjeru Šangajske banke na
različitoj lokaciji od ostalih provjera (tj. u Šangaju umjesto u Pekingu).
Kako bi olakšala posjet radi provjere, Komisija se iznimno složila s time;
međutim, pozvala je kinesku vladu da provjeru u Šangaju potvrdi najkasnije
do 9. travnja (tj. tri radna dana prije početka provjere u Pekingu) kako
bi skupina za provjeru mogla urediti praktične aspekte povezane s takvom
promjenom u planiranju provjera. Kineska vlada je tek 11. travnja (jedan radni
dan prije početka provjere) potvrdila da je Šangajska banka na
raspolaganju za provjeru 23. ili 24. travnja 2013. Komisija je isti dan
priopćila kineskoj vladi da zbog tako kasnog potvrđivanja nije više
bilo moguće promijeniti plan posjeta. Osim toga, datumi koje je predložila
kineska vlada (23. ili 24. travanj) bili su kasniji od razdoblja dogovorenog
između kineske vlade i Komisije u kojem se provjera trebala provesti te
kasniji čak i od produljenog roka koji je ponudila Komisija. Komisija zato
nije mogla provjeriti odgovore u Dodatku A. koje je dostavila Šangajska banka i
informacije u vezi sa zajmovima koje je ta banka davala proizvođačima
izvoznicima u uzorku. Stoga je Komisija u svojem dopisu od 23. svibnja 2013.
obavijestila kinesku vladu da u vezi s neprovjerenim informacijama koje je
dostavila Šangajska banka razmatra primjenu članka 28. Uredbe (EZ) br.
597/2009.
(144)   Kineska
vlada je u svojem dopisu od 3. lipnja 2013. tvrdila da provjera Šangajske banke
nije provedena zbog neprilagodljivosti Komisije, da Komisija nije predložila
neke druge datume za provjeru te da je jednostavno „odbila razmotriti
mogućnost provjere Šangajske banke”. Te tvrdnje jednostavno nisu
točne. Komisija je u svojem pismu najave posjeta jasno navela da je
prvotno predloženo da se provjera banaka provede 17. i 18. travnja 2013. s
mogućnošću produljenja za dodatni dan, tj. 22. travnja te da je
kineskoj vladi prepustila da predloži odgovarajuće vrijeme za posjet
bankama tijekom cijelog razdoblja provjere (tj. puni radni tjedan i dodatni
dan). Međutim, kineska vlada je za provjeru Šangajske banke predložila
datume koji su bili izvan tog okvira i to je učinila samo jedan radni dan
prije početka posjeta radi provjere. Komisija smatra da je bila više nego
dovoljno prilagodljiva i da je, suprotno tvrdnjama kineske vlade, za provjeru
Šangajske banke ponudila ukupno šest alternativnih dana.
–
Banka Hua Xia
(145)   Komisija je u dopisu od 23.
svibnja 2013. objasnila kineskoj vladi da nije mogla provjeriti odgovore u
određenim dijelovima Dodatka A. koji je ispunila Banka Huaxia („Huaxia”),
i to vlasničku strukturu, ocjenu kreditne sposobnosti
proizvođača izvoznika u uzorku i premije rizika koje se
naplaćuju raznim industrijama te posebno dotičnoj industriji.
(146)   Kineska vlada u svojem odgovoru
od 3. lipnja 2013. tvrdila je da je Huaxia objasnila vlasničku strukturu i
Komisiji dostavila dodatne podatke i objašnjenja o svojim dioničarima te
da je procjena kreditne sposobnosti klijenata obuhvaćena zakonima o
bankarskoj tajni i ugovornim dogovorima između banaka i njihovih
klijenata.
(147)   U
pogledu vlasničke strukture napominje se da je u odgovorima u Dodatku A.
Huaxia tvrdila da je osnovana „bez ikakvih vladinih dionica” te da nije
razotkrila nikakve informacije o vlasništvu vlade iako je to Komisija
izričito zatražila u Dodatku A. Komisija je istaknula da je to u
suprotnosti s ostalim informacijama koje je dostavila kineska vlada te da je
Huaxia priznala da su neki dioničari u državnom vlasništvu i dostavila
dokument s informacijama o nekima od njih na kineskom jeziku. Iz informacija
koje je dostavila Huaxia još uvijek nije jasno koliki je udio državnog
vlasništva banke.
(148)   U
pogledu procjene kreditne sposobnosti Komisija napominje da je banka dostavila
takav dokument za jedno od društava (s nekim promjenama u dokumentu radi
zaštite identiteta društva), dok je za ostale zatražene dokumente tvrdila da su
obuhvaćeni zakonima o bankarskoj tajni i ugovornim dogovorima između
banaka i njihovih klijenata. Ta razlika u postupanju teško je razumljiva.
–
Kineska izvozno-uvozna banka
(149)   Komisija je u svojem dopisu od
23. svibnja 2013. obavijestila kinesku vladu da su odgovori Kineske
izvozno-uvozne banke („EXIM”) u Dodatku A. i pismima za dopunu podataka
nepotpuni te da Banka EXIM nije dostavila određene dokumente koji su
izričito zatraženi, tj. statut, Obavijest o osnivanju Kineske
izvozno-uvozne banke koju je izdalo Državno vijeće ili mjere za
upravljanje kreditom prodavača izvoznika za visokotehnološke proizvode
Kineske izvozno-uvozne banke. U pogledu statuta kineska vlada je u svojem
dopisu od 3. lipnja 2013. tvrdila da Banka EXIM zbog svoje unutarnje politike
nije mogla dostaviti statut (koji je dokument o unutarnjem upravljanju), ali da
je uputila na elektroničku verziju koja je navodno bila dostupna na
prijenosnom računalu koje je tijekom provjere osigurala Banka EXIM.
Komisija ne razumije to objašnjenje jer je besmisleno. Ako je dokument tijekom
provjere bio dostupan u elektroničkom obliku, Komisija ne vidi nikakav
razlog zašto ga nije bilo moguće dostaviti kao što je već više puta
zatražila u upitniku, pismu za dopunu podataka i ponovno tijekom provjere.
Tvrdnja da je Banka EXIM tijekom provjere taj dokument stavila na raspolaganje
na prijenosnom računalu u stvari nije točna. Banka EXIM navela je da
bi Komisija trebala pregledati elektroničku verziju dokumenta, ali,
dužnosnik Komisije objasnio je da u prostorima gdje se provodi provjera nije
imao pristup internetu. Uz to Banka EXIM nije dostavila ni poveznicu na
elektroničku verziju statuta.
(150)   U pogledu drugih dvaju
dokumenata Banka EXIM objasnila je da ih nije mogla dostaviti zbog njihove
povjerljive prirode i unutarnjih pravila. Sama Banka EXIM navela je u svojem
odgovoru na pismo za dopunu podataka da je „Banka EXIM osnovana i djeluje u skladu s Obaviješću
o osnivanju Kineske izvozno-uvozne banke koju je izdalo Državno vijeće
i Statutom Kineske izvozno-uvozne
banke”. Stoga se navedeno smatralo temeljnim
dokumentom za provjeru navoda u pritužbi prema kojima bi Banka EXIM bila javno
tijelo, ali, Komisiji nije dopušten pristup tom dokumentu. U tom kontekstu
napominje se da je druga banka za provedbu državne politike, tj. Kineska
razvojna banka, dostavila sličan dokument o svojem osnivanju i da je
tijekom ovog ispitnog postupka dostavljeno nekoliko drugih obavijesti Državnog
vijeća. Osim toga, Banka EXIM nikakvim dokazima nije potkrijepila svoje
tvrdnje o povjerljivosti. Nadalje, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (117),
vlade se ne mogu jednostavno pozivati na unutarnja pravila kako bi izbjegle
obveze iz Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama i Osnovne uredbe.
Isto vrijedi za mjere za upravljanje kreditom prodavača izvoznika za
visokotehnološke proizvode Kineske izvozno-uvozne banke, pri čemu je
Banka EXIM ustrajala na povjerljivosti bez ikakvih dokaza, a o namjeni tog
dokumenta nije ni htjela raspravljati.
(151)   Banka
EXIM nije dostavila ni informacije o sastavu Upravnog i Nadzornog odbora, koje
su u više navrata zatražene, pri čemu je objasnila da se „sastav
Upravnog odbora mijenja” te da su pitanja Komisije u vezi s članstvom
članova odbora u KPK-u „invazivna i neprimjerena pitanja u kontekstu
antisubvencijskog postupka”. Činjenica da se sastav Upravnog odbora
mijenja za potrebe ovog ispitnog postupka nije važna. Važno je to kako je
država zastupljena u odborima Banke EXIM; međutim, kineska vlada i Banka
EXIM odbili su dostaviti te informacije. Komisija smatra i da je članstvo
višeg rukovodstva Banke EXIM (i svih banaka u ovom predmetu) u KPK-u bitno kako
bi se ustanovio doseg utjecaja države na rukovodstvo banaka. U Ustavu KPK-a
utvrđeno je da „Partija mora podupirati i poboljšavati osnovni
gospodarski sustav, pri čemu državno vlasništvo ima vodeću ulogu, a
različiti se gospodarski sektori razvijaju jedan uz drugoga...”[32], stoga se za potrebe ovog ispitnog postupka,
a posebno za procjenu razine državne kontrole u bankama trebao ispitati utjecaj
KPK-a u Banci EXIM.
(152)   U pogledu statističkih
podataka o izvozu različitih kategorija proizvoda koji su već
zatraženi u upitniku i koje je Banka EXIM zakonski obvezna dostaviti CBRC-u
kineska vlada u svojem dopisu od 3. lipnja 2013. tvrdila je da joj je potrebno
više vremena za pripremu takvih informacija. U tom pogledu napominje se da je,
s obzirom na to da je Komisija te informacije zatražila već u
početnom upitniku, kineska vlada imala više od tri i pol mjeseca da ih
pripremi, no to nije učinila. Banka EXIM tvrdila je da se „te vrste
informacija mogu pronaći u godišnjim izvješćima”; međutim, to
nije točno. Informacije u godišnjim izvješćima koje je navela kineska
vlada obuhvaćaju različita razdoblja od informacija koje je zatražila
Komisija u upitniku i tijekom posjeta radi provjere.
(153)   Kineska vlada s pravom je
tvrdila da je u svojem odgovoru na upitnik, među ostalim, navela iznose
izvoznih kredita za izvoz mehaničkih i električnih proizvoda i novih
visokotehnoloških proizvoda. Napominje se da Komisija nikada nije osporila
podnošenje tih podataka. Komisija je osporila činjenicu da, kada je
tijekom posjeta radi provjere pokušala provjeriti te podatke, Banka EXIM nije
mogla dostaviti nikakve dokaze niti objasniti koji je izvor tih podataka. Isto
tako, Komisiji nije bilo dopušteno provjeriti podatke o udjelu izvoznih kredita
za fotonaponsku industriju koje je kineska vlada navela u odgovoru na upitnik.
Zanimljivo je napomenuti da Banka EXIM te podatke nije smatrala povjerljivima,
ali kada je Komisija zatražila podatke o izvoru tih podataka radi njihove
provjere, Banka EXIM nije dopustila pristup pozivajući se na
povjerljivost. Banka EXIM upotrijebila je isto obrazloženje o iznosima izvoznih
kredita za proizvođače u uzorku i proizvođače koji
surađuju. Podatke je navela u odgovoru na pismo za dopunu podataka, ali
Komisiji nije dopustila da ih provjeri zbog povjerljivosti. Stoga nije bilo
moguće provjeriti veliku većinu statističkih podataka koje je
dostavila Banka EXIM.
(154)   Banka EXIM odbila je i
objasniti i s relevantnim dokazima potkrijepiti kreditne rejtinge
proizvođača izvoznika u uzorku i analize na kojima su se ti rejtinzi
temeljili.
–
Kineska razvojna banka („CDB”)
(155)   Kineska vlada u svojem dopisu
od 3. lipnja 2013. izrazila je zabrinutost zbog toga što je Komisija
postavljala „osobna pitanja u vezi s članstvom članova odbora i
višeg rukovodstva u političkoj stranci”. To nije točno. Pitanja u
vezi s članstvom članova odbora i višeg rukovodstva u KPK-u bila su
isključivo tehničke naravi i, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi
(151), s pomoću njih se trebala utvrditi uloga KPK-a u kineskom
gospodarstvu.
(156)   Tijekom provjere Komisija je
pokušala provjeriti procjenu kreditne sposobnosti proizvođača
izvoznika u uzorku. Banka CDB dostavila je neke opće informacije, ali nije
htjela razotkriti informacije u vezi s procjenom kreditne sposobnosti
proizvođača izvoznika u uzorku ni dostaviti izvješća fotonaponske
industrije o ocjenama i procjeni rizika.
(157)   U odgovoru na pismo za dopunu
podataka Banka CDB navela je podatak u vezi s premijom rizika koja se
naplaćuje dotičnoj industriji. Tijekom provjere Banka CDB ispravila
je svoj odgovor u tom pogledu, ali, unatoč tome što je Komisija tijekom
posjeta radi provjere to više puta zahtijevala, nije dostavila nikakve dokaze
za taj podatak ili objasnila na čemu se temeljio.
(b)
Kineske banke u državnom vlasništvu su javna tijela
(158)   Podnositelj pritužbe tvrdi da su poslovne banke u državnom
vlasništvu u NRK-u javna tijela u smislu članka 2. točke (b) Osnovne
uredbe.
(159)   Žalbeno
tijelo WTO-a (ŽT) u svojem izvješću u predmetu SAD – konačne
antidampinške i kompenzacijske pristojbe za određene proizvode iz Kine[33] (izvješće ŽT-a) definiralo je javno tijelo kao subjekt koji „ima
i izvršava vladinu ovlast ili kojemu je ona povjerena”. Prema navodima ŽT-a
dokaz da vlada provodi smisleni nadzor nad subjektom i njegovim postupanjem
može poslužiti kao dokaz da odgovarajući subjekt ima vladinu ovlast i tu
ovlast izvršava pri obnašanju vladinih funkcija. Kada dokazi upućuju na to
da su formalni pokazatelji vladina nadzora višestruki te pritom postoje dokazi
da se takav nadzor provodio smisleno, tada se na temelju tih dokaza može zaključiti
da dotični subjekt izvršava vladinu ovlast[34]. Žalbeno
tijelo smatralo je da je obilježje javnih tijela također „obnašanje
vladinih funkcija”[35]koje bi se „u pravnom poretku odgovarajućeg člana obično
smatrale funkcijama u okviru djelovanja vlade”[36].
(160)   Sljedeća
analiza usmjerena je na pitanja obnašaju li dotične poslovne banke u
državnom vlasništvu funkcije koje se obično smatraju funkcijama u okviru
djelovanja vlade u Kini i, ako je tako, izvršavaju li pritom vladine ovlasti. U
ispitnom postupku utvrđeno je da je za kinesko financijsko tržište
karakteristično uplitanje vlade jer je većina velikih banaka u
državnom vlasništvu. Kineska tijela vlasti dostavila su samo vrlo
ograničene informacije o udjelu u bankama ili vlasništvu nad bankama u
NRK-u. Međutim, kao što je navedeno u nastavku, Komisija je prikupila sve
dostupne informacije kako bi došla do reprezentativnih nalaza. Pri provedbi
analize jesu li banke subjekti s vladinim ovlastima, je li im povjerena vladina
ovlast ili izvršavaju vladine ovlasti (javna tijela), Komisija je osim
informacija o državnom vlasništvu banaka zatražila i informacije o drugim
obilježjima, kao što su prisutnost vlade u upravnim odborima, vladin nadzor nad
njihovim djelatnostima, provedba državnih politika ili interesa i jesu li
subjekti osnovani statutom.
(161)   Iz
dostupnih informacija zaključuje se da banke u državnom vlasništvu u NRK-u
raspolažu najvećim tržišnim udjelom i zauzimaju prevladavajući
položaj na kineskom financijskom tržištu. Prema istraživanju banke Deutsche
Bank o bankarskom sektoru u NRK-u iz 2006.[37] udio
banaka u državnom vlasništvu na kineskom tržištu mogao bi biti veći od
2/3. S tim u vezi u WTO-ovom Pregledu trgovinske politike Kine navodi se da „je
visoki stupanj državnog vlasništva još jedno obilježje financijskog sektora u
Kini”[38] te da „je bilo vrlo malo promjena u tržišnoj strukturi kineskog
bankarskog sektora u kojem prevladavaju banke u državnom vlasništvu”[39]. Primjereno je napomenuti da pet najvećih poslovnih banaka u
državnom vlasništvu (Poljoprivredna banka, Kineska banka, Kineska banka za
izgradnju, Komunikacijska banka te Industrijska i poslovna banka) navodno
predstavljaju više od polovice kineskog bankarskog sektora[40]. Vlasništvo vlade nad pet najvećih banaka u državnom vlasništvu
potvrdila je i kineska vlada u svojem odgovoru na pismo za dopunu podataka.
(162)   Komisija je također
zatražila informacije o strukturi državne kontrole u tim kineskim bankama i
provedbi državnih politika ili interesa u odnosu na fotonaponsku industriju
(tj. upravni odbor i odbor dioničara, zapisnici sa sastanaka
dioničara/direktora, nacionalnost dioničara/direktora, kreditne
politike i procjenu rizika u odnosu na zajmove proizvođačima
izvoznicima koji surađuju). Unatoč tome, kako je navedeno u uvodnoj
izjavi (139), kineska vlada dostavila je samo vrlo šture informacije u pogledu
toga i nije dopustila provjeru velikog dijela dostavljenih informacija.
Komisija se stoga morala služiti raspoloživim činjenicama. Na osnovi
raspoloživih podataka zaključila je da te banke kontrolira država s
pomoću vlasništva, administrativne kontrole njihovog „poslovnog”
ponašanja, uključujući ograničenja na kamatne stope za depozite
i zajmove (vidi uvodne izjave od (164) do (167)), te u nekim slučajevima
čak i s pomoću statutarnih dokumenata[41].
Odgovarajući podaci s pomoću kojih se došlo do navedenih nalaza
dobiveni su iz informacija koje je dostavila kineska vlada, godišnjih
izvješća kineskih banaka koje je dostavila kineska vlada ili su javno
dostupni, informacija iz Istraživanja banke Deutsche Bank o kineskom
bankarskom sektoru iz 2006.[42], pregleda politika WTO-a o Kini (2012.)[43],
izvješća Svjetske banke Kina 2030.[44] ili
ekonomskog pregleda OECD-a za Kinu za 2010.[45],
informacija koje su dostavili proizvođači izvoznici koji
surađuju i informacija sadržanih u pritužbi. U pogledu stranih banaka,
neovisni izvori procjenjuju da one predstavljaju mali udio u kineskom
bankarskom sektoru te posljedično imaju beznačajnu ulogu u politici
zajmova; odgovarajuće informacije ukazuju na to da bi one mogle predstavljati
svega 2 % kineskog tržišta[46].
Odgovarajuće javno raspoložive informacije također potvrđuju da
se kineske banke, posebno velike poslovne banke, još uvijek oslanjaju na
dioničare u državnom vlasništvu i vladu za obnavljanje kapitala kada
postoji nedostatak adekvatnosti kapitala kao posljedica kreditne ekspanzije[47].
(163)   U
pogledu banaka koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji
surađuju, većina njih su banke u državnom vlasništvu. Doista, na
temelju raspoloživih informacija[48]
utvrđeno je da su banke u državnom vlasništvu, i drugi subjekti u državnom
vlasništvu dali većinu zajmova proizvođačima izvoznicima koji
surađuju. To uključuje glavne poslovne banke i banke za provedbu
državne politike u NRK-u kao što su Kineska razvojna banka, Banka EXIM,
Poljoprivredna banka Kine, Kineska banka, Kineska banka za izgradnju te
Industrijska i poslovna banke Kine. U pogledu preostalih banaka u državnom
vlasništvu, Komisija je ponovno zatražila iste prethodno spomenute informacije
o državnoj kontroli i provedbi vladinih politika ili interesa u odnosu na
fotonaponsku industriju. Takve detaljne informacije nisu dostavljene. Stoga se
zaključuje da vlada kontrolira banke. Takvu znatnu kontrolu dokazuje
među ostalim i državna politika podupiranja dotične industrije koja
usmjerava banke na pružanje osobite podrške (vidi uvodnu napomenu (102)). Iz
tih razloga poslovne banke u državnom vlasništvu i banke za provedbu državne
politike u NRK-u treba smatrati javnim tijelima.
(164)   Daljnji znak da je kineska vlada
uključena u kinesko financijsko tržište je uloga koju NBK ima u
postavljanju posebnih ograničenja kod određivanja i promjene kamatnih
stopa. Doista, ispitnim postupkom je utvrđeno da NBK ima posebna pravila
kojima se uređuje način na koji se mijenjaju kamatne stope u NRK-u.
Prema raspoloživim informacijama ta su pravila određena u Okružnici NBK-a
o pitanjima prilagodbe kamatnih stopa na depozite i zajmove – Yinfa (2004.) br.
251 („Okružnica 251”). Od financijskih institucija zahtijeva se
određivanje kamatnih stopa za zajmove u određenom rasponu u odnosu na
referentnu kamatnu stopu NBK-a za zajmove. Za zajmove poslovnih banaka i
zajmove banaka za provedbu državne politike kojima se komercijalno upravlja ne
postoji gornja granica raspona, nego samo donja granica. Za gradske kreditne
zadruge i ruralne kreditne zadruge postoje i gornja i donja granica raspona. Za
povlaštene zajmove i zajmove za koje Državno vijeće ima posebne propise
kamatne stope ne mijenjaju se prema gore. Komisija je od kineske vlade tražila
objašnjenja definicije i teksta koji su navedeni u Okružnici 251, kao i
objašnjenja u odnosu na prethodno zakonodavstvo (Okružnica NBK-a o proširenju
raspona promjena kamatnih stopa zajmova financijskih institucija – YinFa
[2003.] br. 250). Međutim, kako je opisano u uvodnoj izjavi (135), kineska
vlada odbila je dostaviti te okružnice i time Komisiji onemogućila
provjeru njihova sadržaja i traženje objašnjenja. Budući da kineska vlada
u tom pogledu nije dostavila nikakve odgovarajuće informacije koje bi
ukazale na to da se stanje promijenilo od ožujka 2013. kada je Komisija
zaključila svoj antisubvencijski ispitni postupak u vezi s čelikom s
organskim premazom[49], utvrđeno je da je NBK uključena i utječe na
određivanje kamatnih stopa poslovnih banaka u državnom vlasništvu. Kineska vlada nije dala nikakve dokaze da se
stanje koje je utvrđeno tijekom ispitnog postupka u vezi s premazanim
finim papirom i čelikom s organskim premazom promijenilo. Stoga je na
temelju raspoloživih činjenica i ostalih prethodno navedenih dokaza
zaključeno da je stanje u pogledu metodologije određivanja kamatnih
stopa bilo jednako tijekom cjelog RIP-a.
(165)   Granice
kamatnih stopa na zajmove zajedno s gornjim granicama na kamatne stope za
depozite stvaraju stanje u kojem banke imaju zajamčen pristup jeftinom
kapitalu (zbog reguliranja kamatne stope za depozite) i mogućnost davanja
zajmova određenim industrijama po povoljnim kamatama.
(166)   Banke
su podložne pravnim propisima kojima se od njih zahtijeva da među ostalim
svoje poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama nacionalnog
gospodarstva[50], da pruže kreditnu potporu poticanim projektima[51] ili daju
prvenstvo razvoju industrija visoke i nove tehnologije[52]. Banke
imaju obvezu slijediti ova pravila. Proizvođači izvoznici u uzorku
pripadaju kategorijama poticanih projekata i kategoriji industrija visoke i
nove tehnologije.
(167)   Različiti
neovisni izvori informacija ukazuju na to da je uključenost vlade u
kineski financijski sektor značajna i stalna. Primjerice, (i.) nalaz
radnog dokumenta MMF-a iz 2006. ukazuje na to da je liberalizacija banaka u
NRK-u nedovršena i da se kreditni rizik ne odražava na odgovarajući
način[53]; (ii.) u izvješću MMF-a za 2009. istaknut je nedostatak
liberalizacije kamatnih stopa u Kini[54]; (iii.) u
izvješću MMF-a po zemljama za 2010. navodi se da je trošak kapitala u Kini
relativno nizak, dodjela kredita je ponekad određena necjenovnim
kriterijima i velika štednja pravnih osoba dijelom je povezana s niskim troškom
različitih ulaznih čimbenika (uključujući kapital i zemljište)[55]; (iv.) u Ekonomskom pregledu OECD-a za Kinu za 2010.[56] i Radnom dokumentu gospodarskog odjela OECD-a br. 747 o reformama
kineskog financijskog sektora[57] navedeno je da je u vlasništvu financijskih institucija i dalje
dominantna država zbog čega se javljaju pitanja o tome u kojoj mjeri su
odluke banaka o zajmovima temeljene isključivo na poslovnim razmatranjima,
dok se za tradicionalnu ulogu banaka čini kao da su vladine agencije
povezane s vladom.
(168)   Na
temelju prethodno navedenih dokaza zaključuje se da poslovne banke u
državnom vlasništvu i banke za provedbu državne politike provode vladine
funkcije u ime kineske vlade, naime obvezno promoviraju određene sektore u
gospodarstvu u skladu s dokumentima državnog planiranja i državne politike.
Znatno vlasništvo vlade nad bankama u državnom vlasništvu i druge informacije o
poveznicama između banaka u državnom vlasništvu i vlade
(uključujući nesuradnju kineske vlade u tom pogledu) potvrđuju
da su banke pod kontrolom vlade u izvršavanju svojih javnih funkcija. Kineska
vlada vrši znatnu kontrolu nad poslovnim bankama u državnom vlasništvu i
bankama za provedbu državne politike s pomoću prodornog uključivanja
vlade u financijski sektor i zahtjeva da banke u državnom vlasništvu slijede
vladine politike. Poslovne banke u državnom vlasništvu i banke za provedbu
državne politike smatraju se stoga javnim tijelima jer su im povjerene, imaju i
provode vladine ovlasti.
(c)
Kineska vlada povjerava ovlasti i nalaže privatnim
bankama u NRK-u
(169)   Komisija
je također analizirala povjerava li i nalaže li kineska vlada poslovnim
bankama u privatnom vlasništvu u NRK-u davanje povlaštenih (subvencioniranih)
zajmova proizvođačima fotonaponskih proizvoda u smislu članka 3
stavka 1. točke (a) podtočke iv. Osnovne uredbe.
–
Postojanje politike kineske vlade
(170)   Iz
prethodnog odjeljka koji se odnosi na uključenost države u fotonaponski
sektor (uvodna izjava (101)) i nalaza opisanih u nastavku jasno je da kineska
vlada provodi politiku davanja povlaštenih zajmova fotonaponskom sektoru jer su
javna tijela (poslovne banke u državnom vlasništvu)[58]
uključena u takvo davanje i imaju prevladavajući položaj na tržištu
što im omogućuje da nude niže kamatne stope od tržišnih kamatnih stopa.
–
Proširenje politike na privatne banke
(171)   Zakon o poslovnim bankama
[2003.] primjenjuje se jednako na poslovne banke u državnom vlasništvu i
poslovne banke u privatnom vlasništvu. Na primjer, članak 38. ovog zakona
upućuje sve poslovne banke (tj. i banke koje su u privatnom vlasništvu) da
„utvrde stopu na zajam u skladu s gornjom i donjom granicom stope na zajam
koju je odredila NBK”. Članak 34. Zakona o poslovnim bankama
upućuje poslovne banke da „svoje poslovanje sa zajmovima provode u
skladu s potrebama nacionalnog gospodarstva i društvenog razvoja te u duhu
državnih politika za industriju”.
(172)   Nekoliko
vladinih političkih dokumenata o planiranju te zakoni upućuju na
povlašteno davanje zajmova fotonaponskoj industriji. Primjerice, Odlukom
Državnog vijeća od 10. listopada 2010. o poticanju razvoja 7 novih
strateških industrija jamči se jačanje intenziteta fiskalne i
financijske političke potpore strateškim industrijama[59] (fotonaponska industrija navedena je među njima) i njome se
financijske institucije potiču da ”prošire kreditnu potporu” tim
industrijama i da „iskoriste povlaštene fiskalne politike kao što su naknada
rizika”. Nacionalnim planom za srednjoročni i dugoročni
znanstveni i tehnički razvoj (2006. – 2020.) u kojem se solarna
energija i fotonaponske ćelije određuju kao ključna
područja i prioritetne teme[60]
jamči se „poticanje financijskih institucija na davanje potpore u
obliku povlaštenih zajmova glavnim nacionalnim znanstvenim i tehnološkim
industrijalizacijskim projektima” i nalaže se vladi da „usmjerava
različite financijske institucije i privatni kapital na sudjelovanje u
znanstvenom i tehničkom napretku”. Zakonom NRK-a o
znanstvenom i tehnološkom napretku (Nalog br. 82. Predsjednika NRK-a)
određuje se da država potiče i daje smjernice financijskim
institucijama da podupiru razvoj industrija visoke i nove tehnologije davanjem
zajmova te da financijske institucije koje su politički usmjerene prednost
daju razvoju industrija visoke i nove tehnologije[61]. Prema
istom zakonu financijske institucije koje su politički usmjerene u okviru
svojeg poslovanja daju posebnu pomoć projektima poduzeća u
području neovisnih inovacija koje potiče država[62].
(173)   Nadalje,
prethodno navedeno ograničenje u vezi s određivanjem kamatnih stopa
NBK-a (uvodne izjave (164) – (165)) obvezujuće je i za poslovne banke u
privatnom vlasništvu.
(174)   Prethodno navedeni citati iz
zakona i propisa koji se odnose na bankarski sektor pokazuju da se politika
kineske vlade za davanje povlaštenih zajmova fotonaponskoj industriji odnosi i
na poslovne banke u privatnom vlasništvu i kineska ih vlada zapravo
upućuje da „svoje poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama
nacionalnog gospodarstva i društvenog razvoja te u duhu državnih politika za
industriju”[63].
–
Procjena kreditnog rizika
(175)   Komisija
je od kineske vlada zatražila odgovarajuće informacije kako bi ocijenila
kako banke u NRK-u provode procjenu kreditnog rizika trgovačkih društava u
području fotonaponske industrije prije donošenja odluke hoće li im
odobriti zajmove ili ne te odluke o uvjetima dodjeljenih zajmova. U Dodatku A upitniku
Komisija je zatražila informacije o tome kako banke uzimaju u obzir rizik pri
dodjeljivanju zajmova, ocjenjuju kreditnu sposobnost korisnika kredita, koje
premije rizika banka naplaćuje za različita trgovačka
društva/industrije u NRK-u, koje čimbenike banka uzima u obzir kod ocjene
kreditnog zahtjeva, opisa kreditnog zahtjeva i postupka odobrenja itd.
Međutim, niti kineska vlada niti pojedinačne banke navedene u
upitniku nisu dostavile nikakve dokaze u tom pogledu (uz jednu iznimku navedenu
u uvodnoj izjavi (176)). Kineska vlada dostavila je samo općenite odgovore
bez ikakvih dokaza da se stvarno provodi bilo kakva procjena kreditnog rizika.
(176)   Tijekom provjera jedne od banaka Komisija je izvršila pregled
jedne procjene rizika. Dio te procjene kreditnog rizika odnosila se na vladinu
potporu trgovačkim društvima u području solarne energije i na državne
planove poticanja fotonaponske industrije općenito i ta činjenica
odrazila se pozitivno na kreditni rejting koji je dodijeljen ovom
trgovačkom društvu. Ovo je primjer kako vladina politika (i subvencije
koje su namijenjene određenom sektoru) utječu na donošenje odluka
banaka kada odlučuju o uvjetima financiranja trgovačkih društava u
području solarne energije.
(177)   Komisija je također
zatražila slične informacije od proizvođača izvoznika koji
surađuju i pokušala ih je provjeriti tijekom posjeta radi provjere
proizvođača izvoznika u uzorku na licu mjesta. Većina
proizvođača izvoznika odgovorila je da banke zahtijevaju
određene dokumente i provode neku vrstu analize kreditnog rizika prije
dodjeljivanja zajmova. Međutim, svoje tvrdnje nisu mogli potkrijepiti
nikakvim dokazima. Komisija je tijekom provjere na licu mjesta zatražila dokaze
da banke zahtijevaju takve dokumente ili da ih trgovačka društva dostavljaju
bankama ili bilo kakvo izvješće banaka kojim se dokazuje da su takve
analize kreditnog rizika provedene. Međutim, skupine proizvođača
izvoznika u uzorku nisu mogle dostaviti takve dokaze niti bilo koje druge
dokaze koji potvrđuju njihove tvrdnje.
(178)   Informacije o procjeni kreditnog rizika više su puta zatražene
od zainteresiranih strana jer se smatraju ključnima uzimajući u obzir
među ostalim informacije iz uvodne izjave (167).
(179)   S obzirom na prethodno
navedeno, nalazi u vezi s procjenom kreditnog rizika u NRK-u odnose se na
poslovne banke u državnom vlasništvu, poslovne banke u privatnom vlasništvu kao
i na banke za provedbu državne politike. Doista, prethodno navedeni dokazi
dovode do zaključka da privatne banke u NRK-u moraju slijediti vladine
politike u pogledu davanja zajmova, posebice fotonaponskom sektoru i postupati
na jednak način kao i banke u državnom vlasništvu za koje je u uvodnoj
izjavi (168) utvrđeno da su javna tijela. Stoga se zaključuje da su
privatne banke povjerene vladi i da im ona nalaže da izvršavaju funkcije koje
su obično dane vladi, u smislu članka 3. stavka 1. točke (a)
podtočke iv. Osnovne uredbe.
(180)   K tome
prethodno navedeni dokazi pokazuju da čak i kada se banke u državnom
vlasništvu ne bi smatrale javnim tijelima, one bi se također smatrale
bankama koje su povjerene kineskoj vladi i kojima ona nalaže izvršavanje
funkcija koje su obično dane vladi u smislu članka 3. stavka 1.
točke (a) podtočke iv. Osnovne uredbe.
(d)
Poremećaji kineskog financijskog tržišta
(181)   Prema
informacijama koje su prikupljene tijekom ovog ispitnog postupka može se
zaključiti da udio banaka u državnom vlasništvu predstavlja više od 2/3
kineskog tržišta. Pet najvećih poslovnih banaka u državnom vlasništvu
(Poljoprivredna banka, Kineska banka, Kineska banka za izgradnju,
Komunikacijska banka te Industrijska i poslovna banka )
predstavljaju više od polovice kineskog bankarskog sektora[64]. Pored toga, Kineska razvojna banka i Kineska izvozno-uvozna banka u
potpunosti su u državnom vlasništvu. Tih sedam banaka dalo je većinu
zajmova osmorici proizvođača izvoznika u uzorku u predmetu o solarnim
pločama. Snažno prisutno državno vlasništvo u kombinaciji s
poremećajima na kineskom financijskom tržištu i politikom kineske vlade da
usmjeri jeftin kapital prema odabranim industrijama ugrožava ravnopravno
tržišno natjecanje u međunarodnoj trgovini i daje nepoštenu prednost
kineskim proizvođačima.
(182)   Banke u NRK-u nemaju potpunu
slobodu odlučivanja o uvjetima zajmova. U pogledu kamatnih stopa one su
obvezne pridržavati se ograničenja koja određuje Narodna banka Kine
(NBK). Ta ograničenja i gornje granice na kamatne stope za depozite
stvaraju stanje u kojem banke imaju zajamčen pristup jeftinom kapitalu
(zbog reguliranja kamatne stope za depozite) i mogućnost davanja zajmova
određenim industrijama po povoljnim kamatnim stopama.
(183)   Banke
su također podložne pravnim propisima kojima se od njih među ostalim
zahtijeva da svoje poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama
nacionalnog gospodarstva[65], da pružaju kreditnu potporu poticanim projektima[66] ili daju prvenstvo razvoju industrija visoke i nove tehnologije[67]. Banke su obvezne slijediti ta pravila.
(184)   Prema
nedavnim nalazima neke velike poslovne banke u NRK-u dobile su pristup državnim
deviznim pričuvama[68]. To značajno smanjuje njihovu cijenu kapitala i taj „jeftini
novac” koristi se za zajmove u USD i EUR valuti za odabrana trgovačka
društva i projekte u skladu s politikom „izlaska prema van”. Stoga su u
mogućnosti ponuditi uvjete kojima obične poslovne banke ne mogu
konkurirati.
(185)   Daljnji
veliki poremećaj u financiranju fotonaponske industrije je poseban
povlašteni položaj Kineske razvojne banke („CDB”) koja je glavni davatelj
zajmova toj industriji i koja je dala većinu zajmova i kreditnih linija
proizvođačima izvoznicima u uzorku. Kineska razvojna banka financira
se gotovo u potpunosti od prodaje obveznica, a ne od depozita i nakon
Ministarstva financija ona je drugi najveći izdavač obveznica u
državi. S pomoću tog posebnog mehanizma Kineska razvojna banka sposobna je
financirati se jeftino i potom nuditi zajmove odabranim industrijama po
povlaštenim uvjetima[69].
3.4.1.1.  Povlašteni zajmovi
(a)
Uvod
(186)   Podnositelj pritužbe naveo je
da kineska vlada subencionira svoju fotonaponsku industriju povlaštenim
zajmovima i ciljanim kreditima.
(b)
Pravna osnova
(187)   Sljedeće pravne odredbe
omogućuju povlašteno davanje zajmova u Kini: Zakon NRK-a o poslovnim
bankama, Opća pravila o zajmovima (provedena od NBK-a), Odluka br. 40
Državnog vijeća o proglašavanju i provedbi privremenih odredaba o
poticanju prilagodbe industrijske strukture.
(c)
Nalazi ispitnog postupka
(188)   Uzimajući u obzir ukupne dokaze zaključuje se da
banke u državnom vlasništvu za koje je u uvodnoj izjavi (168) utvrđeneno
da su javna tijela daju veliku većinu zajmova skupini
proizvođača izvoznika u uzorku jer su im povjerene vladine ovlasti i
izvršavaju vladine funkcije. Postoje dodatni dokazi da te banke stvarno
izvršavaju vladine ovlasti jer, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (164),
postoji jasno uplitanje države (tj. Narodne banke Kine) u donošenje odluka
poslovnih banaka o kamatnim stopama za zajmove koji se odobravaju kineskim
trgovačkim društvima. Pod tim okolnostima praksa davanja zajmova tih
subjekata izravno se pripisuje vladi. Činjenica da banke izvršavaju
ovlasti vlade potvrđeno je člancima 7. i 15. Općih pravila o
zajmovima (koje provodi NBK), Odlukom 40. i člankom 34.
Zakona o poslovnim bankama u odnosu na ispunjavanje vladinih industrijskih
politika. Također postoji i mnoštvo dokaza na temelju indicija, koje
potkrepljuju objektivne studije i izvješća, da se vlada još uvijek u
velikoj mjeri upliće u kineski financijski sustav, kako je već
objašnjeno u uvodnim izjavama (172) i (178). Zaključno, kineska vlada nije
dostavila informacije kojima bi se omogućilo bolje razumijevanje odnosa
banaka u državnom vlasništvu i vlade, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama
(139) i (140). Komisija stoga u slučaju zajmova koje daju banke u državnom
vlasništvu u NRK-u zaključuje da postoji financijski doprinos
proizvođačima fotonaponskih proizvoda u obliku izravnog prijenosa
sredstava vlade u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke
i. Osnovne uredbe. Osim toga, isti dokazi pokazuju da
su poslovne banke u državnom vlasništvu (kao i privatne banke) povjerene vladi
i da ih ona usmjerava što posljedično znači da postoji financijski
doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv.
Osnovne uredbe.
(189)   S obzirom na analize iz uvodnih
izjava od (169) do (178) također se utvrđuje da su banke u privatnom
vlasništvu povjerene kineskoj vladi i da im ona nalaže da daju zajmove
proizvođačima fotonaponskih proizvoda te da postoji financijski
doprinos u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom
i. i člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom iv. Osnovne
uredbe.
(190)   Korist
postoji u smislu članka 3. stavka 2. i članka 6. točke (b)
Osnovne uredbe u onoj mjeri u kojoj se vladini zajmovi ili zajmovi privatnih
tijela koja su povjerena vladi ili koje ona usmjerava odobravaju uz povoljnije
uvjete nego što bi ih zajmoprimac mogao stvarno ostvariti na tržištu. Nevladini
zajmovi u NRK-u ne pružaju odgovarajuću tržišnu referentnu vrijednost jer
je utvrđeno da su banke u privatnom vlasništvu povjerene kineskoj vladi
ili ih ona usmjerava i stoga se pretpostavlja da slijede praksu davanja zajmova
banaka u državnom vlasništvu. Stoga su izrađene referentne vrijednosti
korištenjem metode koja je opisana u uvodnim izjavama od (198) do (200).
Korištenje ovih referentnih vrijednosti dokazuje da se zajmovi fotonaponskom sektoru
odobravaju prema odredbama i uvjetima koji su niži od onih na tržištu.
(191)   U
skladu s Odlukom br. 40 fotonaponska industrija pripada poticanoj kategoriji.
Odluka br. 40 nalog je Državnog vijeća koje je najviše administrativno
tijelo u NRK-u te je u tom smislu odluka pravno obvezujuća za ostala javna
tijela i gospodarske subjekte. Tom odlukom industrijski sektori razvrstani su u
„poticane, ograničene i isključene projekte”. Ovaj akt predstavlja
smjernicu industrijske politike koja zajedno s kataloškim popisom pokazuje kako
kineska vlada provodi politiku poticanja i potpore skupina poduzeća ili
industrija, kao što su fotonaponska industrija / industrija za novu energiju
koje su u kataloškom popisu razvrstane kao „poticana industrija”. U pogledu
određenih industrija navedenih kao „poticane”, napominje se da one
predstavljaju samo dio kineskog gospodarstva. Nadalje, samo određene
aktivnosti unutar tih poticanih sektora označene su kao „poticane”. U
članku 17. Odluke br. 40 također se određuje da „poticani
projekti ulaganja” ostvaruju određene povlastice i poticaje te, među
ostalim, financijsku potporu. S druge strane, u odnosu na „ograničene i
isključene projekte”, Odlukom br. 40 državna tijela ovlašćuju se da
provode izravne intervencije radi uređenja tržišta. Člancima 18. i
19. de facto se određuje da odgovarajuće tijelo zabranjuje
financijskim institucijama da takvim „ograničenim i isključenim
projektima” osiguraju zajmove. Iz prethodno navedenog jasno je da Odluka br. 40
sadržava obvezujuća pravila za sve gospodarske institucije u obliku uputa
o promociji i potpori poticanih industrija, a fotonaponska industrija jedna je
od njih.
(192)   Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (172), kineska vlada
usmjerava povlaštene zajmove ograničenom broju industrija, a fotonaponska
industrija jedna je od njih. Uzimajući u obzir
prethodna razmatranja, postaje jasno da nadležna tijela dopuštaju financijskim
institucijama dodjeljivanje povlaštenih zajmova samo ograničenom broju
industrija / trgovačkih društava koje postupaju u skladu s
odgovarajućim politikama kineske vlade. Na temelju dokaza u spisu i zbog
izostanka suradnje kineske vlade u ovom pitanju, zaključuje se da
subvencije u obliku povlaštenih zajmova nisu općenito dostupne te su stoga
specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne
uredbe. Štoviše, ni jedna zainteresirana strana nije podnijela dokaze koji
ukazuju na to da se subvencija temelji na objektivnim kriterijima ili uvjetima
iz članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(d)
Zaključak
(193)   Ispitnim postupkom pokazalo se
da su tijekom razdoblja ispitnog postupka svi proizvođači izvoznici u
uzorku ostvarili korist od povlaštenih zajmova.
(194)   U skladu s tim, financiranje
fotonaponske industrije trebalo bi se smatrati subvencijom.
(195)   S obzirom na postojanje
financijskog doprinosa, koristi za proizvođače izvoznike i
specifičnosti, ova bi se subvencija trebala smatrati subvencijom protiv
koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e)
Izračun iznosa subvencije
(196)   Iznos subvencija protiv kojih
se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za
primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Prema
članku 6. točki (b) Osnovne uredbe kao korist za primatelje smatra se
razlika između iznosa kojeg trgovačko društvo plaća za vladin
zajam i iznosa kojeg bi trgovačko društvo platilo za usporedivi
komercijalni zajam dostupan na tržištu.
(197)   Kako je prethodno objašnjeno
(uvodna izjava (190)), budući da zajmovi koje daju kineske banke
odražavaju značajno uplitanje vlade u bankarski sektor i ne odražavaju
kamatne stope kakve se mogu naći na funkcionirajućem tržištu,
određena je odgovarajuća referentna vrijednost s pomoću metode
koja je opisana u nastavku. Nadalje, zbog nedostatka suradnje kineske vlade,
Komisija se također poslužila raspoloživim činjenicama kako bi
odredila odgovarajuću referentnu vrijednost za kamatnu stopu.
(198)   Prilikom
izračuna odgovarajuće referentne vrijednosti za zajmove u
domaćoj valuti CNY, smatra se razumnim primijeniti kineske kamatne stope,
prilagođene da odražavaju uobičajeni tržišni rizik. Doista, u
kontekstu u kojem je trenutačno financijsko stanje izvoznika utvrđeno
na poremećenom tržištu te kada ne postoje pouzdane informacije kineskih
banaka o mjerenju rizika i određivanju kreditnog rejtinga, smatra se
potrebnim ne uzeti kreditnu sposobnost kineskih izvoznika nominalno, nego
primijeniti uvećani iznos kako bi se odrazio mogući utjecaj
poremećenog kineskog tržišta na njihovu financijsku situaciju.
(199)   Isto vrijedi za zajmove u
stranim valutama. Kao referente vrijednosti korištene su obveznice
poduzeća po BB rejtingu u odgovarajućoj valuti izdane tijekom RIP-a.
(200)   S
obzirom na prethodno navedeno, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od (138)
do (140), od kineske vlade i proizvođača izvoznika koji surađuju
zatraženo je da dostave informacije o politici davanja zajmova kineskih banaka
i načinu na koje se zajmovi dodjeljuju proizvođačima
izvoznicima. Unatoč višestrukih zahtjeva, takve informacije nisu
dostavljene. Prema tome, s obzirom na nedostatak suradnje i sve raspoložive
činjenice te u skladu s odredbama članka 28. stavka 6. Osnovne
uredbe, prikladno je smatrati da bi se svim poduzećima u Kini odobrila
samo najviša ocjena „stupnja neulaganja” za obveznice (BB po Bloombergu) te na
uobičajenu stopu za zajmove Narodne banke Kine primijeniti
odgovarajuću premiju koja se može očekivati na obveznice koje izdaju
poduzeća s tim rejtingom. Korist proizvođača izvoznika
izračunana je uzimajući u obzir razliku kamatne stope, izraženu u
postocima, pomnoženu s nepodmirenim iznosom zajma, tj. kamatom koja nije
plaćena tijekom RIP-a. Taj je iznos potom dodijeljen na ukupni promet
proizvođača izvoznika koji surađuju.
(201)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na taj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
             Politika davanja povlaštenih zajmova
             Društvo/Skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. NRK i povezana društva ||             1,14 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             0,61 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. i povezana društva ||             0,25 %
             JingAo Group i povezana društva ||             0,92 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             1,80 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezana društva ||             0,02 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             0,84 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             0,85 %
3.4.1.2.  Pružanje kreditnih linija
(a)
Uvod
(202)   Podnositelj pritužbe naveo je
da su kineske banke pružale nerazmjerne kreditne linije kineskim izvoznicima
dotičnog proizvoda. Ispitnim postupkom je potvrđeno da su zaista sva
trgovačka društva nad kojima je proveden ispitni postupak primila velike
kreditne linije kineskih banaka koje su u većini slučajeva pružene
besplatno ili uz vrlo male naknade. U normalnim tržišnim okolnostima takve
kreditne linije podliježu znatnim obvezama i administrativnim pristojbama
kojima se bankama omogućuje naknada za troškove i rizike.
(b)
Nalazi ispitnog
postupka
Kreditne linije jesu mogući transfer
sredstava
(203)   Izvješćem skupine EZ –
zrakoplov potvrđeno je da takve kreditne linije, pored i povrh
učinka pojedinačnih zajmova mogu biti izravni prijenosi sredstava u
smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe
i stoga financijski doprinosi. Skupina je utvrdila da korist mogućeg
prijenosa sredstava proizlazi iz samog postojanja obveze izravnog
prijenosa sredstava. Skupina je također utvrdila da bi kreditna linija
mogla sama po sebi osigurati korist trgovačkom društvu primatelju i
da je to stoga mogući prijenos sredstava neovisno od bilo kojih izravnih
prijenosa sredstava u obliku pojedinačnih zajmova[70].
Banke koje pružaju kreditne linije jesu javna
tijela ili su povjerene vladi.
(204)   Kreditne linije
proizvođačima izvoznicima u uzorku pružile su iste banke kao i u
slučaju povlaštenih zajmova kako je prethodno opisano. Kako je prethodno
utvrđeno te su banke javna tijela (uvodne izjave od (158) do (166)) ili su
povjerene kineskoj vladi i ona im nalaže da pružaju povlašteno financiranje
fotonaponskoj industriji (uvodne izjave od (169) do (178)).
(205)   Kako je prethodno objašnjeno
(uvodne izjave od (158) do (185)), kinesko tržište poremećeno je zakonima
i praksama banaka u državnom vlasništvu i utvrđeno je da su u većini
slučajeva kreditne linije pružene besplatno ili uz vrlo male naknade. U
normalnim tržišnim okolnostima takve kreditne linije podliježu znatnim obvezama
i administrativnim pristojbama kojima se bankama omogućuje naknada za
troškove i rizike.
(206)   Iznos koristi predstavljaju
naknade koje se inače primjenjuju na poslovne kreditne linije za
trgovačka društva, a kojih su proizvođači izvoznici u uzorku u
većini slučajeva oslobođeni. Komisija je koristila primjenjene
naknade za kreditnu liniju koju je jednom od proizvođača izvoznika u
uzorku pružila strana poslovna banka.
(207)   U
skladu s Odlukom br. 40 fotonaponska industrija pripada poticanoj kategoriji.
Odluka br. 40 nalog je Državnog vijeća koje je najviše administrativno
tijelo u NRK-u te je u tom smislu odluka pravno obvezujuća za ostala javna
tijela i gospodarske subjekte. Odlukom su industrijski sektori razvrstani u „poticane,
ograničene i isključene projekte”. Ovaj akt predstavlja smjernicu
industrijske politike koja zajedno s kataloškim popisom pokazuje kako kineska
vlada održava politiku poticanja i potpore skupina poduzeća ili industrija
kao što su fotonaponska industrija / industrija za novu energiju, razvrstane u
kataloškom popisu kao „poticana industrija”. U pogledu broja industrija
navedenih kao „poticane”, napominje se da one predstavljaju samo dio kineskog
gospodarstva. Nadalje, samo određenim aktivnostima unutar tih poticanih
sektora daje se status „poticane” aktivnosti. Člankom 17. Odluke br. 40
također se određuje da „poticani projekti ulaganja” dobivaju
određene povlastice i poticaje te, među ostalim, financijsku potporu.
S druge strane, u odnosu na „ograničene i isključene projekte”,
Odlukom br. 40 državna tijela ovlašćuju se da provode izravne intervencije
radi uređenja tržišta. Člancima 18. i 19. de facto se
određuje da odgovarajuće tijelo zabranjuje financijskim institucijama
da takvim „ograničenim i isključenim projektima” osiguraju zajmove.
Iz prethodno navedenog jasno je da Odluka br. 40 sadržava obvezujuća
pravila za sve gospodarske institucije u obliku uputa o poticanju i potpori
poticanih industrija, a fotonaponska industrija jedna je od njih.
(208)   Kako je
objašnjeno u uvodnim izjavama (172) i (192), kineska vlada usmjerava povlašteno
davanje zajmova, a pružanje kreditnih linija ograničenom boju industrija
ključni je dio toga. Fotonaponska industrija pripada toj skupini
industrija i ima koristi od diskriminirajućeg povlaštenog davanja zajmova.
(209)   Uzimajući
u obzir prethodna razmatranja postaje jasno da nadležna tijela dopuštaju
financijskim institucijama dodjeljivanje povlaštenih kreditnih linija samo
ograničenom broju industrija / trgovačkih društava koje postupaju u
skladu s odgovarajućim politikama kineske vlade. Na temelju dokaza u spisu
i zbog izostanka suradnje kineske vlade u ovom pitanju, zaključuje se da
subvencije u obliku nerazmjernih kreditnih linija nisu općenito dostupne
te su stoga specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (a)
Osnovne uredbe. Štoviše, ni jedna zainteresirana strana nije podnijela dokaze
koji ukazuju na to da se subvencija temelji na objektivnim kriterijima ili
uvjetima na temelju članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(c)
Zaključak
(210)   Ispitnim postupkom pokazalo se
da su sve skupine proizvođača izvoznika u uzorku tijekom razdoblja
ispitnog postupka ostvarile korist od kreditnih linija koje su pružene
besplatno ili po stopama koje su niže od onih koje se primjenjuju na tržištu.
(211)   U skladu s tim, davanje takvih
kreditnih linija fotonaponskoj industriji trebalo bi se smatrati subvencijom.
(212)   S obzirom na postojanje
financijskog doprinosa, koristi za proizvođače izvoznike i
specifičnosti, ova bi se subvencija trebala smatrati subvencijom protiv
koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(d)
Izračun
iznosa subvencije
(213)   Davanje kreditnih linija
besplatno ili uz naknade koje su manje od tržišnih smatra se davanjem
financijskih usluga (članak 3. stavak 1. točka (a) podtočka iii.
Osnovne uredbe) uz manju naplatu od odgovarajuće. Iznos subvencija protiv
kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi
za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Zbog
poremečaja tržišta opisanog u uvodnim izjavama od (158) do (185)
primjerenost naknade za financiske usluge (u ovom slučaju pružanje
kreditnih linija) nije mogla biti utvrđena u odnosu na prevladavajuće
tržišne uvjete u NRK-u. Stoga u skladu s člankom 6. točkom (d) podtočkom
ii. Osnovne uredbe kao korist za primatelje smatra se razlika između
iznosa kojeg trgovačko društvo plaća za pružanje kreditnih linija od
strane kineskih banaka i iznosa kojeg bi trgovačko društvo platilo za
usporedivu poslovnu kreditnu liniju dostupnu na tržištu. Kreditne linije mogu
se također smatrati mogućim prijenosom sredstava u skladu s
člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom i. Osnovne uredbe.
(214)   Kreditnu liniju jednom od
proizvođača izvoznika u uzorku odobrila je banka sa sjedištem s
financijskom nadležnošću izvan NRK-a, pri ćemu je za tu kreditnu
liniju uvjet bio plaćanje obveza i naknada za dodjeljivanje u skladu s
uobičajenom praksom na svjetskim financijskim tržištima. Iako je kreditnu
liniju dodijelila kineska podružnica dotične banke, smatra se da je to odgovarajuća
zamjena za referentnu vrijednost. Smatralo se prikladnim koristiti naknadu koja
je primijenjena na ovu kreditnu liniju kao referentnu vrijednost u skladu s
člankom 6. točkom (d) podtočkom ii. Osnovne uredbe.
(215)   Visina naknade koja je korištena
kao referentna vrijednost primijenjena je pro-rata na iznos svake dotične
kreditne linije kako bi se dobio iznos subvencije (umanjen za naknade koje su
stvarno plaćene). U slučajevima u kojima je razdoblje trajanja
kredita bilo duže od jedne godine ukupni iznos subvencija dodijeljen je na
razdoblje trajanje kreditne linije, a odgovarajući iznos pridodan RIP-u.
(216)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
             Pružanje kreditnih linija
             Društvo/Skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. i povezana društva ||             1,97 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             2,14 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. i povezana društva ||             1,09 %
             JingAo Group i povezana društva ||             1,28 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             0,92 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezana društva ||             0,24 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             0,50 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             2,59 %
3.4.1.3.  Subvencijski programi za izvozne
kredite
(217)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.1.4.  Izvozna
jamstva i osiguranja za zelene tehnologije
(a)
Uvod
(218)   U pritužbi je navedeno da
kinesko društvo za osiguranje izvoza i kredita „Sinosure”(China Export &
Credit Insurance Corporation) proizvođačima dotičnog proizvoda
pruža osiguranje izvoznih kredita po povlaštenim uvjetima, među ostalim, s
pomoću programa pod nazivom „Green Express”. U pritužbi se navodi
da osiguranje izvoznih kredita društva Sinosure nije čak dovoljno ni za
pokrivanje dugoročnih troškova poslovanja i gubitaka ovog programa.
(b)
Izostanak suradnje i korištenje raspoloživih
činjenica
(219)   Kako je
navedeno u uvodnim izjavama (104) i (105), Komisija je zatražila informacije s
pomoću upitnika, pisma za dopunu podataka i tijekom posjeta kineskoj vladi
i Sinosureu radi provjere na licu mjesta ali ni kineska vlada ni Sinosure nisu
dostavili te informacije.
(220)   Komisija
je zatražila institucionalni okvir i odgovarajuće dokumente koji
uređuju rad Sinosurea kao službenog državnog osiguravatelja izvoznih
kredita. Kineska vlada dostavila je samo Obavijest koju su 2004.
zajednički izdali Ministarstvo trgovine („MOFCOM”) i Sinosure ali nije
dostavila razne druge važne dokumente, kao na primjer tzv. Plan 840,
uključen u Obavijest Državnog vijeća od 27. svibnja 2009.[71].
(221)   U
pogledu provjere odgovora na upitnik i Priloga I. u odnosu na Sinosure,
Komisija nije mogla pribaviti određeni broj dokumenata i provjeriti određene
elemente koji su zatraženi na licu mjesta. Posebice, Sinosure nije dostavio
sljedeće informacije i dokaze koje je zatražila Komisija: (a) financijske
izvještaje za 2012., koji, kako je navedeno, još nisu dostupni na web-mjestu
Sinosurea; (b) odgovarajuću dokumentaciju o osiguranju izvoznih kredita za
dva izvoznika koji su surađivali u uzorku, uključujući ugovore,
procjenu rizika, korespondenciju i dokaze o plaćanju premija; (c) posebne
informacije o višem rukovodstvu koje je imenovalo Državno vijeće; (d)
dokaze o elementima i prednostima navedenima u Obavijesti iz 2004. koju su
zajednički izdali MOFCOM i Sinosure, uključujući o odobrenju
ograničenja, fleksibilnosti kamatnih stopa i popustu unutar raspona
varijacije premija; (e) dokaze o dugoročnim troškovima poslovanja i dobiti
od djelatnosti osiguranja izvoznih kredita; (f) dokaze o procjeni stanja
tržišta u fotonaponskom sektoru.
(222)   Komisija
nije mogla provjeriti određene elemente iz odgovora na upitnik u vezi s
djelatnostima društva Sinosure, uključujući posebice odgovore u vezi
s procjenom rizika, stvarnim određivanjem premija i primjenom postupka
odobravanja zbog toga što je Sinosure odbio raspravljati o posebnim ugovorima s
izvoznicima koji surađuju u uzorku. Sinosure također nije mogao objasniti
ili dostaviti potkrepljujuće dokumente za neke nedosljednosti u pogledu
iznosa ili drugih elemenata u svojem ispunjenom upitniku i odgovoru na pismo za
dopunu podataka koje je utvrdila Komisija.
(223)   Tijekom
posjeta radi provjere i u dopisu kineske vlade od 3. lipnja 2013. kineska vlada
i Sinosure pokušali su opravdati nedostatak suradnje navodeći kao razlog
povjerljivost. U tom pogledu iz pisma najave posjeta i naknadne korespondencije
e-poštom jasno je dano do znanja da Komisija želi provesti smislenu provjeru i
da će očito poduzeti sve potrebne mjere za zaštitu povjerljivih
informacija koje se dostave ili daju na uvid prilikom provjere u skladu sa
svojim pravnim obvezama da zaštiti te informacije odgovarajućim strogim
pravilima EU-a. U pogledu dokumenata koje je Sinosure pokušao predati daleko
nakon posjeta radi provjere i za koje Komisiji nije omogućio
odgovarajuću provjeru, isti se ne mogu uzeti u obzir jer su posebno
pripremljeni radi ispitnog postupka i Komisija nije mogla provjeriti izvorne
dokumente.
(224)   Zbog nedostatka suradnje
kineske vlade i društva Sinosure Komisija nije mogla provjeriti određene
elemente u vezi s davanjem pokrića osiguranja izvoznih kredita za
dotični proizvod od strane Sinosurea proizvođačima izvoznicima
koji surađuju u uzorku. Stoga se određeni nalazi Komisije temelje na
informacijama koje su raspoložive u spisu u skladu s člankom 28. Osnovne
uredbe.
(c)
Sinosure je javno tijelo
(225)   Ispitnim postupkom je
utvrđeno da je Sinosure javno tijelo u smislu članka 2. točke
(b) Osnovne uredbe i odgovarajuće sudske prakse WTO-a[72] jer ima, provodi ili su mu povjerene vladine ovlasti. Kineska vlada
vrši znatnu kontrolu nad društvom Sinosure[73] i
Sinosure provodi vladine ovlasti u izvršavanju vladinih funkcija.
(226)   Komisija napominje da je
djelatnost osiguranja izvoznih kredita koju provodi Sinosure sastavni dio šireg
finacijskog sektora u kojem je utvrđeno uplitanje vlade koje izravno
utječe na financijsko tržište NRK-a i remeti njegovo normalno
funkcioniranje (vidi uvodnu izjavu (185) i one koje slijede, gore).
(227)   Sinosure izvršava funkcije
vlade u svojoj ulozi jedine službene institucije za osiguranje izvoznih kredita
u NRK-u. Stoga ima monopolistički položaj na tržištu osiguranja izvoznih
kredita. Društvo je potvrdilo da tržište nije otvoreno iako određeni
međunarodni konkurenti posredno posluju u NRK-u.
(228)   Vlada ima potpuno vlasništvo i
vrši financijsku kontrolu nad društvom Sinosure. Država je jedini vlasnik
društva Sinosure odnosno u 100 % je vlasništvu Državnog vijeća.
Registrirani kapital od 4 milijarde CNY potječe od fonda za rizične
pothvate za osiguranje izvoznih kredita u skladu s državnim financijskim
proračunom. Nadalje, država je 2011. dokapitalizirala 20 milijardi CNY s
pomoću Kineskog investicijskog društva (China Investment Corporation),
kineskog državnog fonda.[74] Statut društva navodi da je poslovni odjel Ministarstva financija
nadležan za društvo i da je društvo dužno predati financijska i knjigovodstvena
izvješća te fiskalno proračunsko izvješće Ministarstvu financija
na provjeru i odobrenje.
(229)   U pogledu vladine kontrole
društvo Sinosure, čiji je jedini vlasnik država, nema upravni odbor. Što
se tiče nadzornog odbora, Državno vijeće imenuje sve njegove
članove koji svoje zadaće izvršavaju u skladu s „Privremenom uredbom
o nadzornom odboru u važnim financijskim institucijama u državnom vlasništvu”.
Vlada također imenuje i više rukovodstvo Sinosurea. Godišnje izvješće
društva za 2011. („GI 2011.”) pokazuje da je predsjednik Sinosurea tajnik
odbora partije i da su većina višeg rukovodstva također članovi
odbora partije. Zbog odbijanja Sinosurea da dostavi daljnje informacije o višem
rukovodstvu može se zaključiti da je rukovodstvo izravni izraz vlade koja
izravno imenuje članove nadzornog odbora i višeg rukovodstva. Na toj
osnovi Sinosure je pod znatnom kontrolom kineske vlade.
(230)   Obnašnje vladinih funkcija i
politika od strane Sinosurea tako je jasno i očigledno da se može
zaključiti da je društvo izravni izraz same vlade. Godišnje izvješće
društva Sinosure za 2011. sadržava nekoliko izjava u tom pogledu: Sinosure je
„proaktivno izvršavao političku funkciju društva za osiguranje izvoznih
kredita ... i postigao dobar početni rezultat u razdoblju prve godine 12.
petogodišnjeg plana” (GI 2011., str. 4); „poticanje reforme poslovanja
pojačalo je političku funkciju Sinosurea kao društva za osiguranje
izvoznih kredita. Konferencija Središnjeg odbora komunističke partije Kine
o gospodarstvu stavila je naglasak na takvu funkciju i postavila jasne zahtjeve
u vezi s osiguranjem kredita koji su zacrtali naš put rasta (GI 2011., str. 5);
„Godine 2011. Sinosure je proveo strategije, odluke i dogovore Središnjeg
odbora komunističke partije kine i Državnog vijeća kao i državne
politike o diplomaciji, vanjskoj trgovini, industriji i financijama, u
potpunosti provodio svoju političku funkciju i postigao brzi rast” (GI
2011., str. 11); „Sinosure je u potpunosti proveo državnu politiku „Posebnog
dogovora za osiguranje financiranja izvoza za velike kompletne setove opreme i
ispunio svoje obveze koje je odredila država” (GI 2011., str. 11).
(231)   Institucionalni
okvir i ostali dokumenti koje je izdala kineska vlada, a na temelju kojih
Sinosure djeluje, dalje dokazuju njegovu funkciju javnog tijela kojem su
povjerene ovlasti za izvršavanje vladinih politika. Obavijest o provedbi
strategije promicanja trgovine s pomoću znanosti i tehnologije korištenjem
osiguranja izvoznih kredita (Shang Ji Fa[2004] br. 368 od 26. srpnja
2004.), izdana zajednički od MOFCOM-a i Sinosurea 2004., i dalje je mjerodavna
za djelatnosti Sinosurea. Promicanje izvoza visoke i nove tehnologije i
proizvoda s visokom dodanom vrijednošću s pomoću osiguranja izvoznih
kredita ubraja se u ciljeve ove Obavijesti. Obavješću se izričito
zahtijeva da Sinosure pruži potporu ključnim izvoznim industrijama koje su
određene u imeniku kineskih proizvoda visoke i nove tehnologije iz 2006.
„Solarne ćelije i moduli” uvršteni su u imenik među prihvatljive
proizvode i oni se stoga mogu smatrati izravno poticanim od Sinosurea. U
Obavijesti se navode sljedeće prednosti: „zeleni kanal” odnosno posebna
potpora za proizvode iz kataloga koji bi trebali dobiti odobrenje u roku od pet
dana ako se steknu uvjeti potpisivanja te prioritetno odobrenje
ograničenja osiguranja; brzina obrade zahtjeva, dovršavanje u roku od tri
mjeseca nakon zaprimanja dokumenata zahtjeva; fleksibilnost kamatne stope koja
se sastoji od najvećeg popusta na stopu premija unutar raspona varijacije
premija Sinosurea. U Obavijesti se također predviđa da regionalne i
lokalne vlasti za trgovinu poduzmu daljnje mjere za podupiranje proizvoda iz
imenika. Obavješću se od Sinosurea zahtijeva da prilagodi osnovni model
temeljen na nacionalnoj industrijskoj politici i obilježjima izvoza proizvoda
visoke i nove tehnologije te da pruži potporu industrijama inovacija,
istraživanja i razvoja koje država posebno podupire.
(232)   Komisija
je svjesna drugih dokumenata koji dokazuju da Sinosure izravno provodi vladine
politike koje među ostalim donose korist proizvođačima
izvoznicima. Takozvani Plan 840 naveden je u Obavijesti Državnog
vijeća od 27. svibnja 2009.[75]. Ime se
odnosi na korištenje 84 milijardi USD u obliku osiguranja izvoza i jedna je od
šest mjera koje je Državno vijeće pokrenulo 2009. kako bi stabiliziralo
potražnju izvoza nakon gospodarske krize i povećane potražnje osiguranja
izvoznih kredita zbog toga. Šest mjera uključuju naročito
povećanu pokrivenost osiguranja izvoznih kredita, davanje
kratkoročnog osiguranja izvoznih kredita u visini od 84 milijarde USD u
2009. te smanjenje stope premije. Kao jedina politička institucija koja
potpisuje osiguranja izvoznih kredita, Sinosure se navodi kao izvršitelj plana.
U pogledu smanjenja premija osiguranja od Sinosurea se zahtijevalo da osigura
smanjenje prosječne stope kratkoročnih izvoznih osiguranja za
30 % na osnovi ukupne prosječne stope u 2008.
(233)   Takozvani
Plan 421 uključen je u Obavijest o pitanjima provedbe posebnih
dogovora za financiranje osiguranja izvoza velikih kompletnih setova opreme koju
su 22. lipnja 2009. zajednički izdali Ministarstvo trgovine i Ministarstvo
financija. To je bila i važna politika koja je podržavala kinesku politiku
„izlaska prema van” kao odgovor na globalnu financijsku krizu iz 2009. i
osigurala sredstva u iznosu od 42,1 milijarde USD za financiranje osiguranja
radi potpore izvoza velikih kompletnih setova opreme. Sinosure i neke druge
financijske institucije davali bi ta sredstva i upravljali njima. Poduzeća
koja su obuhvaćena tim dokumentom mogla su koristiti te povlaštene
financijske mjere, uključujući osiguranje izvoznih kredita. Zbog
nesuradnje kineske vlade Komisija nije mogla zatražiti dodatne pojedinosti o
primjeni ove Obavijesti. U nedostatku protudokaza Komisija ima razloga
vjerovati da su fotonaponska oprema i fotonaponski sektor također obuhvaćeni
tim dokumentom.
(234)   Ostali
dokumenti koji pokazuju vladinu potporu davanju kratkoročnih osiguranja
izvoznih kredita uključuju dva dokumenta u vezi s povećanom
financijskom potporom za strateške industrije u nastajanju. Obavješću o
podržavanju i razvoju koja se odnosi na stratešku odluku Državnog vijeća u
vezi s ubrzavanjem industrija u nastajanju, Guo Fa [2010] br. 32. od 18.
listopada 2010. stavak 7(C) potiču se financijske institucije da
povećaju financijsku potporu. Smjernice o provedbi za razvoj novih
strateških industrija u nastajanju koje su zajednički izdala sva nadležna
ministarstva (tj. Komisija za nacionalni razvoj i reformu, Ministarstvo
trgovine, Ministarstvo znanosti, Ministarstvo industrije i informacijske
tehnologije, Ministarstvo zaštite okoliša, Ministarstvo financija, Državna
porezna uprava, Glavna carinska uprava, Glavna uprava za nadzor kvalitete, Ured
za nadzor intelektualnog vlasništva) Guo Fa [2011] br. 310 od 21. listopada
2011. se u stavku (Xxvii.) također posebice osvrću na aktivnu potporu
strateškim industrijama u nastajanju, među ostalim osiguranjem izvoznih
kredita. Ove strateške industrije u nastajanju usredotočuju u velikoj
mjeri na proizvode, tehnologije i usluge za razvoj međunarodnog tržišta,
avio-svemirsku opremu i proizvodnju najsuvremenije opreme ili potiču
domaću patentiranu tehnologiju i standardni izvoz proizvoda strateških
industrija u nastajanju. Stoga u nedostatku protudokaza postoji razlog
vjerovati da dotični proizvod i izvoznici u uzorku također
ispunjavaju uvjet „strateške industrije u nastajanju” i imaju pravo na koristi
koji proizlaze iz toga.
(235)   Na temelju prethodno navedenih
elemenata Komisija zaključuje da je Sinosure javno tijelo jer su mu
povjerene vladine ovlasti radi provedbe vladinih politika, da je pod znatnom
kontrolom vlade i da izvršava vladine funkcije.
(d)
Pravna osnova
(236)   Pravna
osnova za ovaj program je sljedeća: Obavijest o provedbi strategije
promicanja trgovine s pomoću znanosti i tehnologije korištenjem osiguranja
izvoznih kredita (Shang Ji Fa[2004] br. 368) izdana zajednički od
MOFCOM-a i društva Sinosure; Imenik izvoza kineskih proizvoda visoke i nove
tehnologije iz 2006.; takozvani Plan 840 uključen u Obavijest
Državnog vijeća od 27. svibnja 2009. takozvani Plan 421
uključen u Obavijest o pitanjima provedbe posebnih dogovora za
financiranje osiguranja izvoza velikih kompletnih setova opreme koju su 22.
lipnja 2009. zajednički izdali Ministarstvo trgovine i Ministarstvo
financija; Obavjest o podržavanju i razvoju koja se odnosi na stratešku
odluku Državnog vijeća u vezi s ubrzavanjem industrija u nastajanju,
Guo Fa [2010] br. 32. od 18. listopada 2010. koju je izdalo Državno vijeće
i njezine pripadajuće smjernice o provedbi (Guo Fa [2011] br. 310 od 21.
listopada 2011.).
(e)
Nalazi ispitnog postupka
(237)   Budući da je Sinosure
javno tijelo kojem su povjerene vladine ovlasti i koje provodi zakone i planove
vlade, odobravanje osiguranja izvoznih kredita proizvođačima
dotičnih proizvoda predstavlja financijski doprinos u obliku mogućih
izravnih prijenosa sredstava od strane vlade u smislu članka 3. stavka 1.
točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe.
(238)   U pogledu rabata za dio premija
koje su proizvođačima izvoznicima platila lokalna tijela, to
također predstavlja izravni prijenos sredstava u obliku bespovratnih
sredstava u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i.
Osnovne uredbe.
(239)   Postoji
korist u smislu članka 3. stavka 2. i članka 6. točke (c)
Osnovne uredbe u mjeri u kojoj Sinosure pruža pokriće osiguranja izvoznih
kredita pod povoljnijim uvjetima nego što bi ih zajmoprimac mogao stvarno
ostvariti na tržištu ili pruža pokriće osiguranja koje inače
uopće ne bi bilo dostupno na tržištu. Dodatna korist u smislu članka
3. stavka 2. koju su proizvođači izvoznici imali jesu gotovinski
rabati za dio premije osiguranja plaćene Sinosureu od nekih lokalnih
tijela na čijem području nadležnosti neki proizvođači
izvoznici imaju sjedište.
(240)   Obavijest
iz 2004. navela je cijeli raspon koristi koje Sinosure i/ili lokalna tijela
pružaju poduzetnicima koji su obuhvaćeni imenikom iz 2006. i koji slijede
nacionalne politike. Ispitnim postupkom pokazalo se da sporazumi o osiguranju
koji su sklopljeni između Sinosurea i proizvođača izvoznika u
uzorku te rabati na dio premija koje su odobrila lokalna tijela u potpunosti
odražavaju te koristi. „Green Express” tretmanom obuhvaćeno je
pojednostavnjivanje i ubrzavanje postupka pružanja pokrića i rješavanja
zahtjeva s pomoću brze procjene gubitaka i ubrzane isplate klijenata nakon
toga.
(241)   Ispitnim postupkom također
je utvrđeno da su mjere nakon gospodarske krize 2009. koje su detaljno
pojašnjenje u Planu 840 i Planu 421 te kasnije mjere iz 2011. u korist
strateških industrija u nastajanju pružile znatne koristi
proizvođačima izvoznicima. Tim mjerama povećana je raspoloživost
pokrića osiguranjem i dodatno snižena premija koju naplaćuje Sinosure
unatoč teškoj gospodarskoj situaciji i znatno su povećani rizici
Sinosurea pri davanju pokrića osiguranjem, a koji se u potpunosti
odražavaju u pokriću osiguranjem koje Sinosure pruža
proizvođačima izvoznicima. Ispitnim postupkom pokazalo se posebice da
su naplaćene premije i uvjeti tijekom RIP-a ostali uglavnom isti ili su se
poboljšali, unatoč povećanja zahtjeva zbog neplaćanja koje je
Sinosure isplatio i značajnog pogoršanja stanja fotonaponskog sektora.
(242)   U
pogledu postojanja koristi Komisija je prvo ispitala u kojoj su mjeri premije
Sinosurea pokrile trošak kratkoročnih osiguranja izvoznih kredita.
Argument Sinosurea temeljio se na točki (j) Sporazuma WTO-a o subvencijama
i kompenzacijskim mjerama („SCM”) prema kojoj se u skladu s člankom 3.
stavkom 1. točkom (a) navedenog sporazuma „zabranjenom” izvoznom
subvencijom smatra pružanje programa osiguranja izvoznih kredita po stopama
premija koje su neodgovarajuće za pokrivanje dugoročnih troškova
poslovanja i gubitaka tih programa. U odgovorima na upitnik Sinosure se
jednostavno osvrnuo na dobit i gubitak tijekom prošlih pet godina i iznio
zaključak da davanje kratkoročnih osiguranja izvoznih kredita proizvođačima
izvoznicima nije predstavljalo subvenciju u skladu sa Sporazumom WTO-a o
subvencijama i kompenzacijskim mjerama jer je društvo u tom razdoblju ukupno
ostvarilo dobit. Kako je prethodno objašnjeno (vidi uvodne izjave (221) i
(222)) Komisija je zatražila od društva Sinosure da dostavi određene
informacije i dokaze u vezi s dugoročnom profitabilnošću ovih
djelatnosti osiguranja izvoznih kredita, uključujući prihod od
premija, troškove poslovanja i gubitke programa u skladu s sporazumom WTO-a o
subvencijama i kompenzacijskim mjerama. Međutim Sinosure nije dostavio
tražene dokumente i dokaze tijekom posjeta radi provjere inzistirajući na
ukupnim podacima o profitabilnosti iz svojeg revidiranog godišnjeg
izvješća.
(243)   Komisija napominje da čak
i kada bi se oslonila samo na godišnja izvješća Sinosurea, a da pritom ne
može provjeriti iznose i elemente koji su sadržani u tim izvješćima,
Komisija ne bi mogla zaključiti da je Sinosure ostvario dugoročnu
dobit od svojeg odjela za osiguranje izvoznih kredita, što odgovara „programu”
navedenom u točki (j). Sinosure pored osiguranja izvoznih kredita provodi
određene djelatnosti i iznosi i podaci iz godišnjeg izvješća
konsolidirani su podaci za sve djelatnosti društva i ne postoje precizno
razvrstani podaci prema pojedinim djelatnostima. Iz nekih od godišnjih
izvješća (ali ne najnovijeg) proizlazi da je kratkoročno osiguranje
izvoznih kredita daleko najvažnija djelatnost Sinosurea, ali ne postoje
precizni postoci. S obzirom da je Sinosure odbio pružiti zatražene informacije
i dokaze samo u pogledu ove posljednje djelatnosti, a koji su potrebni za
provođenje analize „programa” pod točkom (j) Priloga 1. sporazuma
WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama, Komisija svoje nalaze mora
temeljiti na dokazima iz spisa.
(244)   Komisija napominje na
početku da u skladu s člankom 11. statuta društva Sinosure posluje na
pragu rentabilnosti. Drugim riječima, prema statutu društva Sinosure ne
namjerava maksimalizirati dobit nego samo poslovati na pragu rentabilnosti u
skladu sa svojom ulogom jedinog službenog osiguravatelja izvoznih kredita u
NRK-u. Kako je prethodno objašnjeno, dokazi iz spisa pokazali su da pravno i
političko okruženje u kojem Sinosure djeluje zahtjeva da društvo izvršava
vladine politike i planove u ispunjavanju svoje zadaće u području
javne politike. Među odabranim industrijama i poduzećima koje država
znatno podupire, proizvođači izvoznici imali su potpun pristup
osiguranju izvoznih kredita koje je Sinosure pružao po povlaštenim kamatnim
stopama čak i nakon globalne krize iz 2009. i onda kada je fotonaponski
sektor proživio neviđenu krizu, uključujući tijekom RIP-a. Stoga
Sinosure pruža neograničenu raspoloživost pokrića osiguranjem
fotonaponskom sektoru i izuzetno niske premije osiguranja koje nudi ne
odražavaju stvarne rizike koje su nastali osiguranjem izvoza u tom sektoru.
Temeljem svih elemenata iz spisa već bi se moglo zaključiti da nije
isključeno da stope premija koje zaračunava Sinosure nisu
odgovarajuće za pokrivanje svojih dugoročnih djelatnosti, i da je to
zapravo vjerojatno.
(245)   Zbog
izostanka suradnje Sinosurea Komisija je razmatrala i daljnje elemente koji
potvrđuju ovaj zaključak. Dokazi koji su javno dostupni već
izričito pokazuju da Sinosure zapravo posluje u situaciji dugoročnih
gubitaka u poslovanju[76]. Komisija je također analizirala odgovarajuće podatke
računa dobiti i gubitaka iz godišnjih izvješća Sinosurea koji
pokrivaju godine od 2006. do 2011., a koje je Sinosure predao kako bi opravdao
podatke o profitabilnosti koje je iznio u svojim odgovorima na upitnik. Ti
podaci pokazuju da je Sinosure uključio znatan dugoročni poslovni
gubitak od njegovih kombiniranih djelatnosti osiguranja koja isključuju
prihod od ulaganja i druge prihode. Točnije, svake pojedine godine
između 2006. i 2011. (uz jedinu iznimku 2010.) isplaćene tražbine su
već (gotovo) jednake ili (daleko) veće od neto premija koje je
Sinosure zaradio. Ako se oduzmu i troškovi poslovanja i troškovi provizija od
neto premija, to rezultira još većim gubitkom. Brojke pokazuju da se
unatoč skromnoj dobiti u 2010. u ukupnom razdoblju poslovanja bilježi
znatan gubitak u poslovnoj djelatnosti s osiguranjima. Iz godišnjih
izvješća proizlazi da su prihodi od ulaganja i drugi prihodi znatni
doprinosi ukupnom prihodu Sinosurea, ali oni nisu relevantni za ocjenjivanje
održivosti njegovog programa osiguranja izvoznih kredita. Budući da
kratkoročno osiguravanje izvoznih kredita predstavlja većinu
poslovnih djelatnosti Sinosurea, u nedostatku protudokaza zaključuje se da
je Sinosure pretrpio znatne dugoročne gubitke od svojeg programa
osiguranja izvoznih kredita. S obzirom na to da Sinosure stvara gubitke u
svojem programu osiguranja izvoznih kredita, postojanje koristi utvrđuje
se usporedbom premija koje plaćaju proizvođači izvoznici s onima
koje su raspoložive na tržištu. Sinosure je jedini službeni osiguravatelj
izvoznih kredita i stoga potpuno kontrolira domaće tržište. U nedostatku
poslovne referentne vrijednosti u NRK-u za takve instrumente i s obzirom na to
da je financijsko tržište u NRK-u poremećeno uplitanjem vlade, razumno je
koristiti referentnu vrijednost izvan NRK-a tj. premije koje se naplaćuju
u normalnoj tržišnoj situaciji. Na temelju toga, kako je opisano u odjeljku u
nastavku o izračunu iznosa subvencije, premije su niže od onih koje se primjenjuju
na tržištu i korist se potvrđuje.
(246)   Prethodno navedene subvencije
ovise o realizaciji izvoza u smislu članka 4. stavka 4. točke (a)
Osnovne uredbe jer se one bez izvoza ne mogu dobiti. Osim toga, one su
također specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (a)
Osnovne uredbe jer je pristup njima ograničen na određena
poduzeća. Solarne ćelije i moduli izričito su navedeni u imeniku
za proizvode visoke i nove tehnologije iz 2006., a što je uvjet za uživanje
povlaštenog tretmana kako je navedeno u Obavijesti iz 2004. Nadalje, jedan od
glavnih ciljeva Sinosurea je provedba nacionalnih politika i planova,
uključujući 12. petogodišnji plan u fotonaponskom sektoru. Plan 840 i
Plan 421 također donose korist fotonaponskom sektoru koji je pored nekoliko
drugih sektora izdvojen u tim planovima (vidi uvodne izjave (232) i (233)). U
skladu s Odlukom br. 40 i drugim planskim dokumentima i zakonima (vidi uvodne
izjave (207) i (208)) fotonaponska industrija također se smatra jednom od
poticanih industrija. Ta industrija ubraja se također u kategoriju
„strateških industrija i industrija u nastajanju” koje uživaju brojne koristi u
skladu s vladinim politikama (vidi uvodnu izjavu (102)). Većina
proizvođača izvoznika također imaju formalni status
poduzeća visoke i nove tehnologije što im daje brojne prednosti zbog
povoljnih vladinih politika.
(247)   Stoga
je očito da koristi koje odobravaju Sinosure ili lokalna tijela u vidu
nadoknađivanja dijela premija osiguranja nisu raspoložive svim
industrijskim sektorima i svim poduzećima, nego su ograničene samo na
one sektore i poduzeća koja slijede odgovarajuće vladine politike
potpore i njihove temeljne dokumente. Komisija zaključuje da su koristi
koje Sinosure ili lokalna tijela odobravaju proizvođačima
dotičnog proizvoda specifične u smislu članka 4. stavka 2.
točke (a) Osnovne uredbe. Nadalje, budući da nije bilo dokaza koji
ukazuju na to da su subvencije temeljene na objektivnim kriterijima ili
uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe,
koristi su i u tom pogledu specifične.
(f)
Zaključak
(248)   Ispitnim postupkom pokazalo se
da je tijekom razdoblja ispitnog postupka šest skupina proizvođača
izvoznika u uzorku ostvarilo korist od osiguranja izvoznih kredita koje je dao
Sinosure.
(249)   Osiguranje izvoznih kredita koje
Sinosure pruža fotonaponskoj industriji smatra se subvencijom u mjeri u kojoj
su premije niže od stopa koje se primjenjuju na tržištu.
(250)   S obzirom na postojanje
financijskog doprinosa, koristi za proizvođače izvoznike i
specifičnosti, ova bi se subvencija trebala smatrati subvencijom protiv
koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(g)
Izračun iznosa subvencije
(251)   Iznos subvencija protiv kojih
se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za
primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Izračun
koristi sličan je situaciji koja uključuje kreditna jamstva. Prema
članku 6. točki (c) Osnovne uredbe kao korist za primatelje smatra se
razlika između premije koju trgovačko društvo plaća za
kratkoročno osiguranje koje pruža Sinosure i iznosa premije kojeg bi
trgovačko društvo platilo za usporedivo osiguranje izvoznih kredita
dostupno na tržištu.
(252)   Budući da je
kratkoročno osiguranje izvoznih kredita koje Sinosure pruža rezultat
vladinih političkih ciljeva, i budući da Sinosure svojom funkcijom
jedine službene agencije za osiguranje izvoznih kredita ima monopol na
domaćem tržištu, odgovarajuća referentna tržišna vrijednost
izrađena je korištenjem metode koja je opisana u nastavku. Nadalje, zbog
nedostatka suradnje kineske vlade i Sinosurea, Komisija se također
poslužila raspoloživim činjenicama kako bi odredila odgovarajuću
tržišnu premiju za osiguranje koje je dano proizvođačima
fotonaponskih proizvoda.
(253)   Komisija
vjeruje da je najprikladnija referentna vrijednost za koju su informacije lako
raspoložive stope premija koje primjenjuje Izvozno-uvozna banka („Banka Ex-Im”)
Sjedinjenih Američkih Država. Prema javno raspoloživim informacijama[77], Banka Ex-Im službena je agencija za izvozne kredite savezne vlade
SAD-a i ona je samoodrživa. Djelatnosti Banke Ex-Im uključuju osiguranje
izvoznih kredita i druge djelatnosti kao što su jamstva za obrtni kapital i
kreditna jamstva (financiranje kupaca). Njezina misija je stvaranje i
podržavanje radnih mjesta u SAD-u podupiranjem izvoza SAD-a prema
međunarodnim kupcima. Banka Ex-Im djeluje kao državna korporacija osnovana
od Kongresa SAD-a. Stoga postoje brojne sličnosti s društvom Sinosure i ta
se banka smatra prikladnom referentnom institucijom.
(254)   Referentna vrijednost premije izračunana
je u odnosu na stvarne naknade koje se zaračunavaju za izvoze u zemlje
OECD-a na police za cjelokupni promet s 90 % pokrićem osiguranog
iznosa i trajanjem od 120 dana. Stvarna premija je medijan prosječnih
vrijednosti za pet različitih kategorija stranih kupaca ovisno o njihovoj
solventnosti i rizicima od neplaćanja. Ovo predstavlja najbližu
raspoloživu referentnu vrijednost za izračun premije koju bi
proizvođači dotičnog proizvoda morali platiti na tržištu.
(255)   Korištenjem informacija koje je
dostavila kineska vlada izračunan je iznos koristi koji se odnosi na
iznose pokrivene osiguranjem izvoznih kredita Sinosurea na naknade plaćene
tijekom RIP-a za takvo osiguranje. Informacije o društvu Sinosure koje su
dostavila društva koja surađuju nisu uzeta u obzir jer je bilo očito
da je kineska vlada cjelovitija (npr. neka društva nisu prijavila svoju
politiku u odnosu na Sinosure u svojim odgovorima na upitnik ili se nisu
izjasnila o tome tijekom provjere na licu mjesta).
(256)   U pogledu plaćanja dijela
premije osiguranja od strane lokalnih tijela, korist je izračunana kao
razina rabata i iznosa bespovratnih sredstava koji je dan društvima u uzorku
tijekom RIP-a.
(257)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
             Izvozna jamstva i osiguranja
             Društvo/Skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. i povezana društva ||             0,58 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             0,95 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. Solar Group i povezana društva ||             0,71 %
             JingAo Group i povezana društva ||             0,50 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             0,39 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             0,63 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
3.4.1.5.  Koristi od odobravanja pristupa
offshore holding društvima i otplata zajmova od strane države
(258)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.2.     Programi bespovratnih sredstava
3.4.2.1.  Fond za razvoj istraživanja
izvoznih proizvoda
(259)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.2.2.  Subvencije za razvoj „poznatih
robnih marki” i kineski program najboljih svjetskih robnih marki
(260)   Komisija je utvrdila da su neki
proizvođači izvoznici u uzorku ostvarili korist od tih programa
tijekom RIP-a. Međutim, zbog malih iznosa ostvarene koristi i zanemarivog
učinka na subvencijsku maržu, Komisija nije smatrala potrebnim analizirati
mogućnost kompenzacije dotičnih programa.
3.4.2.3.  Fondovi za širenje industrija iz
provincije Guandong prema van
(261)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od programa.

3.4.2.4.  Demonstracijski program Golden
Sun
(a)
Uvod
(262)   U pritužbi je navedeno da su
proizvođači dotičnog proizvoda dobili subvencije u okviru demonstracijskog
programa Golden Sun („Golden Sun”) koji je kineska vlada provela u
srpnju 2009. Pritužba je sadržavala prima facie dokaze da je
četvero izvoznika u uzorku primilo izravne subvencije za dotični
proizvod u okviru tog programa. Nadalje, pokazalo se da je jedan od izvoznika u
uzorku odabran kao dobavljač dotičnog proizvoda u odnosu na 70 %
ukupnog kapaciteta koji su u 2011. instalirali nositelji projekta (tj. društava
koje proizvode i prodaju električnu energiju proizvedenu s pomoću
fotonaponskih sustava). Pritužba je također sadržavala informacije koje su
ukazivale na to da sredstva programa Golden Sun nisu dodijeljena na
transparentan i natjecateljski način nositeljima projekata.
(b)
Izostanak suradnje i korištenje raspoloživih
činjenica
(263)   Kako je detaljnije navedeno u
uvodnim izjavama (104) i (105), Komisija je u upitniku, pismu za dopunu podataka
i tijekom posjeta kineskoj vladi radi provjere na licu mjesta zatražila
informacije o programu Golden Sun, ali kineska vlada nije dostavila te
informacije.
(264)   Što se
tiče informacija zatraženih u upitniku i pismu za dopunu podataka, kineska
vlada je ustrajala na tome da program nije namijenjen proizvođačima
dotičnog proizvoda. Zbog toga kineska vlada nije dostavila odgovore na
određena pitanja koja se odnose na program i koristi za
proizvođače dotičnog proizvoda, odnosno odgovorila je „nije
primjenjivo”. Kineska vlada također nije dostavila sve mjerodavne zakone,
propise i administrativne smjernice i ostale akte koji su zatraženi u upitniku,
ograničavajući se samo na dostavljanje glavne pravne osnove.
(265)   Na početku postupka
provjere programa Golden Sun Komisija je od kineske vlade zatražila
dostavljanje svih priloga glavnoj pravnoj osnovi koja je već dostavljena i
postavila pitanje namjerava li kineska vlada dostaviti dodatne službene
dokumente u vezi s programom. Kineska vlada dostavila je tražene priloge ali je
odgovorila da ne namjerava dostaviti nikakve dodatne dokumente. Komisija je
zatim pokazala kineskoj vladi proračunski dokument o stvarnim financiranim
projektima i odgovarajućim iznosima koji su dodijeljeni u okviru ovog
programa koji je izdalo Ministarstvo Financija („MOF”), a koji su dostavili
izvoznici koji surađuju (dokument MOF-a br. 965 [2010] od 2. prosinca
2010.). Iz prilogâ tog dokumenta vidljivo je da je jedan od izvoznika u uzorku
primio znatna financijska sredstva u okviru programa Golden Sun za svoje
projekte, a također i kao dobavljač prihvatljive opreme u nekoliko
projekata koji su financirani programom Golden Sun. Predstavnici MOF-a koji su
bili nazočni za vrijeme provjere bili su svjesni prikazanog dokumenta i
Komisija je od njih zahtijevala da dostave sve slične proračunske
dokumente koje je izdao MOF za godine u kojima se provodio program Golden
Sun. Iako su se predstavnici MOF-a načelno složili da dostave te
dokumente, nikada ih nisu dostavili Komisiji.
(266)   Komisija je MOFCOM-u
također pokazala proračunske dokumente koji se odnose na program Golden
Sun , koje je izdao lokalni odjel za financije iz provincije i općine,
a dostavio jedan od izvoznika koji surađuje, te je zatražila od kineske
vlade da dostavi odgovarajuće slične dokumente (tj. dokumente koji su
izdani u provincijama i općinama) koji se odnose na program. Kineska vlada
odgovorila je da ne posjeduje te dokumente jer se oni odnose na provincije
i/ili općine te da ih stoga ne može dostaviti.
(267)   U svojem dopisu od 3. lipnja
2013. kineska vlada ponovila je svoje stajalište da program Golden Sun
nije namijenjen proizvođačima dotičnog proizvoda i objasnila da
su ti proizvođači možda ostvarili koristi iz ovog programa, ali u
svojstvu operatera elektrana a ne u svojstvu proizvođača solarnih
ploča jer isključivo nositelji projekata mogu primati subvencije u
okviru tog programa. U tom dopisu također se tvrdi da je Komisija
zatražila samo tri dokumenta određenog naziva koje je kineska vlada dostavila.
To je netočno jer je Komisija tijekom provjere zatražila određene
proračunske dokumente koje su izdali MOF (također izričito
spomenute u dopisu Komisije od 23. svibnja 2013.) i lokalni odjeli na
čijem području su se nalazili proizvođači izvoznici,
(pozivajući se na određene dokumente koje su dostavili
proizvođači izvoznici), a koje je kineska vlada odlučila ne
dostaviti.
(268)   Komisija je također
zatražila određene informacije o isplatama u okviru programa Golden Sun
koje je zaprimio jedan od izvoznika koji surađuje u uzorku kada je
dostavio dotični proizvod i izravno zaprimio sredstva od vlade. Kineska
vlada ponovno nije mogla objasniti situaciju i navesti pojedinosti tijekom
posjeta radi provjere nego je jednostavno kontaktirala pravnog savjetnika
društva koji je navodno objasnio da je situacija razjašnjena s dužnosnicima
Komisije tijekom posjeta radi provjere što uopće nije bio slučaj.
Ostali detalji o situaciji objašnjeni su u nastavku u uvodnim izjavama od (276)
do (278). Kako je dodatno objašnjeno uvodnim izjavama od (275) do (278),
ispitnim postupom utvrđeno je da su proizvođači koji
surađuju u uzorku zaista ostvarili korist od bespovratnih sredstava u
okviru programa Golden Sun, uključujući posebice za
dobavljanje dotičnih proizvoda. Stajalište kineske vlade da ovaj program
ne pruža koristi dotičnom proizvodu nedvojbeno je pobijeno dokazima i
činjenicama koje su potvrđene ispitnim postupkom.
(269)   S
obzirom na nedostatak suradnje kineske vlade Komisija nije mogla provjeriti
nekoliko ključnih aspekata programa Golden Sun i stvarne koristi
koje su ostvarili proizvođači dotičnog proizvoda. Razlog tome je
što kineska vlada nije dostavila sve odgovarajuće zatražene informacije,
naročito proračunske dokumente o odobrenim sredstvima programa Golden
Sun koje je izdao MOF za godine u kojima je program proveden. Stoga se
određeni nalazi ispitnog postupka temelje na najboljim raspoloživim
činjenicama iz spisa skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(c)
Pravna osnova
(270)   Glavna pravna osnova su
Obavijest o provedbi demonstracijskog programa Golden Sun od 16. srpnja 2009. i
priložene Privremene mjere za upravljanje fondom financijske pomoći
demonstracijskog programa Golden Sun, spis CaiJian br. 397 [2009] koju su
izdali Ministarstvo financija, Ministarstvo znanosti i Nacionalni odbor za energiju;
Okružnica o uspješnoj provedbi zadaća demonstracijskog programa Golden
Sun, br. spisa 718 [2009]; Okružnica o uspješnoj provedbi demonstracijskog
programa Golden Sun 2010., br. spisa 622 [2010]; Okružnica o uputama o
proračunskim indeksima financijskih subvencija za troškove izgradnje u
vezi s demonstracijskim programom Golden Sun 2010. br. spisa 965 [2010] od 2.
prosinca 2010. izdane od Ministarstvo financija; Okružnica o raspodjeli
proračunskog cilja za fiskalne subvencije odobrene programima Golden Sun
2011. JCJ br. spisa 336 od 1. rujna 2011. koju je izdao Odjel za financije
provincije Hebei; Okružnica o raspodjeli proračunskog cilja za fiskalne
subvencije odobrene programima Golden Sun 2011. HCJ br. spisa 135 od 8.
studenog 2011. koju je izdao Općinski ured za financije grada Hengshui.
(d)
Nalazi ispitnog postupka
(271)   Program Golden Sun
uspostavljen je 2009. s ciljem poticanja tehnološkog napretka i uravnoteženog
razvoja industrije distribuiranih solarnih fotonaponskih sustava. Tijela koja
su nadležna za program na središnjoj razini jesu Ministarstvo financija,
Ministarstvo znanosti i Nacionalni odbor za energetiku. U Obavijesti o provedbi
demonstracijskog programa Golden Sun navode se određeni kriteriji
za ispunjavanje uvjeta financiranja u okviru tog programa: (a) da su
poduzeća uključena u lokalni provedbeni plan demonstracijskog
projekta Golden Sun; (b) da imaju instalirani kapacitet od najmanje 300 kWh;
(c) da vrijeme izgradnje ne prelazi godinu dana, a vrijeme djelovanja nije
kraće od dvadeset godina; (d) da vlasnici fotonaponskih projekata moraju
imati najmanje 100 milijuna CNY ukupne imovine i kapitala u visini od najmanje
30 % troškova ulaganja; (e) da se proizvođači integriranih
sustava i ključne opreme koja se koristi u fotonaponskim projektima odabiru
s pomoću postupka davanja ponuda. Prihvatljivi projekti mogu dobiti do
50 % ukupnih troškova ulaganja od vlade, dok je gornja granica
povećana na 70 % za vlasnike projekata na udaljenim područjima
bez uspostavljene električne mreže.
(272)   Što se tiče postupka,
poduzeća koja žele dobiti sredstva u okviru programa moraju predati svoje
prijave i odgovarajuće dokumente nadležnim vladinim tijelima. Odjeli za
financije, tehnologiju i energetiku na razini provincija koji su nadležni za
organizaciju programa dostavljaju zajedničko sažeto izvješće
Ministarstvu financija, Ministarstvu znanosti i Nacionalnom odboru za
energetiku koji su nadležni za pregled provincijskih projekata u pogledu
tehničkih programa, uvjeta građenja, financiranja i svih ostalih
aspekata. Nakon konačnog odobrenja vlade Ministarstvo financija izravno
dodjeljuje sredstva vlasniku projekta i čuva odgovarajuću
dokumentaciju o odobrenju i isplatama.
(273)   U
praksi nositelji projekata predaju zahtjeve za financiranje vladi nakon
sklapanja ugovora s dobaljačem ili dobavljačima prihvatljive
fotonaponske opreme (tj. dotičnog proizvoda). U skladu s mjerodavnim
zakonodavstvom ti dobavljači prihatljive fotonaponske opreme odabiru se s
pomoću postupaka davanja ponuda. Međutim, kineska vlada nije objasnila
kako provodi svoje diskrecijsko pravo odabira nositelja projekata za lokalne
provedbene planove demonstracijskog projekta Golden Sun i kako ti
nositelji projekata potom odabiru dobavljače prihvatljive fotonaponske
opreme. Kineska vlada i zainteresirane strane nisu dokazale da je postupak
odabira otvoren, transparentan i nepristran jer nisu dostavili
odgovarajuću dokumentaciju. Nema pokazatelja da je kupljena bilo kakva
inozemna fotonaponska oprema. Velik udio prihvatljive fotonaponske opreme dobavio
je jedan pojedinačni proizvođač koji surađuje u uzorku. Na
temelju raspoloživih činjenica Institucije stoga zaključuju da je
program Golden Sun korišten kao sredstvo stvaranja umjetne potražnje za
proizvodima odabranih kineskih proizvođača dotičnog proizvoda.
Ako vlada projekt smatra prihvatljivim od nje se očekuje da odobri
sredstva.
(274)   Iz program Golden Sun dodjeljuje
se subvencija smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i
članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava
kineske vlade proizvođačima dotičnog proizvoda u obliku
bespovratnih sredstava.
(275)   Ispitnim
postupkom osobito je utvrđeno da su nekoliko proizvođača koji
surađuju u uzorku izravno zaprimili bespovratna sredstva u okviru programa
Golden Sun za instalaciju opreme za proizvodnju solarne energije u
svojim objektima. Ova bespovratna sredstva koja su isplaćena
proizvođačima koji surađuju u uzorku nadoknađuju dio
troškova koje bi inače snosili i stoga su izravno povezana s dotičnim
proizvodom.
(276)   Štoviše,
ispitnim postupkom utvrđeno je da su proizvođači koji
surađuju u uzorku također ostvarili korist od financiranja u okviru
ovog programa za dobavljanje dotičnog proizvoda nepovezanim nositeljima
projekata. Posebice je tijekom ispitnog postupka na licu mjesta utvrđeno
da je jedan izvoznik koji surađuje u uzorku od kineske vlade izravno
primio veliku jednokratnu isplatu za svih 40 projekata koji se financiraju u
okviru programa Golden Sun, a za koje je dobavio dotični proizvod.
Proizvođač izvoznik koji surađuje u uzorku nije prijavio taj
iznos u svojem odgovoru na upitnik. Okružnica Ministarstva financija iz 2010.
pokazala je da je ovaj izvoznik koji surađuje izabran kao dobavljač
dotičnog proizvoda za nekoliko nepovezanih nositelja projekata iz
privatnog i javnog sektora. Komisija je od kineske vlade pokušala zatražiti
informacije u vezi s tim izravnim plaćanjem izvozniku koji surađuje u
uzorku s obzirom da se člankom 13. o privremenim mjerama programa Golden
Sun iz Obavijesti iz 2009. posebno zahtjeva da se bespovratna sredstva
izravno isplate nositeljima projekata (tj. ne dobavljačima fotonaponske
opreme), a što je kineska vlada izričito potvrdila tijekom provjere. Kako
je prethodno navedeno, kineska vlada tijekom posjeta radi provjere nije dala
objašnjenje zašto je izvoznik u uzorku bio izravno financiran. U svojem dopisu
od 3. lipnja 2013. kineska vlada ograničava svoje primjedbe samo na jedan
od 40 projekata uz jednostavnu napomenu da je postignut financijski dogovor
između nositelja projekta i proizvođača izvoznika koji
surađuje u uzorku jer nositelj nije imao dovoljno novca da plati
proizvođača izvoznika u uzorku i stoga su se dogovorili da će
subvencija biti izravno plaćena proizvođaču izvozniku koji
surađuje u uzorku. Budući da se ovo nepotkrijepljeno i vrlo sažeto
objašnjenje odnosi samo na jedan projekt koji uključuje izvoznika koji
surađuje u uzorku od 40 projekata koji su navedeni u dokumentu MOF-a, ono
je nedovoljno za Komisiju da razjasni situaciju.
(277)   Izvoznik koji surađuje u
uzorku pokušao je opravdati u svojem dopisu od 24. lipnja 2013. da izravno
plaćanje za 40 dotičnih projekata nije prijavljeno jer je
predstavljalo „korisničku” subvenciju za nositelja projekata a ne
dobavljača. Izvoznik je potvrdio da je primio jednokratnu izravnu isplatu
povezanu s dobavljanjem u 40 projekata navedenih u okružnici MOF-a, uz napomenu
da je moguće da vlada izvrši izravni prijenos sredstava dobavljaču
kako bi osigurala da se ta bespovratna sredstva koriste samo za odobrene
fononaponske sustave i kako bi olakšala kontrolu. Međutim, izvoznik se u
svojem odgovoru usredotočio na jedan projekt za koji su dokumenti
prikupljeni na licu mjesta i zanemario preostalih 39 projekata za koje je
izravno zaprimio sredstva iz programa Golden Sun. Iako je izvoznik
dokazao da su sredstva za ovaj određeni projekt knjižena kao potraživanje
a ne kao avansna uplata bespovratnih sredstava vlade, nisu dostavljeni drugi
dokazi o stvarnom dovršenju ovog ili bilo kojeg drugog projekta
uključujući o stvarnoj dobavi dotičnog proizvoda za koji su
sredstva primljena. Njegovo objašnjenje također nije razjasnilo
nedosljednosti vladinih izravnih plaćanja u odnosu na prethodno navedena
provedbena pravila kojim se određuje da se sredstva obično prebacuju
od kineske vlade na nositelja projekta, a ne na dobavljača opreme.
(278)   Komisija
objašnjenja kineske vlade u pogledu financijskog dogovora između izvoznika
koji surađuje u uzorku i nositelja projekta smatra neuvjerljivim jer je
neobično da dvije privatne strane mogu donijeti samostalnu odluku o dogovoru
koji uključuje djelovanje vlade (tj. izravno plaćanje vlade
dobavljaču odstupajući od članka 13. Obavijesti iz 2009.) bez
njezina uključivanja ili čak možda bez njezina znanja. Kineska vlada
nije dostavila više zadovoljavajućih dokaza i primjedbi u pogledu tih
izravnih plaćanja dobavljačima i odlučila se ograničiti
samo na jedan neimenovani projekt od 40 projekata koje su proveli izvoznici
koji surađuju u uzorku. Objašnjenja koja je dostavio taj izvoznik
također ne spominju primjedbu kineske vlade o teškoj financijskoj
situaciji nositelja projekta u pogledu projekta koji kineska vlada nije
detaljno navela. Nadalje, izjave izvoznika o mogućnosti izravnog
plaćanja i načela na kojem se ono temelji ne potvrđuju drugi
izvori ni kineska vlada.
(279)   U svijetlu prethodno navedenih
ograničenih i proturječnih primjedbi kineske vlade i izvoznika koji
surađuju u uzorku jedina zajednička točka i zaključak koji
se može izvesti je taj da je jednokratno izravno plaćanje kineske vlade izvozniku
koji surađuje u uzorku bilo potrebno kako bi se osiguralo da izvoznik
primi sredstva jer bi postajao rizik od neplaćanja povezan s financijskim
poteškoćama nositelja projekta. Ostaje činjenica da izvoznik koji
surađuje u uzorku nije mogao objasniti kako je iskoristio jednokratnu isplatu
vlade, je li fotonaponska oprema konačno dostavljena nositelju projekta i
po kojoj cijeni, ako su ju nositelji projekata platili. Zbog nedostatka drugih
dokaza raspoloživih iz spisa ili na drugi način objektivno raspoloživih
Komisiji na temelju članka 28. Osnovne uredbe zaključuje se da
jednokratna isplata izvozniku koji surađuje predstavlja izravna
bespovratna sredstva u smislu članka 3. stavka 1. točke (a)
podtočke i. Osnovne uredbe.
(280)   Komisija nadalje
zaključuje da bespovratna sredstva koja su dana dobavljačima
dotičnog proizvoda, bilo u svojstvu nositelja projekata ili navodnih
dobavljača fotonaponske opreme nepovezanim nositeljima projekata, donose
korist dobavljačima u skladu s člankom 3. stavkom 2. Osnovne uredbe.
Financiranje u okviru programa Golden Sun proizvođačima
dotičnog proizvoda u svojstvu nositelja projekata omogućuje se ušteda
troškova ugradnje opreme za proizvodnju solarne energije u svojim objektima.
Financiranjem u okviru programa Golden Sun proizvođači
dotičnog proizvoda u svojstvu dobavljača fotonaponske opreme
nepovezanim nositeljima projekata sredstva dobivaju izravno bez potrebe da
stvarno dostave opremu i/ili štite ih od rizika neplaćanja nepovezanih
nositelja projekata. U potonjem slučaju proizvođači
dotičnog proizvoda dobiju isplatu koje ne bi dobili od nepovezanog
nositelja projekta.
(281)   Ovaj
program subvencija također je specifičan u smislu članka 4.
stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe jer je samim zakonodavstvom u skladu s
kojim tijelo nadležno za odobravanje djeluje pristup tom programu
ograničen samo na posebne nositelje projekata koji ispunjavaju
određene kriterije navedene u zakonodavstvu i u širem smislu samo
nositeljima projekata koji su uključeni u sektor solarne energije.
Nadalje, budući da se odabir dobavljača fotonaponske opreme i odabir
nositelja projekata ne temelje na otvorenim, transparentnim i nepristranim
natjecateljskim postupcima i da se vrše izravna plaćanja kineske vlade
dobavljačima fotonaponske opreme, program je specifičan i zato što
samo određeni dobavljači fotonaponske opreme stvarno mogu ostvarivati
koristi od njega. Program ne ispunjava zahtjeve nespecifičnosti u smislu
članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe s obzirom na to da
uvjeti prihvatljivosti i stvarni kriteriji odabira poduzeća koja se
trebaju uvrstiti u lokalne provedbene planove te odabira konačnih
projekata na osnovi različitih tehničkih i financijskih akspekata
nisu objektivni i ne primjenjuju se automatski.
(e)
Zaključak
(282)   Program Golden Sun
specifična je subvencija u obliku bespovratnih sredstava. Ispitnim
postupkom utvrđeno je da su neki od izvoznika koji surađuju u uzorku
ostvarili koristi od te subvencije.
(f)
Izračun iznosa subvencije
(283)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
             Demonstracijski program Golden Sun
             Društvo/Skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             0,24 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. i povezana društva ||             0,09 %
             JA Group ||             0,00 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             0,02 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             0,05 %
3.4.3.     Programi oslobađanja od
izravnog poreza i smanjenja poreza
3.4.3.1.  Program „dvije godine
oslobođeni / tri godine polovicu” za poduzeća sa stranim kapitalom
(a)
Uvod
(284)   U pritužbi je navedeno da
postoji posebno zakonodavstvo iz 1991. kojim se potiču strana ulaganja u
Kinu s pomoću Zakona o porezu na dohodak poduzeća sa stranim
kapitalom i stranih poduzeća („Zakon o porezu na dohodak poduzeća
sa stranim kapitalom”). Među koristima za tzv. poduzeća sa stranim
kapitalom postoji program subvencija pod nazivom „dvije godine oslobođeni
/ tri godine polovicu” kojim je predviđeno potpuno oslobađanje od
izravnih poreza poduzeća sa stranim kapitalom u prve dvije godine
ostvarivanja dobiti i primjena polovice uobičajene stope poreza na dohodak
u iduće tri godine.
(285)   Program „dvije godine
oslobođeni / tri godine polovicu” postoji u različitim oblicima i za
društva koja su priznata kao poduzeća nove i visoke tehnologije i
čija se sjedišta nalaze u posebno određenim područjima. Koristi
u okviru ovog oblika programa mogu se ostvariti i nakon 2013. Ispitnim
postupkom utvrđeno je da jedan od izvoznika koji surađuju [Yingli
Hainan] ostvaruje koristi u okviru ovog programa počevši od 2011. u obliku
potpunog oslobođenja od poreza za 2011. i 2012. i 50 % smanjenja
porezne stope u naredne tri godine.
(286)   Komisija
je htjela provjeriti ovaj program tijekom posjeta radi provjere kineskoj vladi.
Međutim, kineska vlada nije dostavila informacije o tom specifičnom
obliku programa „dvije godine oslobođeni / tri godine polovicu”. U svojem
dopisu od 3. lipnja 2013. kineska vlada tvrdila je da ovaj program nije naveden
u pritužbi i da on nije zamjenski program oblika programa „dvije godine
oslobođeni / tri godine polovicu” za poduzeća sa stranim kapitalom
navedenog u pritužbi koji se primjenjuje bez zemljopisnih ograničenja.
Komisija uzima u obzir ova objašnjenja koja je dala kineska vlada i shvaća
da je ovo porezni program koji je formalno odvojen od programa „dvije godine
oslobođeni / tri godine polovicu” za poduzeća sa stranim kapitalom.
Međutim, s obzirom na to da se koristi od njega nastavljaju nakon navodnog
isteka programa za poduzeća sa stranim kapitalom, primjena, priroda i
učinci ovih koristi istovjetni su onima iz programa za poduzeća sa
stranim kapitalom i s obzirom na to da je jedan od izvoznika koji surađuje
u uzorku prijavio da smatra kako postoji bliska veza s programom „dvije godine
oslobođeni / tri godine polovicu” za poduzeća sa stranim kapitalom
kao nastavak istog programa, trebalo bi uvesti kompenzacijske mjere. U tom
pogledu Komisija napominje da članak 10. stavak 1. Osnovne uredbe
predviđa pokretanje ispitnog postupka zbog „navodnih subvencija” koje je
podnositelj pritužbe naveo i ne odnose se na „navodne programe subvencija”.
Budući da u ovom slučaju oba programa uključuju iste subvencije
tj. otpis prihoda od poreza na dohodak poduzeća, Komisija je ovlaštena
provesti ispitni postupak kao da se radi o jedinstvenoj subvenciji.
(b)
Pravna osnova
(287)   Pravna osnova programa je
članak 8. Zakona o porezu na dohodak poduzeća sa stranim kapitalom i
članak 72. provedbenih pravila Zakona NRK-a o porezu na dohodak
poduzeća sa stranim kapitalom i stranih poduzeća. Prema informacijama
kineske vlade ovaj je program prekinut 16. ožujka 2007. donošenjem Zakona o
porezu na dohodak poduzeća iz 2008. na 5. sjednici 10. nacionalnog
narodnog kongresa Narodne Republike Kine, naime člankom 57. Zakona o
porezu na dohodak poduzeća postupno se ukidaju njegove koristi do kraja
2012.
(288)   Pravna osnova specifičnog
programa „dvije godine oslobođeni / tri godine polovicu” je Odluka br. 40
[2007] tj. Obavijest Državnog vijeća o provedbi
prijelaznih povlaštenih politika poreza na dohodak poduzeća visoke
tehnologije osnovanih u posebnim gospodarskim zonama i novom okrugu Šangai
Pudong, temeljena na članku 57. stavku 3. Zakona NRK-a o porezu na dohodak
poduzeća, zajedno s administrativnim mjerama za
određivanje poduzeća visokih i novih tehnologija.
(c)
Nalazi ispitnog postupka
(289)   Od poreza na dohodak
oslobođena su samo produktivna poduzeća sa stranim kapitalom s planom
djelovanja za razdoblje od najmanje 10 godina. Oslobođenje na dvije godine
počinje od godine u kojoj poduzeće počinje ostvarivati dobit i
nastavlja se pedeset postotnim smanjenjem primjenjivih poreznih stopa u naredne
tri godine.
(290)   Za specifični oblik
programa prihvatljiva poduzeća moraju također imati priznati status
poduzeća nove i visoke tehnologije i posebnu administrativnu potvrdu, tj.
raspolagati ključnim intelektualnim vlasništvom i ispunjavati uvjete koji
su navedeni u članku 93. Pravilnika o provedbi Zakona NRK-a o porezu na
dohodak poduzeća.
(291)   Svako društvo koje se namjerava
prijaviti za ovaj program mora dostaviti godišnji obrazac za povrat poreza na
dohodak poduzeća te priloge i financijska izvješća Državnoj poreznoj
upravi. Te prakse se primjenjuju i na specifični oblik programa.
(292)   Kineska vlada tvrdila je da je
ovaj program postepeno ukinut zbog stupanja na snagu Zakona o porezu na dohodak
poduzeća 2008. i da se koristi u okviru ovog programa mogu ostvariti do
kraja 2012. Kineska vlada također je navela da ne postoji zamjenski
program za poduzeća sa stranim kapitalom te da je porezni tretman
poduzeća sa stranim kapitalom sada jednak tretmanu ostalih poreznih
obveznika pravnih osoba. Komisija napominje da je ovaj porezni program donio
koristi tijekom razdoblja ispitnog postupka jer je nekoliko
proizvođača fotonaponskih proizvoda ostvarilo korist od njega tijekom
RIP-a. Nadalje, ne može se isključiti da su u okviru ovog programa koristi
još uvijek raspoložive ili da je raspoloživ sličan zamjenski program ili
da će biti donesen u budućnosti. Doista, kako je prethodno
objašnjeno, ispitnim postupkom pokazalo se da postoje i drugi oblici programa
„dvije godine oslobođeni / tri godine polovicu” koji donose koristi proizvođačima
solarnih ploča. Stoga je utvrđeno da se protiv programa još uvijek
mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(293)   Specifični oblik programa
koristio je jedan izvoznik koji surađuje, tj. Yingli Green Energy.
(d)
Zaključak
(294)   Ovaj program jest subvencija u
smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka
3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku prihoda kojih se vlada odriče, što
daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(295)   Ovaj program subvencije
specifičan je u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne
uredbe jer je zakonodavstvom u skladu s kojim tijelo nadležno za odobravanje
djeluje pristup tom programu ograničen samo na određena poduzeća
koja ispunjavaju uvjete poduzeća sa stranim kapitalom i koja ispunjavaju
određene kriterije utvrđene mjerodavnim zakonodavstvom.
(296)   U skladu s tim, ova subvencija
trebala bi se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske
mjere.
(297)   Ovaj oblik programa trebao bi
se smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke
ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku prihoda kojih se vlada
odriče, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(298)   Ovaj program subvencija
specifičan je u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne
uredbe jer je samim zakonodavstvom u skladu s kojim tijelo nadležno za
odobravanje djeluje pristup tom programu ograničen samo na određena
poduzeća i industrije koji su određeni kao poticani, kao što je
fotonaponska industrija. Ovaj program je također specifičan u skladu
s člankom 4. stavkom 3. jer je prihvatljivost ograničena samo na
određene regije.
(299)   U skladu s tim, ovaj oblik
trebao bi se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske
mjere.
(e)
Izračun iznosa subvencije
(300)   Iznos
subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se
u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom
RIP-a. Kao korist koju je ostvario primatelj smatra se iznos ukupnog poreza
koji bi trebalo platiti prema uobičajenoj poreznoj stopi umanjen za iznos
koji je plaćen po smanjenoj povlaštenoj poreznoj stopi. Iznosi protiv
kojih su uvedene kompenzacijske mjere temelje se na podacima iz povrata poreza
društava za 2011. Budući da revidirani povrat poreza za poreznu godinu
2012. nije bio na raspolaganju za izvoznike koji surađuju u uzorku, u
obzir su uzeti podaci za cijelu godinu koja se oporezuje 2011.
(301)   U skladu s člankom 7.
stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema
ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji
surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se
dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim
količinama.
(302)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
             Program „dvije godine oslobođeni / tri godine polovicu”
             Društvo/Skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. i povezana društva ||             0,31 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             0,35 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
             JingAo Group i povezana društva ||             0,47 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             0,00 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             1,03 %
3.4.3.2.  Smanjenje poreza na dohodak za
poduzeća sa stranim kapitalom koja su usmjerena izvozu
(303)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.3.3.  Olakšica poreza na dohodak za
poduzeća sa stranim kapitalom prema zemljopisnom položaju
(304)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.3.4.  Smanjenje poreza za
poduzeća sa stranim kapitalom koja kupuju opremu proizvedenu u Kini
(305)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.3.5.  Porezni rabat za istraživanje i
razvoj poduzeća sa stranim kapitalom
(a)
Uvod
(306)   U pritužbi je navedeno da
poduzeća sa stranim kapitalom imaju pravo na povlaštenu poreznu politiku
koja se odnosi na njihove aktivnosti istraživanja i razvoja u obliku 150
postotnog poreznog rabata na rashode ako su oni povećani za 10 posto ili
više u odnosu na prethodnu godinu.
(307)   Kineska vlada tvrdila je da je
taj program prekinut donošenjem Zakona o porezu na dohodak poduzeća 2008.
i da nema postupnog ukidanja programa. Međutim, nekoliko izvoznika koji
surađuju u uzorku izjavilo je da su ostvarili koristi od sličnog
programa u okviru Zakona o porezu na dohodak poduzeća iz 2008. što
pokazuje da je povlašteni program za nadoknadu troškova istraživanja i razvoja
poduzeća sa stranim kapitalom zamijenjen specifičnim programom u
2008. Kineska vlada u svojem odgovoru na upitnik ili odgovoru na pismo za
dopunu podataka nije dostavila daljnje informacije o 150 postotnom poreznom
rabatu.
(b)
Pravna osnova
(308)   Program je predviđen
člankom 30. stavkom 1. Zakona o porezu na dohodak poduzeća i
člankom 95. Pravilnika o provedbi Zakona NRK-a o porezu na dohodak
poduzeća, Administrativnim mjerama za određivanje poduzeća
visoke i nove tehnologije (Guo Ke Fa Huo [2008] br. 172) i člankom 93.
Pravilnika o provedbi zakona o porezu na dohodak poduzeća, zajedno s
Obavijesti Državne porezne uprave o pitanjima povezanim s plaćanjem poreza
na dohodak poduzeća visoke i nove tehnologije (Guo Shui Han [2008] br.
985).
(309)   U članku 95. navodi se da
se odobrava 50 % odbitak rashoda za istraživanja i razvoj navedenih u
točki 1. članka 30. za takve rashode za proizvode visoke i nove
tehnologije tako da podliježu amortizaciji koja se temelji na 150 %
troškova za nematerijalnu imovinu.
(c)
Nalazi ispitnog postupka
(310)   Kako je
prethodno navedeno, u odgovorima na upitnik i pismu za dopunu podataka kineska
vlada nije dostavila odgovarajuće informacije o ovom programu. Protiv ovog
programa već su donesene kompenzacijske mjere u okviru ispitnog
postupka u vezi s premazanim finim papirom[78] i
ispitnog postupka u vezi s čelikom s organskim premazom[79]. Odgovarajuće pravne odredbe zaista pokazuju da ovaj program
pruža koristi koje su ograničene za društva koja su formalno priznata kao
društva visoke i nove tehnologije. Ta društva također moraju snositi
rashode za istraživanje i razvoj u cilju razvijanja novih tehnologija, novih
proizvoda i novih obrta. Prihvatljiva poduzeća mogu nadoknaditi dodatnih
50 % svojih rashoda za istraživanje i razvoj prebijanjem obveza poreza na
dohodak. Rashodi od nematerijalne imovine istraživanja i razvoja također
prihvatljivim društvima daju pravo na 150 % odbitak stvarnih troškova koje
snose ta društva.
(311)   Ispitnim postupkom je
utvrđeno da društva koja ostvaruju koristi od ovog programa moraju
dostaviti povrat poreza na dohodak i odgovarajuće priloge. Stvarni iznos
koristi uključen je i u povratu poreza i u Prilogu V. Pravo na taj program
imaju samo društva koja su dobila formalnu potvrdu kojim se priznaju kao
društva visoke i nove tehnologije.
(d)
Zaključak
(312)   Ovaj program jest subvencija u
smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka
3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku prihoda kojih se vlada odriče, što
daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(313)   Ova
subvencija specifična je u smislu članka 4. stavka 2. točke (a)
Osnovne uredbe, jer samo zakonodavstvo pristup tom programu ograničava
samo na određena poduzeća koja su formalno priznata kao poduzeća
visoke i nove tehnologije i koja snose rashode istraživanja i razvoja za
razvijanje novih tehnologija, novih proizvoda i novih obrta.
(314)   U
skladu s tim, ova subvencija trebala bi se smatrati subvencijom protiv koje se
mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e)
Izračun iznosa subvencije
(315)   Iznos subvencija protiv kojih
se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za
primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist
za primatelje smatra se iznos ukupnog poreza koji bi trebalo platiti po
uobičajenoj poreznoj stopi, nakon oduzimanja onoga što je plaćeno s
dodatnim smanjenjem od 50 % stvarnih troškova za istraživanje i razvoj za
odobrene projekte. Iznosi protiv kojih su uvedene kompenzacijske mjere temelje
se na podacima iz povrata poreza društava za 2011. Budući da revidirani
povrat poreza za poreznu godinu 2012. nije bio na raspolaganju za izvoznike
koji surađuju u uzorku, u obzir su uzeti podaci za cijelu godinu koja se
oporezuje 2011.
(316)   U skladu s člankom 7.
stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema
ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji
surađuju, jer subvencija ne ovisi o realizaciji izvoza i nije se
dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim
količinama.
(317)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
             Porezni rabat za istraživanje i razvoj
             Društvo/Skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. i povezana društva ||             0,10 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             0,49 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
             JingAo Group i povezana društva ||             0,02 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezanadruštva ||             0,00 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             0,29 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             0,33 %
3.4.3.6.  Povrat poreza za reinvestiranje
dobiti poduzeća sa stranim kapitalom u poduzeća koja su usmjerena na
izvoz
(318)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.3.7.  Povlašteni porezni programi za
poduzeća sa stranim kapitalom koja su priznata kao poduzeća visoke
ili nove tehnologije
(319)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa jer su društva ostvarila korist od novog programa koji je zamijenio
ovaj povlašteni tretman. Pojedinosti su raspravljene pod točkom 3.4.4.8.
3.4.3.8.  Smanjenje poreza za
poduzeća visoke i nove tehnologije uključena u odabrane projekte
(a)
Uvod
(320)   Ovim programom poduzeću
koje stekne potvrdu o poduzeću visoke i nove tehnologije omogućuje se
ostvarivanje koristi od smanjene stope poreza na dohodak od 15 %, u
usporedbi s uobičajenom stopom od 25 %. Za taj program Unija je u
ispitnom postupku u vezi s premazanim finim papirom i ispitnom postupku
u vezi s čelikom s organskim premazom utvrdila da se protiv njega
mogu uvesti kompenzacijske mjere; i tijela SAD-a utvrdili su da se protiv njega
mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(b)
Pravna osnova
(321)   Pravna
osnova ovog programa je članak 28. stavak 2. Zakona o porezu na dohodak
poduzeća zajedno s Administrativnim mjerama određivanja poduzeća
visokih i novih tehnologija (Guo Ke Fa Huo [2008] br. 172), i članak 93.
Pravilnika o provedbi zakona o porezu na dohodak poduzeća zajedno s
Obavijesti Državne porezne uprave o pitanjima povezanim s plaćanjem poreza
na dohodak poduzeća visoke i nove tehnologije (Guo Shui Han [2008] br.
985).
(c)
Nalazi ispitnog postupka
(322)   Program se primjenjuje na
priznata društva visoke i nove tehnologije kojima je potrebna ključna
potpora države. Ova društva moraju imati ključna neovisna prava intelektualnog
vlasništva i moraju ispunjavati nekoliko zahtjeva: (i.) njihovi
proizvođači uključeni su u opseg proizvoda u području
visoke tehnologije s ključnom državnom potporom; (ii.) ukupni rashodi za
istraživanje i razvoj čine određeni udio ukupnog prihoda od prodaje;
(iii.) prihodi od proizvoda visoke i nove tehnologije čine određeni
udio ukupnog prihoda od prodaje; (iv.) broj osoblja koje je uključeno u
istraživanje i razvoj čini određeni udio ukupnog osoblja; (v.)
ispunjeni su ostali zahtjevi koji su utvrđeni administrativnim mjerama za
poduzeća visoke i nove tehnologije iz 2008.
(323)   Društva koja ostvaruju koristi
od ovog programa moraju dostaviti povrat poreza na dohodak i odgovarajuće
priloge. Stvarni iznos koristi uključen je i u povratu poreza i u Prilogu
V.
(d)
Zaključak
(324)   Prema tome, ovaj program trebao
bi se smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a)
podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe jer postoji
financijski doprinos u obliku prihoda kojih se vlada odriče, što daje korist
trgovačkim društvima primateljima. Korist za primatelje jednaka je iznosu
porezne uštede ostvarene u okviru tog programa u skladu s člankom 3.
stavkom 2. Osnovne uredbe.
(325)   Ova je
subvencija specifična u smislu članka 4. stavka 2. točke (a)
Osnovne uredbe jer je ograničena samo na poduzeća koja dobivaju
potvrdu poduzeća visoke i nove tehnologije i koja ispunjavaju sve zahtjeve
administrativnih mjera iz 2008. Nadalje, ne postoje objektivni kriteriji o
prihvatljivosti koji su utvrđeni zakonodavstvom ili ih je utvrdilo
nadležno tijelo za odobravanje, a u skladu s člankom 4. stavkom 2.
točkom (b) Osnovne uredbe prihvatljivost nije automatska.
(326)   U skladu s tim, ova subvencija
trebala bi se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske
mjere.
(e)
Izračun iznosa subvencije
(327)   Iznos subvencija protiv kojih
se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u smislu koristi za
primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist
koju je ostvario primatelj smatra se iznos ukupnog poreza kojeg bi trebalo
platiti prema uobičajenoj poreznoj stopi, nakon oduzimanja onoga što je
plaćeno po smanjenoj povlaštenoj poreznoj stopi. Iznosi protiv kojih su
uvedene kompenzacijske mjere temelje se na podacima iz povrata poreza društva
za 2011. Budući da revidirani povrat poreza za poreznu godinu 2012. nije
bio na raspolaganju za izvoznike koji surađuju u uzorku, u obzir su uzeti
podaci za cijelu godinu koja se oporezuje 2011.
(328)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
             Smanjenje poreza za poduzeća visoke i nove tehnologije uključena u odabrane projekte
             Društvo/skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. i povezana društva ||             0,31 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             0,42 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. i povezana društva ||             0,35 %
             JingAo Group  i povezana društva ||             0,13 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             0,86 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             0,00 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
3.4.3.9.  Politika povlaštene stope poreza
na dohodak u sjeveroistočnoj regiji
(329)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.3.10.          Porezni programi u
provinciji Guangdong
(330)   Ispitnim postupkom potvrđeno
je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od programa.
3.4.4.     Programi za neizravne poreze i
uvozne tarife
3.4.4.1.  Oslobađanje od
plaćanja PDV-a i rabat na uvozne tarife za uvezenu opremu
(a)
Uvod
(331)   Ovim programom poduzećima
sa stranim kapitalom ili domaćim poduzećima omogućuje se
oslobađanje od plaćanja PDV-a i rabat na uvozne tarife za uvoz
kapitalne opreme koja se rabi u proizvodnji. Kako bi se ostvarilo pravo na
oslobađanje, oprema ne smije biti na popisu neprihvatljive opreme, a
poduzeće podnositelj zahtjeva mora dobiti potvrdu o državnoj potpori
projekta koju u skladu s primjenjivim zakonodavstvom o ulaganjima, porezima i
carini izdaju kineske vlasti ili NDRC. Za program su uvedene kompenzacijske
mjere u antisubvencijskom postupku u vezi s premazanim finim papirom i čelikom
s organskim premazom.
(b)
Pravna osnova
(332)   Pravnu osnovu za ovaj program
čine Okružnica Državnog vijeća o prilagodbi poreznih politika o
uvoznoj opremi, Guo Fa br. 37/1997, Obavijest Ministarstva financija, Glavne
carinske uprave i Državne porezne uprave o prilagodbi politika o određenim
povlaštenim uvoznim carinama, Priopćenje Ministarstva financija, Glavna
carinske uprave i Državne porezne uprave [2008] br. 43, Obavijest NDRC-a o
važnim pitanjima u vezi s davanjem potvrde o projektima koji se financiraju
domaćim ili stranim kapitalom i koje podupire država, br. 316 2006 od
22. veljače 2006. i Katalog o predmetima koji se prilikom uvoza ne
oslobađaju od plaćanja carine za poduzeća sa stranim kapitalom
ili domaća poduzeća iz 2008.
(c)
Nalazi ispitnog postupka
(333)   Smatra se da se iz programa
nudi financijski doprinos u obliku prihoda kojih se kineska vlada odrekla u
smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. jer su
poduzeća sa stranim kapitalom i ostala prihvatljiva domaća
poduzeća oslobođena od plaćanja PDV-a i/ili tarifa koje bi
inače bila obvezna plaćati. Na taj način poduzećima
primateljima nude se koristi u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe.
Program je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a)
Osnovne uredbe jer je zakonodavstvom na temelju kojeg nadležno tijelo djeluje
ograničen pristup programu za poduzeća koja ulažu pod posebnim
poslovnim kategorijama koje su utvrđene isključivo pravom, a koje
pripadaju povlaštenoj kategoriji ili ograničenoj kategoriji B u Katalogu
uputa za industrije sa stranim ulaganjima i prijenosom tehnologije ili
kategoriji u skladu su Katalogom ključnih industrija, proizvoda i
tehnologija čiji razvoj potiče država. Osim toga, ne postoje
objektivni kriteriji za ograničenje prihvatljivosti programa i dokazi iz
kojih se može zaključiti da se na temelju članka 4. stavka 2.
točke (b) Osnovne uredbe prihvatljivost automatski utvrđuje.
(d)
Izračun iznosa subvencije
(334)   Iznos subvencija protiv kojih
se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u odnosu na primateljima
dane koristi koje se otkriju tijekom RIP-a. Smatra se da korist dana
primateljima odgovara iznosu PDV-a i carine čijeg je plaćanja za
uvezenu opremu primatelj bio oslobođen. Kako bi se osiguralo da je iznos
protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere obuhvaćen jedino RIP-om,
primljena korist amortizirana je tijekom vijeka uporabe opreme u skladu s
redovitim računovodstvenim postupcima društva.
(335)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
               Oslobađanje od plaćanja PDV-a i rabat na uvozne tarife za uvezenu opremu
             Društvo/skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. i povezana društva ||             0,24 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             0,44 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. i povezana društva ||             0,38 %
             JingAo Group  i povezana društva ||             0,35 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             0,78 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezana društva ||             0,07 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             0,63 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
3.4.4.2.  Rabati na plaćanje PDV-a za
opremu proizvedenu u Kini koju kupuju poduzeća sa stranim kapitalom
(a)
Uvod
(336)   Ovim programom omogućuje
se oslobađanje od plaćanja PDV-a za opremu proizvedenu u Kini koju
kupuju poduzeća sa stranim kapitalom. Kako bi se ostvarilo pravo na
oslobađanje, oprema se ne smije nalaziti na popisu neprihvatljive opreme,
a njezina vrijednost ne smije premašivati određeni prag. Taj je program
bio dio antisubvencijskog postupka u vezi s premazanim finim papirom i čelikom
s organskim premazom.
(b)
Pravna osnova
(337)   Pravnu osnovu čine
Privremene mjere za upravljanje povratom poreza za opremu domaće
proizvodnje koju kupuju poduzeća sa stranim kapitalom, Pokusne mjere za
upravljanje poreznim rabatom od kupnje opreme proizvedene u Kini za
poduzeća sa stranim kapitalom i Obavijest Ministarstva financija i Državne
porezne uprave o ukidanju politika rabata za domaću opremu koju kupuju
poduzeća sa stranima kapitalom.
(c)
Nalazi ispitnog postupka
(338)   U svojem odgovoru na
antisubvencijski upitnik kineska vlada tvrdila je da je program prekinut 1.
siječnja 2009. te se pozvala na Okružnicu Ministarstva financija i
Državne porezne uprave o prekidu politike rabata na opremu domaće
proizvodnje koju kupuju poduzeća sa stranim kapitalom (CAISHUI{2008} br.
176). Međutim, u ispitnom postupku ustanovljeno je da je nekoliko
proizvođača izvoznika u uzorku tijekom RIP-a ostvarilo koristi od
ovog programa. Dotični izvoznici u uzorku dostavili su detaljne
informacije o tom programu, uključujući iznose ostvarenih koristi. Uzimajući
navedeno u obzir, zaključeno je da kineska vlada nije dala točne
informacije o programu, a na temelju položaja nekih proizvođača
izvoznika i da je program nastavljen.
(339)   S obzirom na to da kineska
vlada nije dostavila zatražene informacije, Komisija se oslonila na informacije
primljene od proizvođača izvoznika u uzorku.
(340)   Smatra se da se iz programa
nudi financijski doprinos u obliku prihoda kojih se kineska vlada odrekla u
smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. jer su
poduzeća sa stranim kapitalom oslobođena od plaćanja PDV-a koji
bi inače bila obvezna plaćati. Na taj način poduzećima
primateljima nude se koristi u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe.
Program je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a)
Osnovne uredbe jer se zakonodavstvom na temelju kojeg nadležno tijelo djeluje
ograničava pristup programu za poduzeća sa stranim kapitalom koja
kupuju opremu proizvedenu u Kini i pripadaju povlaštenoj kategoriji i
ograničenoj kategoriji B u Katalogu industrija sa stranim kapitalom
i opremu kupljenu na domaćem tržištu popisanu u Katalogu ključnih
industrija, proizvoda i tehnologija čiji razvoj potiče država. Na
temelju Pokusnih mjera za upravljanje rabatima na plaćanje PDV-a na
kupljenu opremu proizvedenu u Kini za projekte u okviru stranih ulaganja i
Obavijesti Ministarstva financija ograničavaju se koristi za
poduzeća sa stranim kapitalom koja pripadaju povlaštenoj kategoriji u Katalogu
industrija sa stranim kapitalom ili Katalogu povlaštenih industrija sa
stranim kapitalom u središnjem i zapadnom dijelu Kine. Osim toga, ne
postoje objektivni kriteriji za ograničenje prihvatljivosti programa i
dokazi iz kojih se može zaključiti da se na temelju članka 4. stavka
2. točke (b) Osnovne uredbe prihvatljivost automatski utvrđuje.
Program je specifičan i u skladu s člankom 4. stavkom 4. točkom
(b) Osnovne uredbe jer ovisi o uporabi domaće u odnosu na uvezenu robu.
(d)
Izračun iznosa subvencije
(341)   Iznos subvencija protiv kojih
se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u odnosu na primateljima
dane koristi koje se otkriju tijekom RIP-a. Smatra se da je dana korist iznos
oslobađanja od plaćanja PDV-a na domaću opremu. Kako bi se
osiguralo da je iznos protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere obuhvaćen
jedino RIP-om, primljena korist amortizirana je tijekom vijeka uporabe opreme u
skladu s uobičajenom praksom u industriji.
(342)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
               Rabati na plaćanje PDV-a za opremu proizvedenu u Kini koju kupuju poduzeća sa stranim kapitalom
             Društvo/skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             0,00 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
             JingAo Group  i povezana društva ||             0,07 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             0,03 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             0,15 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             0,05 %
3.4.4.3.  Oslobađanje od
plaćanja PDV-a i tarifa pri kupnji dugotrajne imovine u okviru programa
razvojnih fondova za međunarodnu trgovinu
(343)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.5.     Roba ili usluge koje daje vlada
uz naknadu manju od primjerene
3.4.5.1.  Polisilicij koji osigurava vlada
uz naknadu manju od primjerene
(344)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.5.2.  Ekstrudirani aluminij koji
osigurava vlada uz naknadu manju od primjerene
(345)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.5.3.  Staklo koje osigurava vlada uz
naknadu manju od primjerene
(346)   Ispitnim postupkom
potvrđeno je da društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od
programa.
3.4.5.4.  Energija koju osigurava vlada
(a)
Uvod
(347)   Podnositelj pritužbe naveo je
da su neki proizvođači polisilicija iskoristili jeftinu
električnu energiju osiguranu uz naknadu manju od primjerene.
(b)
Nalazi ispitnog postupka
(348)   U ispitnom postupku
ustanovljeno je da su mnogi proizvođači izvoznici u uzorku u svojoj
skupini poduzeća imali povezanog proizvođača polisilicija.
Ustanovljeno je da je jedna skupina proizvođača izvoznika u uzorku,
tj. skupina LDK Solar, od Financijskog ureda gospodarske zone Xin Yu redovito
primalo znatne subvencije za troškove električne energije. Iako u tom
slučaju društvo nije izravno iskoristilo cijenu električne energije
nižu od tržišne, u konačnici je zbog znatnih rabata osiguranih iz
Financijskog ureda gospodarske zone Xin Yu društvo ostvarilo pogodnosti jeftine
električne energije, što je formalno istovjetno praksi u kojoj vlada
osigurava električnu energiju po cijenama nižima od tržišnih. U svakom
slučaju, čak i ako se smatra da je rabat bespovratno sredstvo, mjera
je usko povezana s navodima podnositelja pritužbe te ulazi u opseg ispitnog
postupka. Zapravo je tijekom RIP-a dotično društvo unutar skupine LDK
gotovo u cijelosti primilo povrat troškova električne energije.
(349)   skupina LDK Solar primila je
preko povezanih proizvođača polisilicija financijski doprinos u
smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iii. Osnovne
uredbe jer je lokalna uprava osigurala subvencije za troškove električne
energije ili u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i.
To predstavlja financijski doprinos vlade u obliku osiguravanja robe koja ne
pripada općoj infrastrukturi u smislu Osnovne uredbe. Umjesto toga,
riječ može biti o izravnom prijenosu sredstava.
(350)   skupina LDK Solar ostvarila je
korist u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u tome što je vlada
osigurala električnu energiju uz naknadu manju od primjerene.
Ustanovljeno je da je zbog subvencija na troškove električne energije taj izvoznik
zapravo električnu energiju plaćao po cijeni povoljnijoj od opće
dostupne cijene. Koristi se ostvaruju izravnim prijenosom sredstava jer je
riječ o bespovratnim sredstvima koja nisu dostupna na tržištu.
(351)   Subvencija u obliku osiguranja
jeftine električne energije s pomoću rabata jednom od
proizvođača u uzorku specifična je u smislu članka 4.
stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe jer su subvencije na troškove
električne energije plaćene samo LDK-u. Subvencija je i regionalno
specifična za određena poduzeća u gospodarskoj zoni Xin Yu. Zbog
izostanka suradnje LDK-a i kineske vlade u izvješćivanju o toj subvenciji
navedeni nalazi sastavljeni su na temelju raspoloživih činjenica.
(c)
Izračun iznosa subvencije
(352)   Iznos subvencija bio je jednak
iznosu rabata obuhvaćenog RIP-om.
(353)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
               Električna energija uz naknadu manju od primjerene
             Društvo/skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             0,00 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
             JingAo Group  i povezana društva ||             0,00 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             2,45 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             0,00 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             0,00 %
3.4.5.5.  Ustupanje prava na korištenje
zemljištem uz naknadu manju od primjerene
(a)
Uvod
(354)   Podnositelj pritužbe navodi da
kineski proizvođači dotičnog proizvoda od kineske vlade dobivaju
prava na korištenje zemljištem uz naknadu manju od primjerene jer nacionalne
ili lokalne vlasti ta prava ne ustupaju u skladu s tržišnim načelima.
(355)   Kineska vlada tvrdila je da je
tržište zemljišta standardizirano i uredno konkurentno te da se na njemu može
javno trgovati pravima korištenja zemljištem u skladu s pravom kojim se
uređuje tržište zemljišta. Kineska vlada izjavila je i da se do
industrijskog i komercijalnog zemljišta može doći kompenzacijom za
korištenje na otvorenom tržištu davanjem ponuda, dražbama i natjecanjem te da „neovisno
o broju ponuda ili početnoj cijeni konačna cijena koja se plaća
predstavlja tržišnu cijenu određenu na temelju ponude i potražnje na
slobodnom tržištu”. Kineska vlada tvrdila je i da prijenos prava korištenja
zemljištem ne podrazumijeva ograničenja najave prijenosa u nadmetanju,
dražbi i kotiranju koji utječu na pošteno tržišno natjecanje.
(356)   Kineska
vlada nije dostavila podatke u odnosu na stvarne cijene prava korištenja
zemljištem i početne cijene zemljišta koje je utvrdila. Informacije koje
je o transakcijama prava korištenja zemljištem dostavila kineska vlada u
upitniku nisu potpune. Prilikom ispravljanja prvog odgovora na upitnik tijekom
posjeta radi provjere kineska vlada potvrdila je i da su neke prijavljene
transakcije bile predmet postupka davanja ponuda. Međutim, kako je
zatraženo u upitniku, nisu dostavljeni detalji o broju ponuda i razlici
između početne i konačne cijene.
(357)   Komisija je tijekom posjeta
radi provjere zatražila od kineske vlade dokaze u potporu njezinih tvrdnji u
vezi s prijenosom prava korištenja zemljištem u Kini na temelju davanja ponuda,
kotiranja i dražbe. Napominje se da u skladu s člankom 11. Odredaba o
ustupanju prava korištenja državnim građevinskim zemljištem na temelju
poziva na podnošenje ponuda, dražbe i kotiranja nadležno državno tijelo
izdaje obavijest uvijek kad se organizira davanje ponuda, dražba i kotiranje.
Komisija je na temelju navedenog zatražila sve obavijesti o transakcijama koje
su bile predmet tih postupaka kako bi prikupila i provjerila informacije
zatražene u upitniku. Kineska vlada nije dostavila ni jednu takvu obavijest i
tvrdila je da „one više ne postoje”. Stoga Komisija nije mogla
provjeriti informacije o transakcijama prava korištenja zemljištem u odnosu na
proizvođače izvoznike u uzorku.
(358)   Komisija je kinesku vladu
obavijestila da razmatra primjenu odredaba članka 28. Uredbe (EZ)
br. 597/2009 u odnosu na taj subvencijski program, a s obzirom na to da
kineska vlada u svojem odgovoru na dopis Komisije od 23. svibnja 2013. nije
dostavila zadovoljavajuće objašnjenje ili nove dokaze o tom pitanju,
Komisija je svoje nalaze sastavila na temelju najboljih raspoloživih
činjenica, tj. u ovom slučaju na temelju informacija koje su
dostavili proizvođači izvoznici u uzorku i ostalih javno dostupnih
informacija.
(359)   Pod
pretpostavkom da u NRK-u i nije određena tržišna cijena za zemljište,
Komisija je od kineske vlade zatražila i njezino mišljenje o mogućim
referentnim vrijednostima. Iako je riječ samo o pretpostavci, a ne o
nalazu ili zaključku donesenom u vrijeme slanja upitnika kineskoj vladi,
kineska vlada iznijela je stav da je pretpostavka pogrešna i nije dostavila konkretne
informacije o mogućim referentnim vrijednostima. Kineska
vlada izjavila je samo da „u mjeri u kojoj se referentne vrijednosti moraju
rabiti, one moraju predstavljati cijenu koju bi za slično zemljište
platile nepovlaštene kineske industrije”. S obzirom na to da kineska vlada
nije otkrila koje industrije nisu „povlaštene” i da nije dostavila informacija
o cijenama industrijskog zemljišta u Kini koje te industrije plaćaju,
Komisija nije mogla procijeniti mogu li se te cijene rabiti kao referentne vrijednosti.
U tom pogledu tijekom prethodnih RIP-ova u vezi s premazanim finim papirom
i čelikom s organskim premazom Komisija je ustanovila da se pri
ustupanju prava korištenja zemljištem poštuju tržišna načela.
(b)
Pravna osnova
(360)   Ustupanje prava korištenja
zemljištem u Kini regulirano je Zakonom Narodne Republike Kine o upravljanju
zemljištem.
(c)
Nalazi ispitnog postupka
(361)   U skladu s člankom 2.
Zakona o upravljanju zemljištem država je vlasnik cjelokupnog zemljišta jer u
skladu s kineskim ustavom i relevantnim zakonskim odredbama zemljište pripada
svim kineskim državljanima. Zemljište se ne može prodavati, već se u
skladu sa zakonom mogu ustupati prava korištenja zemljištem. Državne vlasti
mogu ta prava ustupiti na temelju javnog podnošenja ponuda, kotiranja ili
dražbe.
(362)   Proizvođači izvoznici
koji surađuju dostavili su informacije o zemljištu kojim raspolažu te
većinu ugovora i potvrda o pravima korištenja zemljištem, a kineska vlada
dostavila je samo vrlo ograničene informacije o cijenama prava korištenja
zemljištem.
(363)   Kako je navedeno, kineska vlada
tvrdila je da se prava korištenja zemljištem u Kini ustupaju na temelju
podnošenja ponuda, dražbi i natjecanja. To je utvrđeno i u članku
137. Zakona Narodne Republike Kine o stvarnim pravima.
(364)   Međutim, ustanovljeno je da taj sustav, kako ga je opisala
kineska vlada, u praksi ne funkcionira uvijek na isti način. Komisija je
tijekom provjere proizvođača izvoznika u uzorku došla do nekih
obavijesti odgovarajućih tijela o pravima korištenja zemljištem koja su
raspoloživa za prijenos. U jednoj obavijesti izričito se ograničavaju
potencijalni kupci prava korištenja zemljištem na fotonaponsku industriju[80], a u drugoj se ograničava početna cijena koju su utvrdile
vlasti i ne dopušta se njezino formiranje na tržištu[81].
Zaključeno je da na dražbama nije omogućeno stvarno tržišno
natjecanje jer je u mnogim slučajevima tijekom posjeta
proizvođačima izvoznicima na licu mjesta samo jedno društvo dalo
ponudu (samo proizvođač fotonaponskih proizvoda u uzorku) te je stoga
na temelju njegove početne ponude (vrijednost koju je utvrdio mjesni
zemljišni ured) formirana konačna cijena po kvadratnom metru.
(365)   Navedeni dokazi
proturječni su tvrdnjama kineske vlade da cijene prava korištenja
zemljištem u NRK-u predstavljaju tržišnu cijenu određenu na temelju ponude
i potražnje na slobodnom tržištu i da prijenos prava korištenja zemljištem ne
podrazumijeva ograničenja najave prijenosa u nadmetanju, dražbi i
kotiranju koji utječu na pošteno tržišno natjecanje. Ustanovljeno je i da
su tijela lokalnih vlasti nekim proizvođačima izvoznicima u uzorku
vratili sredstva kako bi im nadoknadili (ionako niske) cijene koje su platili
za prava korištenja zemljištem.
(366)   Osim niskih cijena neki
proizvođači izvoznici u uzorku primili su druga sredstva u vezi s
kupnjom prava korištenja zemljištem kojima je više smanjena stvarna cijena
plaćena za prava korištenja zemljištem.
(367)   Nalazi
postupka potvrđuju da je stanje u vezi s ustupanjem i kupnjom zemljišta u
NRK-u nejasno i netransparentno i da vlasti često proizvoljno formiraju
cijene. Vlasti formiraju cijene u skladu sa Sustavom procjene gradskog
zemljišta koji ih upućuje da pored ostalih kriterija za formiranju cijene
industrijskog zemljišta razmotre i industrijsku politiku[82].
(368)   Osim toga, neovisne javno
dostupne informacije ukazuju na to da se zemljište u NRK-u ustupa po cijenama
nižima do uobičajenih tržišnih cijena[83].
(d)
Zaključak
(369)   U
skladu s navedenim, ustupanje prava korištenja zemljištem od strane kineske
vlade treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke
(a) podtočke iii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku
ponude robe zbog koje poduzeća primatelji ostvaruju korist. Kako je
objašnjeno u uvodnim izjavama (364) i (367) u NRK-u ne postoji aktivno tržište
zemljišta, a na temelju primjene vanjske referentne vrijednosti (vidi uvodnu
izjavu (372)) može se zaključiti da je iznos koji izvoznici u uzorku
plaćaju za prava korištenja zemljištem daleko niži od uobičajene
tržišne cijene. Osim toga, povrat sredstava od tijela
lokalnih vlasti predstavlja izravni prijenos sredstava kojima se ostvaruje
korist jer je riječ o bespovratnim sredstvima koja nisu dostupna na
tržištu. U skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (a) i člankom
4. stavkom 2. točkom (c) subvencija je specifična jer je povlašteni
pristup industrijskom zemljištu ograničen samo na poduzeća koja
pripadaju određenim industrijama, u ovom slučaju fotonaponskoj
industriji, jer su samo određene transakcije izvršene na temelju postupka
podnošenja ponuda, jer su tijela vlasti često formirala cijene i jer je
vladina praksa u tom području nejasna i netransparentna. O situaciji sa
zemljištem u NRK-u raspravlja se i u Radnom dokumentu MMF-a koji potvrđuje
da se prilikom ustupanja prava korištenja zemljištem kineskim industrijama ne
poštuju tržišni uvjeti[84].
(370)   Stoga se smatra da je
riječ o subvenciji protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e)
Izračun iznosa subvencije
(371)   Uzimajući
u obzir zaključak da stanje u NRK-u u pogledu prava korištenja zemljištem
ne ovisi o kretanjima na tržištu, može se zaključiti i da u NRK-u
uopće nema privatnih referentnih vrijednosti. Stoga se troškovi ili cijene
u NRK-u ne prilagođavaju. U tim okolnostima smatra se da u NRK-u ne
postoji tržište i da se, u skladu s člankom 6. točkom (d)
podtočkom ii. Osnovne uredbe, za mjerenje iznosa jamči primjena
vanjske referentne vrijednosti. Budući da kineska vlada nije
surađivala i da nije dostavila prijedlog vanjske referentne vrijednosti,
Komisija je na temelju dostupnih činjenica morala utvrditi
odgovarajuću vanjsku referentnu vrijednost. S tim u vezi smatra se
primjerenim kao odgovarajuću referentnu vrijednosti primijeniti
informacije Posebnog carinskog područja Tajvana.
Te su informacije rabljene i u prethodnim ispitnim postupcima u vezi s premazanim
finim papirom i čelikom s organskim premazom.
(372)   Komisija
smatra da su cijene zemljišta na Tajvanu najbolja zamjenska vrijednost u odnosu
na područja u NRK-u na kojima posluju proizvođači izvoznici koji
surađuju. Većina proizvođača izvoznika smještena je na
razvijenim područjima s visokim BDP-om u provincijama s visokom
gustoćom naseljenosti.
(373)   Iznos subvencija protiv kojih
se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u odnosu na primateljima
dane koristi koje se otkriju tijekom RIP-a. Korist koju su primatelji ostvarili
izračunava se uzimajući u obzir razliku između stvarnog iznosa
koji je za prava korištenja zemljištem platilo svako poduzeće (umanjenog
za iznos koji je vratila lokalna uprava) i iznosa koji bi bio plaćen na
temelju tajvanske referentne vrijednosti.
(374)   Komisija se u tom izračunu
služi prosječnom cijenom kvadratnog metra zemljišta utvrđenom na
Tajvanu i usklađenom za deprecijaciju valute i promjenu BDP-a od dana
sklapanja dotičnih ugovora o pravu korištenja zemljištem. Informacije o
cijenama industrijskog zemljišta preuzete su s internetskih stranica Ureda za
industriju pri Ministarstvu gospodarstva Tajvana. Deprecijacija valute i
promjena BDP-a za Tajvan izračunani su na temelju stopa inflacije i
promjeni BDP-a po glavi po tekućim cijenama u američkih dolarima za
Tajvan u skladu s MMF-ovim Svjetskim gospodarskim izgledima za 2011. U skladu s
člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe iznos te subvencije (brojnik)
raspodjeljuje se kroz RIP na temelju uobičajenog trajanja prava korištenja
industrijskim zemljištem, tj. 50 godina. Taj iznos raspoređen je na
cjelokupni promet od prodaje dotičnih proizvođača izvoznika
tijekom RIP-a jer subvencija ne ovisi o izvozu i nije dodijeljena na temelju
proizvedenih, izvezenih ili prevezenih količina.
(375)   Stopa subvencije utvrđena
u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u
uzorku iznosi:
               Prava korištenja zemljišta uz naknadu manju od primjerene
             Društvo/skupina ||             Stopa subvencije
             Wuxi Suntech Power Co. Ltd. i povezana društva ||             0,31 %
             Yingli Green Energy Holding Company i povezana društva ||             0,77 %
             Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. i povezana društva ||             0,65 %
             JingAo Group  i povezana društva ||             1,31 %
             Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd. i povezana društva ||             4,28 %
             Delsolar (Wujiang) Ltd. i povezana društva ||             0,32 %
 Renesola Zhejiang Ltd.             Renesola Jiangsu Ltd. ||             1,73 %
             Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva ||             1,66 %
3.5.        Primjedbe
strana nakon konačne objave
(376)   Kineska vlada prigovorila je na
činjenicu da su neki mediji i zainteresirane strane prenijeli
određene informacije iz dokumenta o konačnoj objavi nakon njegova
objavljivanja. S tim u vezi Komisija izjavljuje da taj dokument nije dala
javnosti na uvid. Međutim, Komisija ne može nadzirati aktivnosti nekoliko
stotina zainteresiranih strana koje su primile dokument o konačnoj objavi.
Ako su neke strane odlučile objaviti taj dokument ili o njemu iznijeti
svoje mišljenje, Komisija ih u tome ne može spriječiti.
3.5.1.     Primjedbe kineske vlade o
navodnim netočnim tvrdnjama u dokumentu o konačnoj objavi
(377)   Kineska vlada tvrdila je da je
Komisija povrijedila uvjet „dovoljnog vremena” iz članka 12.1. Sporazuma o
subvencijama i kompenzacijskim mjerama. Prema mišljenju kineske vlade dugi
rokovi za odgovaranje na upitnik koje je Komisija produžila (kako je opisano u
uvodnoj izjavi (104)) u tom pogledu nisu bili dovoljni. Kineska vlada tvrdila
je i da bi načelo „razumnog roka” iz članka 12.7. Sporazuma o
subvencijama i kompenzacijskim mjerama trebalo biti istovjetno „dovoljnom
vremenu” iz članka 12.1. istog Sporazuma za sve ostale upitnike. Kineska
vlada tvrdila je i da se proizvođačima izvoznicima u uzorku mogla
obratiti samo nakon odabira uzorka te je stoga rok od primitka upitnika i
donošenja odluke o uzorku dan za slanje odgovora bio zanemariv. Kineska vlada
tvrdila je da je brzim okončanjem ispitnog postupka Komisija „željela”
onemogućiti „pregovaranje” o davanju dovoljnog vremena iz članka
12.1. Komisija se s tim tvrdnjama ne slaže jer je poduzela sve da kineskoj
vladi ponudi najduži mogući rok za slanje odgovora na upitnik i na pismo
za dopunu podataka. Kineska vlada obaviještena je da je traženu dokumentaciju
moguće dostaviti do datuma posjeta radi provjere. Komisija nije
onemogućila kinesku vladu da tijekom postupka dostavi informacije te ju je
u više navrata podsjetila na mogućnost organiziranja saslušanja na kojima
može predstaviti informacije i svoja stajališta. Napominje se da ni jedna
informacija koju je kineska vlada dostavila tijekom postupka nije odbačena
zbog roka. Nije točna tvrdnja kineske vlade da je rok od primitka upitnika
i donošenja odluke o uzorku za slanje odgovora bio beskoristan. Velik dio upitnika
odnosio se na opću razinu subvencioniranja dotične industrije i
dotičnog proizvoda, a odluka o uzorku za kinesku vladu nije predstavljala
ograničenja za prikupljanje informacije općenite prirode. Iznimno je
važno da su nakon odabira uzorka kineskoj vladi ostala još 43 dana za
prikupljanje informacija o proizvođačima izvoznicima u uzorku.
Komisija je postupila u skladu s člankom 12.1. Sporazuma o subvencijama i
kompenzacijskim mjerama te je kineskoj vladi dala dovoljno vremena za
podnošenje dokaza koje smatra relevantnima, imajući u vidu da se, kako bi
se ispitni postupak na vrijeme završio, za to ne može dati otvoreni rok.
(378)   Kineska
vlada tvrdila je da je Komisija prvotno zatražila podrobne informacije o
proizvođačima izvoznicima koji nisu u uzorku, a koje nisu „potrebne
informacije” za ispitni postupak koji se temelji na uzorku. U tom pogledu
napominje se da u vrijeme slanja upitnika namijenjenog kineskoj vladi odluka o
potrebi utvrđivanja uzorka u dotičnom postupku nije bila
konačna. Nakon što je Komisija primila odgovore od kineskih
proizvođača izvoznika u uzorku i nakon što je utvrđena visoka
razina suradnje izvoznika te nakon što je postalo jasno da će
proizvođači izvoznici surađivati davanjem primjerenih odgovora u
upitnicima, Komisija nije više od proizvođača izvoznika koji nisu u
uzorku zahtijevala dostavu informacija o subvencioniranju poduzeća. Stoga
se Komisija s tim ne slaže.
(379)   Kineska vlada tvrdila je da je
u dokumentu o konačnoj objavi Komisija netočno ustvrdila da je
kineska vlada uskratila određene informacije u odgovoru na upitnik i
naknadnim podnescima. To nije točno. U skladu s onim što je Komisija
već izjavila u svojem dopisu kineskoj vladi od 23. svibnja 2013., kineska
vlada nije dostavila zatražene informacije u pogledu financijskih institucija u
državnom vlasništvu, dokumente povezane sa Sinosureom te davanjem izvoznih
kredita, dokumente povezane s demonstracijskim programom Golden Sun i
ustupanjem prava korištenja zemljištem.
(380)   Prema mišljenju kineske vlade
Komisija nije uzela u obzir dostupne činjenice te njima popunila praznine
u skladu s napucima Skupine i WTO-a o rješavanju sporova[85], već
je „represivno uzela u obzir nepovoljne zaključke te dodatno prekršila
odredbe Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama”. Kineska
vlada tvrdila je i da Komisija nije upotrijebila raspoložive činjenice „samo
radi zamjene informacija koje nedostaju, već i kao važan temelj za sve
svoje nalaze o subvencioniranju, ali je istovremeno zanemarila znatnu
količinu informacija koje je dostavila kineska vlada i uključene
financijske institucije najčešće na temelju navodnog
uskraćivanja potpunih odgovora ili dokaza svih podataka”. Komisija to
nije učinila. Razmotrene su i analizirane sve informacije,
uključujući planove i zakonodavstvo, koje je dostavila kineska vlada,
a nalazi se temelje na dokumentaciji koju je dostavila kineska vlada, kad god
je stavljena na raspolaganje i kad god je provjerom potvrđena njezina
točnost. Primjer načina na koji je Komisija postupala s informacijama
koje je dostavila kineska vlada jest često citiranje tih dokumenata radi
podupiranja nalaza. U uvodnoj izjavi (110) Komisija jasno objašnjava kad
dostavljene informacije nisu prihvaćene u njihovoj nominalnoj vrijednosti.
(381)   Kineska vlada tvrdila je i da
Komisija sama sebi proturječi jer je u konačnoj objavi tvrdila da je
tijekom ispitnog postupka tražila informacije o transakcijama samo u pogledu
izvoznika u uzorku, a drugdje u istom dokumentu izjavila je da „vladin upitnik
nije ograničen samo na izvoznike u uzorku”. To nije točno. Komisija
nije davala proturječne izjave. Kako je već objašnjeno u uvodnoj
izjavi (378) Komisija je ograničila svoj početni zahtjev na
informacije o poduzećima u pogledu proizvođača izvoznika u
uzorku nakon donošenja odluke o uzorku. Međutim, kako bi ocijenila
mogućnost uvođenja kompenzacijskih mjera za navodne subvencijske
programe, Komisija je zatražila i ostale informacije, a ne samo informacije u
vezi s proizvođačima izvoznicima u uzorku, kao što su informacije o
financijskim tržištima u Kini ili o tržištu prava korištenja zemljištem. Zato
je navedeno da „vladin upitnik nije ograničen samo na izvoznike u uzorku”.
(382)   Kineska vlada tvrdila je i da
je Komisija previdjela da se informacije ne mogu jednostavno odbaciti ako nisu
stavljene na raspolaganje za provjeru. Komisija u ovom postupku nije tako
postupala s informacijama. Nemogućnost provjere u tom smislu nikad nije
bio jedini razlog za neprihvaćanje tih informacija u cijelosti.
Međutim, kad su druge informacije u spisu bile proturječne, a kineska
vlada u isto vrijeme nije mogla ponuditi nikakav dokaz, takve informacije nisu
se mogle prihvatiti u njihovoj nominalnoj vrijednosti.
(383)   Prema mišljenju kineske vlade
Komisija je u stavku 85. dokumenta o konačnoj objavi (ponovljenom u
uvodnoj izjavi (117)) „potvrdila” da kineska vlada ne kontrolira bankarske i
financijske institucije te da ih ne može prisiliti da dostave informacije.
Napominje se da Komisija ne zna za takvu izjavu te na temelju uvida u tekst
uvodne izjave tvrdi da to nije slučaj.
(384)   Kineska vlada tvrdila je da se
Komisija s njom složila u tome da u slučaju ispitnog postupka zahtjevi
Osnovne uredbe EU-a o antidampinškim mjerama ili Sporazuma o subvencijama i
kompenzacijskim mjerama nemaju prednost pred nacionalnim pravom. Promašena je
tvrdnja kineske vlade o povezanosti s nedostavljanjem navodno povjerljivih
informacija. Međutim, Komisija je tvrdila (uvodna izjava (117)) da odredbe
nacionalnih zakona ili unutarnja pravila ne oslobađaju državu članicu
WTO-a od poštovanja obveza WTO-a na suradnju u ispitnim postupcima te da u
slučaju sukoba kineska vlada mora predložiti način pristupa
informacijama kako bi se one mogle primjereno provjeriti. Kineska vlada navela
je da je predložila način provjere navodno ograničenih informacija u
slučaju kad je jedan bankarski službenik dostavio procjenu kreditnog
rizika za poduzeće u uzorku te izjavila da „Komisija ni tim nije bila
zadovoljna”. Naprotiv, kako je jasno iz uvodne izjave (148), Komisija nije
zanemarila provjeru tog dokumenta te je u svojim nalazima te informacije u
cijelosti uzela u obzir. Međutim, to je bila iznimna situacija i isto se
nažalost nije dogodilo s većinom sličnih informacija zatraženih u
ovom postupku.
(385)   S tim u vezi kineska vlada i
dalje je tvrdila da se u skladu sa Sporazumom o subvencijama i bankarskim
mjerama bankarski „osjetljivi interni dokumenti” smatraju relevantnim
informacijama i da njihovo nedostavljanje ne može ukazivati na primjenu
dostupnih činjenica. Komisija tu tvrdnju smatra preopćenitom i ne vidi
kako se točna provjera (uz dužnu diskreciju) može izvršiti u svim
slučajevima ako se takvi dokumenti (uključujući dokumente koje
uključuju transakcije s klijentima) uskraćuju. U nedostatku provjere
za popunjavanje praznina pri prikupljanju činjenica može biti potrebno
koristiti se dostupnim činjenicama.
(386)   Kineska vlada u više je navrata
tvrdila da pismo najave posjeta nije sadržavalo konkretna pitanja o provjeri te
se pozvala na dopis Komisije od 23. svibnja 2013. u kojemu je upotrijebljen taj
tekst. Međutim, Komisija je u stavku 86. dokumenta o konačnoj objavi
(ponovljenom u uvodnoj izjavi (118)) izjavila da je pismo najave posjeta od 25.
svibnja 2013. sadržavalo vrlo konkretan i detaljan popis problema i dokumenata
koji će se u cijelosti provjeravati u skladu s člankom 26. stavkom 3.
Osnove uredbe i zahtjevima WTO-a. Nepostojanje popisa konkretnih pitanja,
čija se dostava ne temelji na Osnovnoj uredbi ili pravilima WTO-a, nije
izgovor za kinesku vladu da tijekom provjere u cijelosti ne surađuje.
(387)   Kineska vlada tvrdila je da
tijekom provjere Komisija nije bila nimalo fleksibilna. Tu je riječ o
pogrešnom tumačenju činjenica i stanja prije i tijekom posjeta radi
provjere. Kako je već objašnjeno u stavcima 88. do 90. dokumenta o
konačnoj objavi (ponovljenima u uvodnim izjavama od (120) do (122))
Komisija je pokazala punu i bezuvjetnu fleksibilnost. Nažalost, pokušaji
kineske vlade da dostavi informacije koje se nikako nisu mogle provjeriti u
skladu s rasporedom posjeta na licu mjesta značili su da se te informacije
ne mogu unakrsno provjeriti te da se ne mogu smatrati provjerenim dokumentima.
Kineska vlada podsjetila je Komisiju i na sudsku praksu WTO-a i to na Skupinu u
predmetu EZ – losos prema kojoj se „provjerljivost” dokumenta ne
utvrđuje uvijek samo na temelju mogućnosti ispitivanja na licu mjesta
te je tvrdila da Komisija ne može odbaciti informacije samo zbog toga jer nisu
dostupne tijekom posjeta radi provjere. Komisija napominje da se takve
informacije, čija se pouzdanost i točnost ne mogu potvrditi tijekom
provjere na licu mjesta, mogu smatrati manje pouzdanima u odnosu na
mogućnost njihove primjerene provjere i da se to u ovom predmetu povremeno
događalo.
(388)   Kineska vlada osporava navodnu
praksu Komisije da ne prihvaća nove dokumente i dokaze koje je potrebno
provjeravati po završetku postupka provjere, a koji se na taj postupak odnose.
Kako je već objašnjeno u stavku 89. dokumenta o konačnoj objavi
(ponovljenom u uvodnoj izjavi (121)) to nije i nikad nije ni bio slučaj.
Istina je da Komisija po završetku postupka provjere obično ne može
prihvaćati dokumente na provjeru te takve dokumente nije u praksi
moguće provjeriti, ali kinesku vladu ništa ne sprječava da te
dokumente dostavi u pisanom obliku, što je u ovom predmetu i učinila.
(389)   Kineska vlada tvrdila je da
Komisija nije objasnila zašto je zatražila šest dokumenata spomenutih u uvodnoj
izjavi (122) zbog čega nije dopustila njihovu provjeru. Tu je tvrdnju
kineska vlada već iznijela u svojem dopisu od 3. lipnja 2013., a Komisija
je na to potpuni odgovor dala u uvodnoj izjavi (122). Još jednom se napominje
da se svi ti dokumenti odnose na dotičnu industriju i čak su povezani
s pojedinačnim subvencijskim programima poput povlaštenog davanja zajmova
ili povlaštenih poreznih programa. Stoga je iz njihovih naziva i sadržaja
očito da su važni u ispitnom postupku[86].
Međutim, s tim u vezi kineska vlada tijekom provjere jednostavno je odbila
odgovoriti na sva pitanja te kao jedini razlog navela da dokument navodno nije
bitan.
(390)   Kineska
vlada tvrdila je da ne može podastrijeti dodatne dokaze za informacije koje je
dostavila u odgovoru na upitnik, a u vezi s postotkom zajmova danih
dotičnoj industriji jer se te informacije čuvaju u bankama koje su
neovisna tijela, a ne dio kineske vlade i da bi Komisija brojke trebala
provjeriti u bankama. Kineska vlada pozvala se na odredbe Zakona o poslovnim
bankama kojim se predviđa da banke posluju u skladu sa zakonom
(članak 4.), a da se lokalna uprava ili odjeli vlade na raznim razinama,
javne organizacije ili pojedinci ne smiju uplitati u njihovo poslovanje
(članak 5). Činjenica je da je kineska vlada u odgovoru na upitnik
dala izjavu koju nije mogla potkrijepiti. Ni banke koje je Komisija pokušala
provjeriti nisu mogle te informacije poduprijeti nekim drugim informacijama.
Ako se to treba smatrati prihvatljivom praksom, ispitana strana može
jednostavno dati bilo kakvu izjavu sebi u prilog, a ispitno tijelo trebalo bi
to prihvatiti bez mogućnosti provjere točnosti. To je još važnije kad
se uzme u obzir da su upravo te informacije u proturječnosti s ostalim
informacijama u spisu. I drugi članci Zakona o poslovnim bankama obvezuju
banke da djelatnost davanja zajmova obavljaju na temelju potreba nacionalnog
gospodarstva i društvenog razvoja te u duhu državnih industrijskih politika
(članak 34.). U skladu s točnom primjedbom kineske vlade, banke svoju
poslovnu djelatnost obavljaju u skladu sa zakonom, tj. i u skladu s navedenim
člankom 34. Zakona o poslovnim bankama. Stoga činjenice ne
potvrđuju navodnu jasnu distinkciju između vlade i banaka.
(391)   Kineska vlada tvrdila je da je
dala sve informacije u vezi s vlasništvom banaka koje posjeduje. Tvrdila je i
da su dostavljene podatke o vlasništvu nad bankama službene brojke CBRC-a te
stoga nije bilo razloga sumnjati da su informacije koje je dostavila kineska
vlada lažne ili obmanjujuće i primijeniti odredbe članka 28. Osnovne
uredbe. Kineska vlada izjavila je i da nije znala izvor izjave Komisije u
stavku 95. (ponovljenom u uvodnoj izjavi (127)) dokumenta o konačnoj
objavi („Javno dostupne informacije ukazuju na to da su u državnom
vlasništvu i druge banke koje su proizvođačima izvoznicima u uzorku
davale zajmove”), tj. pored banaka za koje je kineska vlada u svojem
odgovoru na pismo za dopunu podataka izjavila da su u državnom vlasništvu. Te
tvrdnje nisu mogle biti prihvaćene. Napominje se da je kineska vlada u
početku u odgovoru na upitnik tvrdila da ne posjeduje informacije o svojem
vlasništvu u bankama. Kineska vlada dostavila je neke od tih informacija tek
nakon što je Komisija u pismu za dopunu podataka istaknula da, u skladu s
kineskim zakonodavstvom, kineska vlada mora prikupiti te informacije. Tijekom
provjere jedan je službenik CBRC-a odbio podastrijeti dokaze za brojke o
vlasništvu nad bankama i otkriti izvor informacija te nije objasnio njihovo
podrijetlo. Napominje se i da kineska vlada nije osporila činjenicu da je
najmanje 5 drugih banaka koje je Komisija navela u dokumentu o konačnoj
objavi (vidi bilješku u uvodnoj izjavi (127)) u državnom vlasništvu.
(392)   Kineska vlada nije se složila s
izjavom iz stavka 97. dokumenta o konačnoj objavi (ponovljenog u uvodnoj
izjavi (129)) da je CBRC odbio odgovoriti na pitanje o 10 najvećih banaka
u Kini jer pitanje nije dostavljeno u pisanom obliku te je tvrdila da je Komisija
pogrešno protumačila činjenice i da je glavni razlog
uskraćivanja odgovora na pitanje koje nije bilo navedeno u pismu najave
posjeta taj što nisu imali dovoljno vremena da se pripreme. Međutim,
činjenica je da je u vezi s navedenim kineska vlada pogrešno protumačila
činjenice. Komisija nije odmah zahtijevala odgovor, već je CBRC odbio
uopće pogledati pitanje pod izgovorom da ono nije unaprijed dostavljeno u
pisanom obliku. Ako je razlog bio nedostatak vremena za pripremu odgovora,
kineska vlada mogla je odgovor dostaviti kasnije tijekom provjere ili
elektroničkom poštom (iako ga tad Komisija ne bi mogla provjeriti) kao što
je učinila i s nekim drugim dokumentima. Međutim, kineska vlada to
nije učinila.
(393)   Kineska vlada tvrdila je da je
dostavila dokumente o osnivanju i dužnostima CBRC-a koje je Komisija zatražila
u upitniku i da, s obzirom na to da Komisija nije u pismu za dopunu podataka
postavila nikakva pitanja u vezi s njima i da ih nije zatražila u „popisu
dokumenta koje treba dostaviti prije početka posjete radi provjere” iz
Priloga 2. pisma najave posjeta, kineska vlada nije smatrala obveznim dostaviti
druge dokumente. To nije točno. Komisija je zatražila sve dokumente na
temelju kojih je osnovan CBRC i utvrđene njegove dužnosti, ali kineska vlada
dostavila je samo neke od njih. Komisija je tek na temelju izjave službenika
CBRC-a saznala da s tim u vezi postoje i drugi dokumenti. Zapravo, odgovori
kineske vlade na upitnik u vezi s navedenim bili su nepotpuni i
obmanjujući jer je kineska vlada (CBRC) očito znala da postoje
dodatni dokumenti, što je tijekom provjere na licu mjesta priznao službenik
CBRC-a.
(394)   Kineska vlada tvrdila je da
tijekom provjere Komisija nije zapravo zatražila statistike i izvještaje banaka
koje su tijekom RIP-a davale zajmove izvoznicima u uzorku. Tvrdila je da je
Komisija zatražila samo statističko izvješće za 2012. koje je Kineska
banka podnijela CBRC-u i da je zbog toga i zbog obveze tajnosti službenik
CBRC-a morao to provjeriti s odgovarajućom pravnom službom. To nije
točno. Komisija je tijekom provjere ponovila svoj zahtjev iz upitnika i
pisma za dopunu podataka da joj se dostave statistike svih banaka koje su dale
zajmove izvoznicima u uzorku[87].
(395)   Kineska vlada tvrdila je i da
je upućivanje na podnositelja pritužbe u predmetu o premazanom finom
papiru, u kojem je Komisija „na temelju nepovoljnih zaključaka”
ustanovila da su poslovne banke u državnom vlasništvu djelovale kao javna
tijela, „neutemeljena tvrdnja bez konteksta s obzirom na prirodu i postojanje
subvencija danih proizvođačima izvoznicima dotičnog proizvoda te
se stoga ne može smatrati dovoljnim dokazom” postojanja financijskog doprinosa
vlade ili javnog tijela u smislu članka 11.2. Sporazuma o subvencijama i
kompenzacijskim mjerama. Prvo, treba istaknuti da nalazi u predmetu premazanog
finog papira nisu temeljeni na nepovoljnim zaključcima, već na
dostupnim činjenicama u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe i da
naknadno nije donesena ni jedna sudska odluka koja bi potvrdila tvrdnju kineske
vlade da se u tom smislu nalazi Komisije temelje na „neprimjerenoj uporabi
dostupnih činjenica”. Upravo suprotno, u pogledu poslovnih banaka u
državnom vlasništvu Komisija je donijela slične nalaze u drugom
antisubvencijskom predmetu u vezi s uvozom iz Kine, tj. predmetu o čeliku
s organskim premazom, a i druga su ispitna tijela, naročito tijela
SAD-a, zaključila da su kineske poslovne banke u državnom vlasništvu javna
tijela i to u nalazu koji je podržalo Žalbeno tijelo WTO-a[88].
(396)   Kineska vlada i dalje je
tvrdila da je Komisija od svih banaka osnovanih u Kini zatražila određene
informacije i da kineska vlada nije bila stvarno sposobna dostaviti takve
informacije za „više od 3800” banaka. Komisija se s tom tvrdnjom nije složila i
još se jednom poziva na pismo za dopunu podataka u kojem je, nakon odgovora
kineske vlade na upitnik, ograničila opseg zatraženih informacija na banke
čiji je kineska vlada neposredni ili posredni dioničar[89].
(397)   Kineska vlada tvrdila je i da
izjava Komisije da je tijekom provjere uzela u obzir sažetak okružnica Narodne
banke Kine s mrežnih stranica nije točna i da to dokazuje stavak 133.
dokumenta o konačnoj objavi (ponovljen u uvodnoj izjavi (164)). To nije
točno. Uvodna izjava (164) nije proturječna sadržaju izvatka s
mrežnih stranica. Komisija je uzela u obzir stvarni sadržaj okružnice za koji
kineska vlada zapravo nikad nije tvrdila da je netočan.
(398)   Kineska vlada tvrdila je da je
Komisija „iz različitih dokumenata izvukla određene nazive i
rečenice te ih upotrijebila izvan konteksta”, neke pogrešno
protumačila i pokušala ih povezati kako bi utvrdila da kineska vlada
podupire industriju proizvodnje dotičnog proizvoda ili da su poslovne
banke u državnom vlasništvu javna tijela. Smatra da bi se „čitanje tih
dokumenata u cijelosti” (planovi, nacrti i odluke) pokazalo da za nalaze
Komisije nedostaje pravna osnova i da se oni ne temelje na dokazima. To nije
točno. Komisija je analizirala i uzela u obzir sve dokumente,
uključujući dokumente navedene u uvodnoj izjavi (102) u cijelosti,
upravo na način koji zagovara kineska vlada.
(399)   Kad je
riječ o Odluci br. 40, kineska vlada tvrdila je da je u dokumentu o
konačnoj objavi Komisija Odluku citirala izvan konteksta „kako bi
iskrivila njezino točno značenje”. Prema mišljenju kineske vlade iz
ostalih odredaba Odluke br. 40. jasno je da je ona prilagođena
razvoju uporabe obnovljivih izvora energije, a ne određivanju solarnih
modula i ćelija kao cilja svih očekivanih razvojnih politika kako to
smatra Komisija. Nije točno da je upućivanje Komisije na tekst
članka V. Odluke br. 40. bilo izvan konteksta. Komisija ne tvrdi je
li ili nije jedan od ciljeva razvoj uporabe obnovljivih izvora energije.
Činjenice govore da je u Odluci br. 40. Državno vijeće odredilo
industriju nove energije i solarnu energiju kao prioritetne industrije te su
projekti u tim područjima uključeni u povlaštenu kategoriju projekata
u Katalogu uputa za industrijsko restrukturiranje. Uzimajući
u obzir članke 17., 18. i 19. Odluke br. 40. financijske institucije
mogle su zajmove davati samo industrijama/društvima u toj kategoriji. To jasno
ukazuje da je fotonaponskoj industriji u kojoj se među ostalima proizvode
solarni moduli i ćelije dan prioritet.
(400)   Kineska vlada tvrdila je da se
solarni moduli i ćelije ne spominju u tekstu Odluke Državnog vijeća
od 10. listopada te da je, ako je i dan neki porezni poticaj, to bilo u pogledu
ciljeva uporabe alternativne energije koji ne utječu na razvoj proizvodnje
modula i ćelija uopće. Komisija se s tim ne slaže. Treba napomenuti
da ne izgleda da je ta Odluka Državnog vijeća usmjerena isključivo na
uporabu alternativnih izvora energije. Iz njezina naslova (Odluka Državnog
vijeća o ubrzanju pripreme i razvoja strateških novih industrija) i
sadržaja (između ostalog članak 1. stavci  1. i 2. te članak 2.
stavak 2.) jasno je da je njezin cilj potpora razvoju odabranih industrija (u
tom slučaju strateških novih industrija). To potvrđuje i
činjenica da se ciljevi utvrđeni u toj Odluci odnose izravno na
proizvodnju i učinak strateških novih industrija (članak 2. stavak
3.). U Odluci postoji i jasna veza između strateških novih industrija i
fotonaponske industrije u kojoj se između ostalog proizvode solarni moduli
i ćelije. Prvo, nema sumnje da je fotonaponska industrija dio industrije
alternativne energije iz članka 2. Odluke koju bi država morala pripremati
i razvijati. Drugo, proizvođači izvoznici u uzorku pripadaju
kategoriji visokotehnoloških industrija koje se spominju u članku 2.
stavku 2. Odluke. Slično tomu, u 12. petogodišnjem planu industrija
solarne energije svrstana je u strateške industrije, a 12. petogodišnji plan za
solarnu fotonaponsku industriju potvrđuje da je u Odluci Državnog
vijeća „u važno polje strateških novih industrija uvrštena fotonaponska
solarna industrija koju će naša država razvijati u budućnosti”[90].
(401)   Prema
mišljenju kineske vlade Komisija je citirala srednjoročni i dugoročni
znanstveni i tehnički plan, no nije se pozvala ni na jedno mjesto ili
odredbu kojima se u tom dokumentu definiraju visokotehnološka poduzeća kao
poduzeća koja proizvode module i ćelije ili fotonaponska industrija
uopće. Prema mišljenju kineske vlade ciljevi plana usmjereni su samo na
razvoj alternativnih izvora energije kako bi se smanjila ovisnost o fosilnim
gorivima. Komisija se s tim ne slaže. Većini provjerenih proizvođača
izvoznika u uzorku dodijeljene su potvrde poduzeća visoke i nove
tehnologije te su oni na temelju toga dobili subvencije čija je dodjela
bila ograničena na poduzeća visoke i nove tehnologije (tj.
oslobađanje od plaćanja poreza). Istom vrstom programâ za
pojedinačne potpore koji se spominju u Planu koristili su se izvoznici u
uzorku.
(402)   Kineska
vlada tvrdila je da izjava Komisije da se u Zakonu NRK-a o znanstvenom i
tehnološkom napretku navodi niz mjera za potporu strateškim industrijama
uključujući fotonaponsku industriju nije utemeljena na
činjenicama i da se u njemu ne spominje fotonaponska industrija ili
strateške industrije te da je neutemeljeno tvrditi da je dotični proizvod
obuhvaćen područjem primjene tog zakona. To nije točno. Izjava
je dana na temelju članaka 18. i 34. tog zakona. U skladu s člankom
18. država potiče i usmjerava financijske institucije da podupiru razvoj
industrija visoke i nove tehnologije. U skladu s člankom 34.
politički usmjerene financijske institucije nude posebnu pomoć
projektima poduzeća koje podupire država. Fotonaponska industrija pripada
kategoriji industrija visoke i nove tehnologije te kategoriji poduzeća
čije projekte potiče država. Osim toga, člankom 17. navedenog
zakona jamči se povlaštena porezna politika, između ostalog, za
poduzeća koja se bave projektima obuhvaćenima nacionalnim znanstvenim
i tehnološkim planovima. Iz uvodne izjave (401) jasno je da su njima
obuhvaćeni projekti društava u fotonaponskoj industriji. Kao zaključak,
postoje barem tri jasna pokazatelja da su fotonaponska industrija i društva
koja proizvode i izvoze dotični proizvod obuhvaćeni područjem
primjene navedenog zakona.
(403)   Kineska
vlada tvrdila je i da je Komisija smatrala da planovi, odluke i zakoni NRK-a
imaju isti pravni učinak i vrijednost i da je to suprotno načelima
pravnog tumačenja, kineskog zakona o zakonodavnom postupku i argumenta
koji je Kina više puta ponovila. Prema mišljenju kineska vlade pozivanje na
opći petogodišnji plan i posebni fotonaponski plan nema pravnu osnovu jer
nije dan ni jedan dokaz da su planovi pravno obvezujući. To nije
točno jer ostali dokazi u spisu ne potvrđuju tvrdnju kineske vlade da
planovi nisu obvezujući. Upravo suprotno, u tekstu plana koji je u
odgovoru na upitnik dostavila kineska vlada jasno piše: „O ovom je planu
raspravljao i o njemu odluku donio Nacionalni narodni kongres te plan ima snagu
zakona.”[91] [dodan naglasak] U svojim primjedbama na konačnu objavu kineska
vlada izjavila je: „U skladu s kineskim Zakonom o zakonodavnom postupku, kinesko
zakonodavstvo čine Ustavni zakon, upravno zakonodavstvo, lokalni propisi i
pravila”. S obzirom na to da plan ima snagu zakona i da je kineska vlada
potvrdila da zakoni čine kinesko zakonodavstvo, Komisija je
zaključila da je plan uistinu pravno obvezujući. U skladu s
objašnjenjem kineske vlade tijekom posjeta radi provjere, sektorski i
regionalni petogodišnji planovi proizlaze iz općeg petogodišnjeg plana te
Komisija ne bi smjela s petogodišnjim planom za fotonaponski sektor
(2011. – 2015.) postupati drugačije u odnosu na opći
petogodišnji plan.
(404)   Kineska vlada navodi „smjernice
o povratu koje je izdala Komisija” kao primjer sličnog neobvezujućeg
dokumenta u kontekstu EU-a. Komisija pretpostavlja da se kineska vlada poziva
na „Obavijest Komisije o povratu antidampinških pristojbi (SL C 127 od
29.5.2002., str. 10.). Međutim, nije ispravno te smjernice obilježiti
kao neobvezujuće jer one obvezuju Komisiju u mjeri u kojoj ne krše
nadređena pravila. Komisija je utvrdila da su planovi Kine pravno obvezujući.
Međutim, čak i da to nije slučaj, nacionalni, sektorski i
regionalni planovi, koji su nastali na najvišim razinama vlade i kojima se
utvrđuje njezina politika u pogledu gospodarskog i industrijskog razvoja,
očito bi imali visoku dokaznu vrijednost u pogledu stvarne obvezatnosti
njihovih navedenih ciljeva. Očito je i da se vlada na njih može pozvati
kako bi opomenula subjekte koji ih pravilno ne provode. Stoga bi i dalje bili
iznimno važni za određivanje vladinih intervencija u gospodarstvu te
smjera i kontrole određenih industrija.
3.5.2.     Primjedbe strana u pogledu
politike davanja povlaštenih zajmova, ostalih vrsta financiranja, jamstava u
osiguranju
(405)   Kineska vlada tvrdila je da
njezino nedostavljanje odgovorâ na Dodatak A. ne bi smjelo biti razlog za
primjenu dostupnih činjenica na temelju članka 28. Osnove uredbe.
Prema mišljenju kineske vlade, da je Komisija stvarno namjeravala potvrditi
navode iz pritužbe da su kineske banke u državnom vlasništvu javna tijela, nije
morala u upitnik unijeti toliki broj zahtjeva za unutarnje, povjerljive podatke
o transakcijama banaka koje velikim dijelom ni na koji način nisu u
vlasništvu vlade. U tom pogledu kineska vlada pozvala se na informacije o
pojedinačnim zajmovima koje su proizvođačima izvoznicima u uzorku
dale banke. Komisija se s tom tvrdnjom ne slaže. Informacije tražene u Dodatku
A. bile su potrebne radi provjere jesu li kineske banke javna tijela te jesu li
povjerene vladi koja ih usmjerava. Uz iznimku informacija o pojedinačnim
zajmovima kineska vlada nije posebno navela koje ostale zatražene informacije
za tu namjenu smatra nevažnima.
(406)   U pitanjima u Dodatku A. traže
se informacije o vlasništvu nad bankama, sastavu upravih odbora te odbora
dioničara, zapisnicima sa sastanaka dioničara i direktora,
povezanosti višeg rukovodstva s državnim tijelima vlasti, zajmovima danima
prema sektorima, politici davanja zajmova i procjeni rizika u pogledu zajmova
danih proizvođačima izvoznicima koji surađuju. Kad je riječ
o nalazima o javnim tijelima, kineska vlada tvrdila je da je takav zahtjev bio „očito
nerazuman” i da je opseg traženih informacija bio preopširan. Kineska vlada
tvrdila je i da „prag” za određivanje je li neki subjekt javno tijelo ili
nije mora biti utvrđen prije no što se informacije zatraže. Komisija se s
tim ne slaže. U pogledu visokih standarda koje je postavilo Žalbeno vijeće
WTO-a u Nagodbi br. 379.[92], sve su zatražene informacije potrebne uključujući nalaze o
mjeri uključenosti vlade u financijskih sustav. Na primjer, dokaz da
subjekti djeluju nekomercijalno može ukazati na povjeravanje i usmjeravanje u
kombinaciji s indicijama o uključenosti vlade. U svakom slučaju,
treba napomenuti da je, kad su proizvođači izvoznici u uzorku
počeli surađivati, Komisija odlučila ograničiti zatražene
informacije na zajmove dane tim poduzećima te nije izvlačila
zaključke iz propusta kineske vlade da dostavi ostale informacije o
pojedinačnim zajmovima koje su tražene na samom početku.
Međutim, za ispitni postupak i dalje su bili važni svi ostali zahtjevi za informacije.
Kad je riječ o tvrdnji kineske vlade da nije mogla dostaviti informacije
tražene u Dodatku A., napominje se da je kineska vlada odbila dostaviti dodatke
A. za sve banke osim za nekoliko njih. Uzimajući navedeno u obzir donesen
je zaključan da kineska vlada nije u razumnom roku dostavila preostale
zatražene informacije.
(407)   Pozivajući se na
Izvješće Žalbenog vijeća (stavak 99.) u predmetu SAD – vruće
valjani proizvodi[93], kineska vlada tvrdi da nije bila stvarno sposobna zadovoljiti
„nerazumne” zahtjeve Komisije za informacije i da je propust Komisije u
rješavanju tog problema, i povezivanju raznih zahtjeva za utvrđivanje
činjenica na koje se odnose, značio da Komisija nije postupala u
dobroj vjeri. Iako se navedeni predmet odnosi na suradnju izvoznika u
antidampinškom predmetu, Komisija prihvaća da je, u slučaju vladinih
upitnika o predmetima kompenzacijskih pristojbi, potrebno uspostaviti ravnotežu
između zatraženih informacija i stvarne sposobnosti strane koja udovoljava
zahtjevu. Međutim, ravnotežu treba uspostaviti u kontekstu svih
činjenica. Status banaka u državnom vlasništvu kao javnih tijela već
je određen u premetima premazanog finog papira i čelika s
organskim premazom, a u ovom je predmetu podnositelj pritužbe dostavio
dovoljne dokaze prima facie kako bi dokazao da su banke u državnom
vlasništvu javna tijela. Stoga, ako je željela odbaciti tu tvrdnju, kineska
vlada morala je očekivati da će se od nje tražiti da osigura veliki
broj činjenica. Nažalost, kineska vlada nastavila je s tvrdnjama,
primjerice da nije posjedovala informacije o vlasništvu vlade nad bankama ili
ih je imala vrlo malo (važan čimbenik u određivanju je li riječ
o javnom tijelu), koje su ukazivale da nije postupala najbolje što je mogla i
da je odbijala pristup potrebnim informacijama. To je jedna od
„ograničenih okolnosti” za koju se može primijeniti članak 12.7.
Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama (u skladu s Izvješćem
Skupine WTO-a[94]). Osim toga, iako je Komisija znala da su njezini zahtjevi za
informacijama zbog stvarne potrebe bili iznimno opširni, suradnja je proces
koji se odvija u oba smjera, a kineska vlada u početku je jednostavno
tražila objašnjenje povezanosti utvrđivanja činjenica i zahtjeva (što
se ne može unaprijed odrediti) umjesto da je predložila način za razumno
rješavanje zahtjeva za informacije.
(408)   Kad je riječ o provjeri
Šangajske banke, kineska vlada tvrdila je da činjenica da ona nije bila
izvršena nije dovoljan razlog za primjenu dostupnih činjenica i da je u
svakom slučaju njezino neizvršenje krivnja Komisije. U svojem odgovoru
Komisija napominje da je činjenično stanje s obzirom na organiziranje
posjete radi provjere Šangajske banke opisano u stavcima 111. i 112. dokumenta
o konačnoj objavi (ponovljenih u uvodnim izjavama (143) i (144)). U
pogledu te provjere činjenično stanje nije se promijenilo, a Komisija
se ne slaže s načinom na koji je kineska vlada protumačila te
činjenice te smatra da je učinila sve da izvrši provjeru, što nije
bilo moguće jer ju je u tome sprječavala kineska vlada. Kineska vlada
poziva se na Izvješće Skupine WTO-a[95] u kojem
je zaključeno da, ako se ne obavi posjeta na licu mjesta, nisu iskorištene
sve mogućnosti provjere dokumenata. Međutim, kad je riječ o
dotičnom ispitnom postupku, kineska vlada izvijestila je Komisiju da je
banka dostupna za provjeru samo jednog radnog dana prije početka provjere
kineske vlade (nakon već produženog roka za potvrdu) te je, s obzirom da
se dogovoreni rasporedi nisu mogli mijenjati, time otklonila svaku mogućnost
posjete na licu mjesta. U tim okolnostima može se zaključiti da kineska
vlada nije postupila najbolje što je mogla i Komisija ne vidi način na
koji bi se provjera na licu mjesta mogla nadomjestiti drugim postupcima.
(409)   Kineska vlada tvrdila je da
Komisija ne smije zanemariti informacije koje je dostavila Banka HuaXia u
pogledu njezine vlasničke strukture zato što nisu „u svakom pogledu
savršene”. Komisija napominje da razlog odbijanja tih informacija nije bio taj
što informacije nisu u svakom pogledu bile savršene. Kako je već
objašnjeno u uvodnoj izjavi (147), Banka HuaXia nije prije posjeta radi
provjere odavala informacije o vlasništvu vlade iako je to Komisija već
zatražila u početnom upitniku. Nakon što je Komisija istaknula da su neki
dioničari Banke HuaXia u državnom vlasništvu, banka je dostavila list
papira s informacijama od nepoznatog izvora, a osim toga te su informacije bile
proturječne ostalim informacijama u spisu. Takve informacije nisu se mogle
prihvatiti.
(410)   U
pogledu odluke Banke HuaXia da dostavi samo neke od procjena kreditne
sposobnosti kako je opisano u uvodnoj izjavi (148), kineska vlada tvrdila je da
je Komisija primila razumno objašnjenje razloga zbog kojih nije mogla dostaviti
procjene. Komisija se s tim ne slaže. S obzirom na to da je u pismu najave
posjeta jasno najavljeno da će ti dokumenti biti predmet posjeta radi
provjere, objašnjenje da „su se dvama izvješćima o procjenama rizika
bavila druga dva odjela banke i da odgovorne osobe u to vrijeme nisu bile na
raspolaganju” nije prihvatljivo. Osim toga, kineska vlada iznosi argument, koji
u svojim primjedbama ponavlja, da se informacije nisu mogle dostaviti zbog
tajnosti podataka klijenata. Komisija napominje da postoje odredbe o postupanju
s povjerljivim informacijama u ispitnom postupku za kompenzacijsku pristojbu[96] i da je, u svakom slučaju, svrha većine zahtjeva Komisije u
tom pitanju i drugim pitanjima te informacije pregledati, a ne preuzeti.
Komisija u svakom slučaju napominje da bi stroga primjena načela
„tajnosti podataka klijenata” mogla onemogućiti provjeru većine
relevantnih informacija u ispitnim postupcima za kompenzacijsku pristojbu. U
takvim situacijama ne bi bilo moguće unakrsno provjeriti odgovore
izvoznika na mnoga pitanja i obaviti nasumične provjere sudionika u raznim
programima u slučajevima u kojima izvoznici nisu surađivali ili u
kojima se ispitni postupak odvijao skupno.
(411)   Kineska
vlada tvrdila je da je Banka EXIM u ispitnom postupku u potpunosti
surađivala, a da određeni dokumenti koje je tražila Komisija nisu
mogli biti dostavljeni zbog unutarnjih pravila, državne tajne, povjerljivosti
ili ostalih zakona. Stoga nedostavljanje tih dokumenta ne može uzrokovati
primjenu dostupnih činjenica. U skladu sa Zakonom o poslovnim bankama
službenici Banke EXIM nisu mogli tijekom ispitnog postupka dostaviti te
dokumente. S tim u vezi i suprotno pretpostavci Komisije, Osnovna uredba i
Sporazum o subvencijama i kompenzacijskim mjerama nemaju prednost pred
nacionalnim zakonima NRK-a. Kineska vlada tvrdila je i da pitanja pripadnosti
viših službenika političkoj stranci nisu važna i da su za nju
uznemirujući. Komisija se s tim ne slaže. Iako pravila WTO-a (na kojima se
velikim dijelom temelji Osnovna uredba) ne mogu imati „prednost” pred
domaćim zakonima, to ne sprečava Komisiju da donosi zaključke
ako takvi domaći zakoni ometaju razumne zahtjeve za informacije. Osim
toga, iako je Banka EXIM u Dodatku A. dala neke odgovore, gotovo sve ih je
odbila poduprijeti informacijama o izvoru i dokazima. Stoga informacije koje
nisu potkrijepljene provjerenim pisanim dokumentima imaju vrijednost usmene
izjave. Da je ta praksa prihvaćena, Banka EXIM mogla je dostaviti gotovo
bilo koje informacije, a ispitno tijelo bi ih trebalo prihvatiti, a da ne može
provjeriti njihovu točnost. Pitanja pripadnosti političkoj stranci i
jedinicama KPK-a u Banci EXIM (i svim drugim bankama u predmetu) vrlo su važna
kako bi se ustanovio doseg utjecaja na rukovodstvo banke u svjetlu
naročite uloge KPK-a u okviru Ustava NRK-a. Osim obrazlaganja tih pitanja
koje je Komisija ponudila u uvodnoj izjavi (151) napominje se da se, u skladu s
Ustavom KPK-a, od svih organizacija, uključujući privatna
trgovačka društva, zahtijeva da, ako zapošljavaju najmanje tri člana
stranke, budu osnovane kao „primarne organizacije stranke”. Te organizacije
jamče i nadgledaju provedbu načela i politika Stranke i države te
podupiru sastanke dioničara, upravnih i nadzornih odbora te rukovoditelja
u vršenju dužnosti i izvršavanju ovlasti u skladu sa zakonom[97]. Zakonom NRK-a o trgovačkim društvima sva društva u Kini obvezuju
se da u svojoj organizacijskoj strukturi osnuju organizaciju KPK-a koja će
provoditi aktivnosti KPK-a[98].Stoga je KPK očigledno povezan s
aktivnostima kineske vlade i djelatnostima svih vrsta poduzeća i
institucija u Kini te je u tom pogledu legitimno postavljati pitanja o
pripadnosti stranci.
(412)   Kad je riječ o provjeri
CDB-a, kineska vlada iznijela je iste tvrdnje u pogledu pitanja o
stranačkoj pripadnosti rukovodstva i ulozi KPK-a u banci. S tim u vezi
Komisija se poziva na obrazloženja u uvodnim izjavama (151) i (411). Kineska
vlada tvrdila je i da CDB nije mogao dostaviti zatraženo izvješće o
procjeni kreditnog rizika zbog razloga povjerljivosti, ali je dostavila obrazac
za kreditni rejting te primjer ocjene kreditnog rizika s prebrisanim nazivom društva.
Napominje se da obrazac za kreditni rejting i kreditni rejting za nepoznato
društvo i nepoznatu industriju nisu dokaz procjene kreditnog rizika za jednog
od izvoznika u uzorku u skladu sa zahtjevom Komisije. Kad je riječ o
pitanjima povjerljivosti, Komisija se poziva na objašnjenje u uvodnoj izjavi
(410).
(413)   Kineska vlada tvrdila je da
nalazi Komisije da su poslovne banke u državnom vlasništvu javna tijela nisu u
skladu s člankom 1.1. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama
jer Komisija nije imala nikakve dokaze te nije ponudila obrazloženu i
primjerenu analizu svojeg mišljenja da je uključenost vlade u kineski
financijski sektor toliko duboka da se od banaka traži da poštuju politike
povlaštenog postupanja. Komisija se s tom tvrdnjom nikako ne slaže. Neovisne
informacije iz uvodnih izjava (162) i (168) upućuju na to da banke provode
politike povlaštenog postupanja, a to je jasno i iz nekoliko kineskih planova,
zakona i političkih dokumenata iz uvodne izjave (102). Komisija je pregledala,
analizirala i navela niz dokumenata koje su objavile međunarodne
organizacije uključujući WTO, Svjetsku banku, MMF i OECD u kojima se
zaključuje da kineski bankarski sektor znatno ovisi o uplitanju države
osobito u pogledu povlaštenih zajmoprimaca i utvrđivanja kamatnih stopa.
(414)   Kineska vlada osporava važnost
nekoliko dokumenata kojima se Komisija poslužila kao dostupnim činjenicama
za utvrđivanje jesu li poslovne banke u državnom vlasništvu javna tijela.
Prvo, treba naglasiti da je Komisija najdostupnije činjenice morala
upotrijebiti samo zbog izostanka suradnje kineske vlade i njezinoga odbijanja
da dostavi zatražene informacije.
(415)   Kineska
vlada tvrdila je da se u Izvješću banke Deutsche Bank o istraživanju
(„Izvješće Deutsche Bank”) koje je Komisija citirala u uvodnoj izjavi
(161) opisuje povijesno stanje u Kini i da to ne može biti valjana osnova za
procjenu kineskog bankarskog sektora 7 godina poslije. Prvo, kineska vlada
griješi kad tvrdi da je izvješće temelj za procjenu stanja „7 godina poslije”.
Izvješće je objavljeno 2007., a RIP, razdoblje za procjenu kineskog
bankarskog sektora u svrhu ovog postupka, počeo je 2011. Stoga se
izvješće odnosi na stanje 4 godina prije navedenog razdoblja. Drugo,
Izvješće Deutsche Bank nije jedini dokument kojim se Komisija u svojim
nalazima poslužila, već polazište za njezinu analizu kineskog bankarskog
sektora i osobito vlasničku strukturu u tom sektoru. Treće, ostale
informacije kojima se Komisija poslužila kako bi utvrdila vlasničku
strukturu kineskog bankarskog sektora (izvješća i radni dokumenti WTO-a,
MMF-a i OECD-a) u skladu su s ostalim nalazima Izvješća Deutsche Bank. U
tom kontekstu treba napomenuti da je u tom pogledu kineska vlada dostavila samo
najnužnije od višekratno zatraženih informacija i da nikad nije na temelju
činjenica osporila nalaze Komisije u vezi s državnim vlasništvom u
bankarskom sektoru i državnim uplitanjem u bankarski sustav.
(416)   Kineska
vlada osporava i upućivanje Komisije na Izvješće WTO-a o pregledu
trgovinske politike iz 2012. tvrdeći da je izjava da „je općenito
bilo vrlo malo promjena u tržišnoj strukturi kineskog bankarskog sektora”
dana u usporedbi s prethodnim razdobljem pregleda 2010. Komisija se s tom
tvrdnjom slaže. Međutim, Komisija u svojem dokumentu o konačnoj
objavi citira izvješća WTO-a o pregledu trgovinske politike iz 2011. i
2012. u istoj uvodnoj izjavi (161) kako bi pokazala da se u razdoblju od dvije
godine malo toga promijenilo. Dok se u izvješću iz 2010. navodi da „je
visoki stupanj državnog vlasništva još jedno važno obilježje financijskog
sektora u Kini”, izvješće iz 2012. potvrdilo je da se u tom pogledu
malo toga promijenilo. Kineska vlada citirala je i izvješće iz 2012. i na
temelju toga tvrdila da je izvješće proturječno procjeni Komisije iz
uvodne izjave (161). Ta tvrdnja nije mogla biti prihvaćena. Ni jedan od
navoda iz izvješća ponovljen u primjedbama kineske vlade na dokument o
konačnoj objavi nije u proturječnosti i ne osporava procjenu Komisije
u uvodnoj izjavi (161).
(417)   Kineska vlada tvrdila je i da u
nalazima Komisije u uvodnoj izjavi (162) nedostaju valjani dokazi jer se
Komisija (pored Izvješća Deutsche Bank i WTO-ovih pregleda trgovinske
politike o kojima je bilo riječi u prethodnim uvodnim izjavama) „samo
poziva na Izvješće i Ekonomsko istraživanje Svjetske banke itd., ali u
potvrdu svojih nalaza ne daje nikakvo razumno i primjereno objašnjenje”. Ta
tvrdnja nije mogla biti prihvaćena. U tom smislu napominje se da se u
izvješćima Svjetske banke između ostalog navodi sljedeće: „Unatoč
osjetnom napretku u reformi i jačanju financijskog sektora u protekla tri
desetljeća, kineski financijski sustav i dalje je represivan i podložan
ključnim strukturnim neravnotežama. Postojeći sustav, koji
obilježavaju nadmoć banaka u državnom vlasništvu, jako državno uplitanje i
preostala kontrola kamatnih stopa, tijekom gospodarskog uzleta Kine iznimno je
učinkovit u mobilizaciji štednje i dodjeli kapitala strateškim sektorima”
ili „Istovremeno izravna i neizravna kontrola financijskih institucija mora
dati prostora daljim dogovorima na temelju tržišta. To bi trebalo značiti
da neovisne središnje banke koje djeluju na otvorenom tržištu i rabe kamatne
stope, a ne kreditna ograničenja, upravljaju likvidnošću. Poslovne
banke  pri davanju zajmova primijenile bi trgovinska načela i analizu
kreditne sposobnosti, a ne bi slijedile naputke vlade” i „Vlada je na
svim razinama bila izravno uključena u trgovinske djelatnosti financijskih
institucija, posjedovanjem udjela ili neizravnim utjecajem, uglavnom zato jer
za ostvarenje političkih ciljeva uvelike ovisi o kreditima poslovnih
banaka”. U Ekonomskom istraživanju OECD-a o Kini iz 2010. opisuju se
politike Narodne banke Kine o donjim granicama kamatnih stopa za zajmove i
gornjim granicama kamatnih stopa za depozite kojima se banke destimuliraju da
primjereno vrjednuju rizik i koje su neproduktivna mjera tržišnog natjecanja u
bankarskom sektoru te se navodi da im je cilj očuvati profitabilnost
bankarskog sektora koji je najvećim dijelom u državnom vlasništvu.
(418)   Kineska vlada tvrdi i da
zaključak Komisije da je Narodna banka Kine uključena u
utvrđivanje kamatnih stopa u poslovnim bankama u državnom vlasništvu i da
na to utječe, nije utemeljen na odgovarajućim objašnjenjima i
dokazima. U tom smislu kineska vlada izjavila je da je Komisija trebala znati
da je u srpnju 2013. ukinuta donja granica kamatnih stopa za zajmove. Prvo,
treba napomenuti da Komisija nije analizirala stanje na kineskom bankarskom
tržištu u srpnju 2013. jer ono nije bilo relevantno za ovaj ispitni postupak.
Drugo, tvrdnja da nalazima Komisije nedostaje odgovarajući temelj u obliku
objašnjenja i dokaza nije točna. U relevantnim okružnicama jasno se navodi
da Narodna banka Kine određuje granice davanja zajmova i stopa za
depozite. Treće, i u Ekonomskom istraživanju OECD-a o Kini iz 2010. koje
se spominje u uvodnoj izjavi (162) potvrđuje se postojanje takvih
ograničenja.
(419)   Kineska
vlada tvrdila je da „je Komisija znala da je okružnicama, uključujući
okružnice od 8. lipnja i 8. srpnja 2012. poslanima nakon nalaza u predmetu
premazanog finog papira, praksa kamatnih stopa Narodne banke Kine znatno
izmijenjena”. To nije točno. Komisija nije mogla znati je li i kako je
praksa izmijenjena jer je okružnice kineska vlada odbila dostaviti. Čak se
i u sažecima sa mrežnih stranica Narodne banke Kine dostavljenima tijekom
provjere, a za koje je kineska vlada pogrešno tvrdila da ih je Komisija u
potpunosti zanemarila, potvrđuje da takva ograničenja još uvijek
postoje.
(420)   Kineska vlada tvrdila je i da
„Komisija vjerojatno nije svoje nalaze temeljila na stvarno ,dostupnim
činjenicama’ koje proturječe povijesnim informacijama kojima je
raspolagala, već je od kineske vlade očekivala da dokaže da se stanje
iz vremena provjere u predmetu čelika s organskim premazom promijenilo”. U
pogledu objašnjenja u uvodnim izjavama od (415) do (419) jasno je da ta tvrdnja
nije točna. U spisu nema dostupnih činjenica koje proturječe
nalazima Komisije koji nisu utemeljeni samo na povijesnim informacijama
već i na valjanim dokazima, na temelju svih informacija relevantnih za
RIP.
(421)   Kineska vlada tvrdila je da
četiri točke tvrdnje Komisije u uvodnoj izjavi (166) nisu točne
i da nedostaje odgovarajuća pravna procjena. Kineska vlada tvrdila je da
je upućivanje na članak 34. Zakona o poslovnim bankama prema kojemu
banke „moraju djelatnost davanja zajmova obavljati u skladu s potrebama
nacionalnog gospodarstva” u potpunosti neutralno. Nije jasno što kineska
vlada misli pod „neutralnim upućivanjem”, ali planovi, politički
dokumenti i zakoni citirani u uvodnoj izjavi (102) upućuju na to da su
razvoj fotonaponske industrije te financijska i druga potpora tom razvoju
među potrebama nacionalnog gospodarstva Kine. U kontekstu financijske
potpore koja se tim dokumentima potiče jasno je da banke podupiru trgovačka
društva u fotonaponskoj industriji. Kad je riječ o nalazu da banke moraju
poštovati pravne propise prema kojima moraju davati kredite poticanim
projektima, a koji Komisija temelji na Odluci Državnog vijeća
br. 40., kineska vlada tvrdila je da „je u potpunosti
neumjestan” jer se u Odluci ne navodi i ne upućuje da je solarna
industrija poticani projekt. I ta je tvrdnja netočna. Iz uvodne izjave
(399) jasno je da solarna industrija pripada kategoriji poticanih industrija i
projekata. Kineska vlada slično je tvrdila i u vezi sa Zakonom NRK-a o
znanstvenom i tehnološkom napretku i nalazom Komisije da se na temelju njega od
banaka traži da prvenstvo daju razvoju industrija visoke i nove tehnologije i
da proizvođači u uzorku pripadaju toj kategoriji. Prema mišljenju
kineske vlade Komisija nije izvršila pravnu analizu pitanja je li solarna
industrija proizvodnje modula i ćelija opisana kao industrija nove i
visoke tehnologije obuhvaćena područjem primjene tog zakona. To nije
točno. Komisija je jasno povezala kategoriju visokotehnoloških industrija
i solarne industrije proizvodnje modula i ćelija. To je detaljno
objašnjeno u uvodnoj izjavi (402).
(422)   Za tvrdnju Komisije da je
uključenost države u kineski financijski sektor duboka i trajna kineska
vlada tvrdila je da nije potkrijepljena valjanim dokazima. Kineska vlada
osporila je dokaze Komisije i tvrdila da izvješće MMF-a iz 2009. u kojemu
se naglašava nedostatak liberalizacije kamatnih stopa nije mjerodavno jer su
kamatne stope u Kini u cijelosti liberalizirane. To nije točno. Dokazi u
spisu potvrđuju da liberalizacija kamatnih stopa u Kini nije dovršena, a
isto su tijekom posjeta radi provjere potvrdili službenici Narodne banke Kine.
Kad je riječ o Državnom izvješću MMF-a iz 2010. na koji se pozvala
Komisija, kineska vlada tvrdila je da je Komisija u cijelosti zanemarila nalaze
MMF-a o liberalizaciji financijskog sektora. To nije točno. Komisija nije
zanemarila odgovarajuće nalaze iz toga izvješća MMF-a koji su bili
mjerodavni. Nalazi MMF-a na koje se u svojim primjedbama pozvala kineska vlada
nisu proturječni nalazima Komisije o uključenosti države u kineski
financijski sektor, a pogotovo u pogledu državnog vlasništva ili politike
kamatnih stopa za zajmove i depozite. Činjenica da se u izvješću
navodi da je proteklih godina postignut napredak u razvoju financijskog sustava
u Kini koji se više temelji na tržištu ne znači da se izvješću
potvrđuje da se financijski sustav u Kini zaista temelji na tržištu. U
pogledu istraživanjâ OECD-a na koje se poziva Komisija, kineska vlada tvrdila
je da se na temelju „jedne rečenice uz odbacivanje znatnog napretka u
liberalizaciji bankarskog sektora” ne može zaključiti da banke u Kini
ne posluju neovisno. U vezi s tom tvrdnjom treba napomenuti da Komisija nikad
nije donijela zaključak na temelju „jedne rečenice”, već, kako
je prikazano prethodno u tekstu, na temelju nekoliko dokumenata koje su
prikupile neovisne međunarodne organizacije.
(423)   Kineska vlada tvrdila je da je
analiza Komisije o utvrđivanju javnog tijela „u cijelosti manjkava”
i da njezin zaključak iz uvodne izjave (168) nije sukladan načinu na
koji je Žalbeno tijelo WTO-a protumačilo naziv „javno tijelo” u predmetu SAD
– konačne antidampinške i kompenzacijske pristojbe za određene
proizvode iz Kine. I jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da je
obrazloženje Komisije o utvrđivanju javnog tijela „pravno pogrešno”.
Kineska vlada tvrdila je da Komisija nije ustanovila da poslovne banke u
državnom vlasništvu imaju i vrše vladine ovlasti koje su im povjerene i da nije
utvrdila (i.) da su dotične funkcije za koje tvrdi da ih izvršavaju
poslovne banke u privatnom vlasništvu funkcije koje općenito izvršava
vlada, tj. da je u prvom redu riječ o vladinim funkcijama, (ii.) da
postoje zajednička obilježja poslovnih banaka u državnom vlasništvu i
vladinih tijela osim držanja udjela koje nije utvrđeno za sve banke u
državnom vlasništvu i (iii.) da sve banke u poslovnom vlasništvu imaju potrebne
vladine ovlasti za njihovo izvršavanje ili da im je povjerena ovlast
izvršavanje dotičnih vladinih funkcija. Te su se tvrdnje morale odbaciti.
Komisija upućuje na analizu tog problema u uvodnim izjavama od (158) do
(167). Davanje zajmova spomenuto je u definiciji subvencije u članku 3.
stavku 1. točki (a) Osnovne uredbe kao funkcija vlade. U tekućem
ispitnom postupku poslovnim bankama u državnom vlasništvu naloženo je na
temelju planova i ostalih političkih dokumenata da promiču
određene sektore, uključujući fotonaponski sektor. Na temelju
dostupnih činjenica zaključeno je i da je vlasništvo vlade u kineskim
bankama znatno i da vlada znatno kontrolira poslovne banke u državnom
vlasništvu. S obzirom na to da kineska vlada nije dostavila tražene informacije
o vlasništvu vlade nad svim poslovnim bankama u državnom vlasništvu u Kini,
Komisija je svoje nalaze utemeljila na dostupnim činjenicama. Stoga
Komisija zaključuje da poslovne banke u državnom vlasništvu posluju kao
dio vlade te da u provedbi politika kineske vlade o davanju povlaštenih zajmova
određenim sektorima obnašaju javnu dužnost.
(424)   Kineska
vlada tvrdila je i da Komisija nije utvrdila da se privatne banke u Kini
usmjeravaju i povjeravaju, a osobito da Komisija nije utvrdila da je kineska
vlada privatnim bankama i poslovnim bankama u državnom vlasništvu izričito
i potvrdno dala naputak ili naložila ili dodijelila odgovornost ili nadležnost
da daju povlaštene zajmove. Komisija se s tom tvrdnjom ne slaže. Kako je
objašnjeno u uvodnim izjavama od (170) do (173), politika kineske vlade jest
fotonaponskoj industriji osigurati potporu u obliku povlaštenih zajmova.
Privatne banke obvezne su provoditi politiku vlade: kineska vlada na temelju
Zakona o poslovnim bankama uputila je sve banke u Kini da „svoju djelatnost
davanja zajmova obavljaju na temelju potreba nacionalnog gospodarstva i
društvenog razvoja te u duhu državnih industrijskih politika”. Te potrebe i
državne industrijske politike navedene su, između ostalog, u
različitim planovima i političkim dokumentima, a među njima je i
povlašteno financiranje odabranih industrija uključujući fotonaponsku
industriju. Kineska vlada tvrdila je i da je dotični članak Zakona o
poslovnim bankama izvučen iz konteksta i da izričito ne pokazuje da
je kineska vlada poslovnim bankama dala bilo kakve upute ili naloge, dodijelila
odgovornost ili nadležnost. Kako je već objašnjeno u uvodnoj izjavi (390),
Komisija se ne slaže da je članak 34. izvučen iz konteksta te smatra
da je njegov tekst jasan pravni obvezujući naputak svim bankama u Kini.
Komisija se ne slaže ni s tvrdnjom kineske vlade da dokumenti iz uvodne izjave
(102) o davanju povlaštenih zajmova fotonaponskoj industriji čine
„neprimjerenu pravnu osnovu”. To je detaljno objašnjeno u uvodnim izjavama od
(399) do (403).
(425)   Jedan proizvođač
izvoznik tvrdio je da Komisija nije dokazala da kineska vlada povjerava i
usmjerava banke u stranom vlasništvu. Ta je tvrdnja morala biti odbačena.
Komisija je dokazala povjeravanje i usmjeravanje svih banaka u privatnom
vlasništvu u Kini (između ostalog u uvodnim izjavama od (169) do (172) i
(424)), a toj kategoriji pripadaju i banke u stranom vlasništvu.
(426)   Kad je riječ o
utvrđivanju povjeravanja i usmjeravanja, kineska vlada tvrdila je i da je
Komisija donijela zaključke na temelju procjene kreditnog rizika za jednog
izvoznika u uzorku koju je dostavila jedna banka te je primijenila na sve banke
u Kini i time u tom pogledu upotrijebila nepovoljne zaključke. Napominje
se da su kineska vlada i banke odbile dostaviti procjene kreditnog rizika za
ostale proizvođače izvoznike u uzorku. S obzirom na to da je Komisija
morala upotrijebiti u tom pogledu dostupne činjenice i da je navedena
procjena kreditnog rizika najbolja dostupna činjenica, Komisija je dijelom
svoj zaključak utemeljila na tom dokumentu. Međutim, naglašava se da
su zaključci doneseni na temelju dostupnih činjenica, a ne
nepovoljnih zaključaka.
(427)   Kineska vlada usprotivila se
Komisijinoj procjeni da je kinesko financijsko tržište poremećeno „jer
je pravno manjkavo”. Kineska vlada tvrdila je da u RIP-u nema dokaza koji
bi upućivali na to da poslovne banke u državnom vlasništvu čine dvije
trećine kineskog financijskog tržišta. Komisija se s tom tvrdnjom ne
slaže. U nedostatku informacija o vlasništvu u bankarskom sektoru koje su
tražene u više navrata, ali ih kineska vlada nije dostavila, Komisija se poslužila
dostupnim činjenicama. Komisija se pozvala na Izvješće Deutsche Bank
u kojem je navedeno da poslovne banke u državnom vlasništvu čine više od
dvije trećine kineskog financijskog tržišta. To potkrepljuju i dokazi iz
dokumenata WTO-a, MMF-a, OECD-a i Svjetske banke koji potvrđuju da se
prisutnost države u kineskom bankarskom sektoru tijekom RIP-a nije znatno
promijenila. Kineska vlada tvrdila je i da je izjava Komisije o kamatnim
stopama (tj. da su banke obvezne poštovati ograničenja koja je utvrdila Narodna
banka Kine) netočna jer je donja granica kamatnih stopa za zajmove u
potpunosti ukinuta. To nije točno. Točno je da je kineska vlada u
svojim primjedbama tvrdila da je donja granica kamatne stope za zajmove ukinuta
u srpnju 2013., a to znači više od jedne godine nakon isteka RIP-a.
Točno je i da još vrijede gornje granice kamatnih stopa za depozite. Stoga
je nalaz Komisije da u odlučivanju o uvjetima za davanje zajmova banke
nisu potpuno slobodne (barem u pogledu RIP-a) točan, a to podupiru i dokazi
u spisu. Kineska vlada usprotivila se nalazima Komisije u uvodnim izjavama od
(183) do (188) na temelju navodne nemjerodavnosti nekolicine planova,
političkih dokumenata i zakona na koje se Komisija pozvala. Komisija se s
tom tvrdnjom ne slaže te upućuje na uvodne izjave od (399) do (403) u
kojima je objasnila zašto su ti dokumenti mjerodavni za nalaze. Kineska vlada
izjavila je i da je nalaz Komisije da je određenim bankama dan pristup
SIGURNIM deviznim pričuvama neumjestan jer su u dokazima navedene samo
banka EXIM i CDB te je objasnila da se zajmovi iz tih pričuva daju samo
poduzećima u državnom vlasništvu. Komisija se s tim ne slaže. U dokazima
je navedeno da su na početku programa pričuve bile dostupne samo
političkim bankama CDB i EXIM, ali se spominje i Kineska banka, što
upućuje na to da je početno ograničenje ukinuto. I tvrdnja da
dokazi „jasno upućuju na to da se zajmovi daju samo poduzećima u
državnom vlasništvu poput Sinopeca” nisu točne. Zapravo upućuju na to
da se prednost daje poduzećima u državnom vlasništvu, ali ne i da je
davanje tih zajmova ograničeno samo na njih. U svakom slučaju, s
obzirom na veličinu Banke EXIM i CDB-a te njihov utjecaj na financijsko
tržište u Kini, čak i da je program ograničen samo na njih, to bi bio
znatan poremećaj financijskog tržišta u cjelini.
(428)   Kineska
vlada tvrdila je i da Komisija nije utvrdila specifičnost u pogledu
povlaštenog davanja zajmova i da je njezina analiza specifičnosti pravno
nedosljedna jer nije utvrdila odnosi li se Odluka br. 40 na projekte ili
industrije. Prema mišljenju kineske vlade činjenica da „je Odlukom
br. 40 obuhvaćen iznimno velik popis gospodarskih sektora i
industrija, ovaj dokument izričito ne ograničava pristup
određenih poduzeća navodnim subvencijama kako to zahtijeva sudska
praksa WTO-a”. Komisija se s tom tvrdnjom ne slaže. Kad
je riječ o poticanim projektima, potrebno je napomenuti da su njima
obuhvaćene samo određene aktivnosti ograničenog broja
industrijskih sektora te se stoga ne može smatrati da je kategorizacija, kojom
je obuhvaćen samo podskup poduzeća u Kini, općenita i
nespecifična. U nedostatku objašnjenja (i dokumenata koji bi to
potkrijepili) Komisija je to smatrala najprirodnijim tumačenjem
načina na koji je kineska vlada točno primijenila definiciju
fotonaponske industrije, na primjer za potrebe Odluke br. 40. i povezanog Kataloga
uputa za industrijsko restrukturiranje. Osim toga, kako je
objašnjeno u uvodnoj izjavi (102), solarna fotonaponska industrija pripada
kategoriji strateških industrija u skladu s definicijom iz 12. petogodišnjeg
plana te na tim temeljima ima pristup povlaštenom financiranju, što je jasno iz
navoda iz raznih planova, političkih dokumenata i zakona u istoj uvodnoj
izjavi.
(429)   Kineska
vlada tvrdila je i da Komisija nije utvrdila koristi od povlaštenog davanja
zajmova jer primjena vanjskih referentnih mjerila za utvrđivanje koristi
nije potkrijepljena nalazima Komisije. Prema mišljenju kineske vlade nije bilo
temelja da Komisija primijeni BB rejting jer nije dostavila ni jedan dokaz da
je vjerojatnije da je taj rejting poremećen u odnosu na ostale rejtinge i
njegova primjena „odražava nedopustive nepovoljne zaključke kojima se
krši članak 12.7. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama”.
Ta je tvrdnja morala biti odbačena. S obzirom na
poremećenost i nedostatak odgovarajuće kreditne sposobnosti ili
procjene rizika proizvođača izvoznika u uzorku koju su pripremile
banke koje daju zajmove, Komisija nije za pojedinačne
proizvođače izvoznike mogla upotrijebiti kreditni rejting (ako su ga
uopće i imali) u njihovoj nominalnoj vrijednosti. BB rejting u tom
slučaju ne predstavlja nepovoljan zaključak te nije nepovoljan za
proizvođače izvoznike jer je najbolji neulagački rejting na
tržištu.
(430)   Podnositelj pritužbe tvrdio je
da je Komisija za neke proizvođače izvoznike koji su se nalazili u
posebno lošoj financijskoj situaciji trebala kao referentno mjerilo
upotrijebiti rejting nepovoljniji od BB rejtinga. Zbog razloga navedenih u
uvodnoj izjavi (429) Komisija je smatrala BB rejting (neulagački stupanj)
primjernim kako bi se tijekom RIP-a objasnila financijska situacija
proizvođača izvoznika u uzorku.
(431)   Podnositelj pritužbe zatražio
je i da Komisija izračun uvećanog iznosa za zajmove izrazi u kineskoj
valuti. Komisija je metodologiju objasnila u stavku 169. dokumenta o
konačnoj objavi (ponovljenom u uvodnoj izjavi (198)). U skladu s
metodologijom u postupcima premazanog finog papira i čelika s organskim
premazom, Komisija je prilagodila kineske kamatne stope dodavanjem razlike
kamatnih stopa između najbolje rangiranih obveznica i obveznica s BB
rejtingom na tržištu u RIP-u.
(432)   Jedan proizvođač
izvoznik tvrdio je da bi Komisija, kako bi utvrdila korist od povlaštenog
davanja zajmova, morala usporediti stope za zajmove „povlaštenih” industrija sa
stopama „nepovlaštenih” industrija. S obzirom na Komisijinu analizu
financijskih tržišta (uvodne izjave od (181) do (185)) ta je tvrdnja morala
biti odbačena. Uzimajući u obzir utvrđene poremećaje,
kamatne stope na kineskom financijskom tržištu smatraju se nepouzdanima.
(433)   Kineska vlada tvrdila je i da
za zajmove u EUR i USD Komisija ne smije upotrijebiti vanjska referentna
mjerila jer jedan od ključnih elemenata na kojima se temelji Komisijina
analiza poremećaja, tj. ograničenja Narodne banka Kine na kamatne
stope, za takve zajmove ne postoji. Ta je tvrdnja morala biti odbačena.
Ograničenja Narodne banke Kine na kamatne stope samo su jedan od
ključnih elemenata kojima se Komisija služila u svojoj analizi kineskog
financijskog tržišta. Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od (180) do (184),
i niz drugih poremećaja opravdao je njihovu uporabu kao vanjsku referentnu
vrijednost i za zajmove izražene u EUR i USD.
(434)   Nekoliko izvoznika i kineska
vlada tvrde da sporazumi između izvoznika i određenih banaka u
državnom vlasništvu (nadalje u ovom odjeljku „Sporazumi”) nisu istovjetni
kreditnim linijama i da nisu financijski doprinosi jer ne obvezuju banku na
davanje daljnjih sredstava pod određenim uvjetima. Upućuju i na
zaključke Skupine u predmetu zrakoplova za EZ u kojima se navodi da
„sama mogućnost” da vlada može izvršiti prijenos sredstava na temelju
ispunjavanja prethodno utvrđenog uvjeta nije dovoljna za dokazivanje
postojanja financijskog doprinosa. Naglasili su izjavu Skupine da bi ugovorni
odnos morao „sam po sebi osigurati korist za primatelja koja je odvojena i
ne ovisi o koristi koja bi mogla biti ostvarena od bilo kojeg drugog prijenosa
sredstava u budućnosti”.
(435)   Kad je riječ o nalazima
Skupine u predmetu zrakoplova za EZ, Komisija napominje da ti nalazi
nisu iscrpni u pogledu opsega sporazuma o kreditnim linijama ili ostalih
sličnih sporazuma te u tom slučaju ne obvezuju tumačenje
Komisije na temelju Osnovne uredbe. Neovisno o tome, Komisija se slaže sa
zaključkom Skupine, ali se ne slaže s primjenom tih zaključaka na
tekući ispitni postupak koji se odnosi na kinesku vladu. Sporazumima se
obično bankama u državnom vlasništvu omogućuje da daju zajmove u
nužnom iznosu, ponekad u vezi s mogućim poboljšanjima učinka
dotičnog poduzeća. Stoga s druge strane tekstovi Sporazuma mogu
sadržavati tekstualno manje izravne ili automatske obveze u pogledu uvjeta davanja
budućih zajmova u odnosu na uvjete iz nekih vrsta sporazuma o kreditnim
linijama. Uz njih se ponekad potpisuju i zasebni ugovori o zajmu ili kreditu.
Međutim, napominje se da se zajmovi na temelju tih Sporazuma
uobičajeno daju uz vrlo slične, gotovo istovjetne uvjete. S druge
strane, Sporazumi sadržavaju niz odredaba koje nadilaze uobičajeni
tekstualni sadržaj sporazuma o kreditnim linijama i kojima se stvara
zajamčeni potporni mehanizam dotične banke. Komisija smatra da u tom
slučaju odredbe Sporazuma ne moraju nužno nametati zaključak jer se
„obveze” prijenosa sredstava mogu izraziti u pisanom ili nepisanom obliku i
njihovo postojanje potrebno je utvrditi na temelju ukupnih činjenica u
spisu.
(436)   Na tim temeljima stvarna
priroda obveza banaka u državnom vlasništvu na temelju Sporazumâ ovisi:
(a)
o tekstu Sporazumâ: Komisija
napominje da su odredbe u najvažnijim Sporazumima koji uključuju
najveće banke u državnom vlasništvu i osobito proizvođače
izvoznike iznimno slične. Na temelju Sporazumâ u pogledu prijenosa
sredstava utvrđuje se bliska veza između banke i izvoznika.  Njima se
omogućuje prijenos nužnog iznosa, ponekad nakon ispunjavanja
određenih uvjeta povezanih s učinkom i kreditnim rejtingom.
Poduzeća pri podnošenju zahtjeva za zajam na temelju Sporazumâ  imaju
pravo na „povlašteno postupanje” u odnosu na poduzeća koja nisu potpisala
takve sporazume. Neki su iznosi mogućeg financiranja visoki u
usporedbi s godišnjim prometom poduzećâ. Iznosi kredita obećani
izvoznicima u uzorku za tri su puta veći od njihova godišnjeg prometa.
Osim toga, na temelju Sporazumâ banke mogu dati jaku potporu razvoju
dotičnog društva. U Sporazumima se spominju „dugoročno stabilno
strateško partnerstvo” između banke i poduzeća, davanje „prednosti”
ključnim građevinskim projektima poduzeća, davanje dugoročne
stabilne financijske potpore” poduzeću „u pogledu pribavljanja i
reorganizacije imovine, temeljnog oblikovanja svake poslovne jedinice,
projekata za tehničko poboljšanje, projekta ,Go Global’ i ostalih
poslova...” i pomaganja poduzeću da „na temelju svojih
stručnih i institucijskih prednosti i učinka oblikuje
srednjoročni i dugoročni razvojni plan”. U Sporazumima se
spominje da su oni u skladu s nacionalnom makroekonomskom i industrijskom
politikom. Stoga se čini da će poduzeće na temelju strateške
potpore i „povlaštenog postupanja” dogovorenog u Sporazumima vrlo vjerojatno
automatski biti prihvatljivo za primanje zajma na temelju Sporazumâ.
(b)
o prirodi i ciljevima davatelja zajma: Davatelji zajma jesu banke u državnom vlasništvu za koje je
utvrđeno da su javna tijela ili ostale banke za koje je utvrđeno da
ih vlada povjerava ili usmjerava te su stoga dio kineske vlade. Utvrđeno
je da te banke daju zajmove uz stope mnogo niže od tržišnih. Na primjer,
određeni Sporazumi upućuju na „financijsku prednost” banke i
njezinu potporu „industriji visoke tehnologije... kojoj se uz pristanak
vlade daje prednost u razvoju”.
(c)
o odnosu vlade prema korisniku: Kako je opisano u uvodnoj izjavi (102), korisnici pripadaju
strateškim industrijama u nastajanju.
(d)
o stupnju suradnje vlade u ispitnom postupku: Davatelji kreditnih linija (banke u državnom vlasništvu i
banke koje je vlada povjerila i usmjerila) nisu u ispitnom postupku u cijelosti
surađivali te su nalazi o njima utvrđeni na temelju dostupnih
činjenica.
(e)
o tržišnom poimanju Sporazumâ: Čini se da društva smatraju Sporazume dokazom državne potpore i
javno iznose zaključke da ti Sporazumi šalju pozitivan signal tržištima i
potencijalnim ulagačima. Na primjer, 9. srpnja 2010. društvo Yingli Solar
izdalo je priopćenje za tisak u kojem najavljuje „strateški sporazum o
suradnji” s CDB-om u kojem se od CDB-a „očekuje da odobri kredit s
najvećim ukupnim iznosom od 36 milijuna CNY za potporu skupini Yingli i
njezinim pridruženim društvima”. Glavni financijski službenik društva Yingli
izjavio je da „je tim sporazumom suradnja dviju stranaka podignuta na novu
razinu i vjerujemo da ćemo zahvaljujući tome moći iskoristiti
mogućnosti kojima ćemo ojačati naš vodeći položaj u
fotonaponskoj industriji”. Društvo Jinko Solar opisalo je 26. siječnja
2011. kredit Kineske banke u iznosu od 50 milijuna CNY kao „strateški
sporazum o suradnji” kojim će se „dalje ojačati naš položaj
vodećeg proizvođača solarnih proizvoda”. U priopćenju
piše i sljedeće: „S dugoročnom financijskom potporom Kineske banke
sigurno ćemo u 2011. postići izvrsne rezultate te ostvariti naše
dugoročne ciljeve rasta.” Za društvo Trina Solar rečeno je 14.
travnja 2010. da u skladu s ugovorom s CDB-om namjerava iskoristiti kredit u
iznosu od 4,4 milijarde USD „za širenje na tržištu”. Sve te najave
upućuju na to da dotični proizvođači izvoznici vide
Sporazume kao siguran a ne neizvjestan izvor financiranja.
(f)
o provedbi Sporazumâ: Proizvođači izvoznici iskoristili
su brojne pojedinačne zajmove, tj. stvarni prijenos sredstava izvršen je
na temelju Sporazumâ, obično uz stope mnogo niže od tržišnih.
(437)   Na temelju svih dokaza
zaključuje se da banke nude Sporazume kao dio vladine strategije
podupiranja fotonaponske industrije te se smatra da su za dotične
izvoznike iznimno važni, bez obzira je li stvarno izvršen prijenos sredstava.
To proturječi argumentima strana prema kojima oni praktično nemaju
nikakvu vrijednost. Iako imaju obilježje regularnih kreditnih linija, Sporazumi
nadilaze uvjete regularnih kreditnih linija te zapravo predstavljaju strateško
partnerstvo između javnih tijela i poduzeća za provođenje
vladine politike. U tom pogledu oni djeluju kao mehanizam državne potpore i
državnog jamstva, kojima se ojačava tržišni položaj dotičnih
izvoznika te im omogućuju da prošire svoje kapacitete i povećaju
proizvodnju, a da su istovremeno sigurni da će primiti sredstva. U
nedostatku potpore i jamstva izvoznici bi na tržištima očito bili u
lošijem položaju. Stoga je tu riječ o potencijalnom prijenosu sredstava
ili pružanju financijskih usluga. Takvo vrijedno „jamstvo” imalo bi
određenu vrijednost na tržištu i barem bi uključivalo plaćanje
znatne naknade. U tom pogledu iz Sporazumâ se ostvaruje korist koja je, prema
riječima Skupine u predmetu zrakoplova za EZ, „odvojena i
neovisna od koristi koja bi se mogla ostvariti od budućeg prijenosa
sredstava”, između ostalog zbog potencijalne obveze vlade da izvrši
plaćanja. Nije riječ samo o praznom „obećanju o davanju
,jeftinih’ sredstava”[99], već je korisnicima bolje sa Sporazumima nego bez njih.
(438)   Iznos koristi utvrđen je
na temelju naknada naplaćenih za kreditnu liniju koja je odobrena jednom
proizvođaču izvozniku u uzorku. Tu je kreditnu liniju odobrila banka
čije je sjedište osnovano pod financijskom nadležnosti izvan NRK-a, što
pokazuje sve elemente komercijalne kreditne linije dostupne na svjetskim
financijskim tržištima i ostale aranžmane u trgovinskom sektoru. Napominje se i
da se kreditne linije po uvjetima znatno ne razlikuju od ostalih komercijalnih
kreditnih linija odobrenih proizvođačima izvoznicima u uzorku, za
koje se plaćanju naknade, uključujući linije stranih banaka. U
pogledu te analize riječ je o konzervativnoj referentnoj vrijednosti jer
dokazi upućuju na to da su u praksi za poduzeća Sporazumi kao
samostalna mjera vrjedniji od standardne kreditne linije. Međutim,
Komisija je smatrala da tražene naknade mogu poslužiti kao zamjena za mjerilo u
odnosu na naknade koje bi se morale platiti u skladu sa Sporazumima.
(439)   Kineska vlada tvrdila je i da
banke koje su s izvoznicima u uzorku potpisale Sporazume nisu javna tijela i da
im vlada nije povjerila tu zadaću. Ta je tvrdnja morala biti
odbačena. Uključene banke jesu iste banke koje su osiguravale
povlašteno financiranje, a Komisija je u uvodnim izjavama od (159) do (180)
detaljno objasnila zašto su one javna tijela i/ili zašto ih je kineska vlada
povjerila i usmjerila.
(440)   Kineska vlada tvrdila je da
tvrdnja Komisije da je u normalnim tržišnim okolnostima za kreditne linije
uvjet bio plaćanje znatnih naknada za neiskorištene iznose i
administrativnih naknada nije utemeljena jer se naknade primjenjuju samo na
„odobrene kreditne linije”.  Ta je tvrdnja morala biti odbačena. Kako je
navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi, kreditna linija upotrijebljena kao
referentna vrijednost po uvjetima se znatno ne razlikuje od ostalih
komercijalnih kreditnih linija odobrenih proizvođačima izvoznicima u
uzorku, uključujući banke izvan Kine. Osim toga, jedna od banaka koja
je sklopila nekoliko takvih sporazuma s proizvođačima izvoznicima u
uzorku slične naknade naplaćuje svojim klijentima u inozemstvu[100].
(441)   Kineska
banka tvrdila je i da Komisija nije dokazima potkrijepila svoju izjavu da je
davanje vladinih kreditnih linija (tj. Sporazumi) dio povlaštenog davanja
zajmova. To nije točno. Odobravanje kreditnih linija jest standardni dio
financiranja koji banke daju poduzećima, a Sporazumi čine odvojene i
posebne mjere obuhvaćene povlaštenim davanjem zajmova. Kako je navedeno u
uvodnoj izjavi (102), kineska vlada osigurava povlašteno financiranje fotonaponskoj
industriji s pomoću niza planova, političkih dokumenata i zakona.
Osim toga, na temelju Sporazuma dani su brojni zajmovi, što jasno pokazuje da
oni čine sastavni dio povlaštenog financiranja fotonaponske industrije.
(442)   Jedan proizvođač
izvoznik tvrdio je da odobravanja kreditnih linija ne predstavlja
specifičnu subvenciju. Ta je tvrdnja morala biti odbačena. Kako je
objašnjeno u uvodnoj izjavi (441) odobravanje kreditnih linija čini
sastavni dio povlaštenog financiranja te se analiza specifičnosti iz
uvodnih izjava (191), (192), (209) i (428) jednako primjenjuje na odobravanje
kreditnih linija.
(443)   Prema mišljenju podnositelja
pritužbe Komisija je morala utvrditi subvencijsku maržu za izvozne kupovne
kredite jer je Banka EXIM odbila suradnju.  Komisija se morala koristiti
informacijama u pritužbi te nalazima Ministarstva trgovine SAD-a u sličnom
predmetu o fotonaponskoj industriji. Ta tvrdnja nije mogla biti
prihvaćena. Komisija je ispitala navode u pritužbi, ali nisu utvrđeni
dokazi da su proizvođači izvoznici u uzorku tijekom RIP-a imali
koristi od takvih mjera. Napominje se da se ispitna razdoblja za SAD-ov predmet
i ovaj predmet ne poklapaju.
3.5.3.     Primjedbe strana o izvoznom
jamstvu i osiguranju za zelene tehnologije
(444)   U pogledu dokumenata koje je
tijekom posjeta radi provjere zatražila Komisija, kako je utvrđeno u
uvodnim izjavama (220) i (221), kineska vlada tvrdila je da nije jasno kada je
zatražen Plan 840, da financijski izvještaji Sinosurea za 2012. u vrijeme
provjere nisu bili raspoloživi, da su informacije o poduzećima u uzorku
bile povjerljive i da se u svakom slučaju relevantni ugovori nisu
čuvali u sjedištu Sinosurea. Komisija se poziva na svoje objašnjenje u
uvodnim izjavama (219), (220) i (223) koje se tim pitanjima bave. Kad je
riječ o Planu 840, Komisija dodaje da je zatražila sve relevantne
dokumente o djelatnosti Sinosurea i navodnom subvencijskom programu koji ide u
korist izvoznicima u uzorku i da je uz sve ostale dokumente navedene u uvodnoj
izjavi (236) Plan 840 svakako važan za njezine nalaze, kako je obrazloženo u
uvodnoj izjavi (232). U pogledu financijskog izvještaja Sinosurea za 2012., s
obzirom na to da nije bio završen, Komisija je zatražila probne izvještaje, ali
je Sinosure odbio dostaviti sve probne izvještaje za 2012.
(445)   Kineska vlada tvrdila je i da
ne postoje pravni ili činjenični dokazi za potvrdu zaključka da
je fotonaponska industrija „strateška industrija” i da je zaključak
donesen na temelju pretpostavke. Komisija se poziva na objašnjenje u uvodnoj
izjavi (231) i podsjeća da je to tijekom posjeta radi provjere kineska
vlada izričito potvrdila. Kad je riječ o sličnoj tvrdnji o
planovima 840 i 421 te mjerama potpore „strateškim industrijama u nastajanju” i
tvrdnji da planovi nisu pravno obvezujući, Komisija se poziva na
objašnjenja u uvodnim izjavama od (232) do (234). Napominje i da kineska vlada
te dokumente nije dostavila i nije o njima raspravila s Komisijom te da stoga u
spisu ne postoje dokazi koji upućuju na da su zaključci Komisije
netočni.
(446)   Kineska vlada i jedan izvoznik
u uzorku tvrde da su rabati i bespovratna sredstva za plaćanje premije
osiguranja izvoznih kredita koje su odobrila tijela lokalnih vlasti nepropisno
kompenzirani jer nije utvrđeno da je riječ o subvencijama u smislu
Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama. Komisija se poziva na
svoju analizu nalaza ispitnog postupka, a posebno na uvodne izjave (239) i
(247). Komisija napominje i da su rabati i bespovratna sredstva neraskidivo
povezana s programom osiguranja izvoznih kredita jer je njihova otplata
posljedica plaćanja premije Sinosureu u skladu s glavnom policom
osiguranja izvoznih kredita. Naposljetku, ti rabati obuhvaćeni su
područjem primjene Obavijesti [2004.] br. 368. koju su zajednički
izdali MOFCOM i Sinosure, što dokazuje da „u pogledu osiguranja izvoznih
kredita regionalne i lokalne vlasti zajednički ulažu daljnje napore u
provedbi daljnjih mjera potpore proizvodima uključenih u imenik i
poduzećima visoke i nove tehnologije”.
(447)   Kineska vlada osporava i nalaz
o točki (j) Priloga 1. Sporazumu WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim
mjerama da je Sinosureov program osiguranja kratkoročnog izvoznog kredita
izvršen uz stope premije koje su nisu prikladne za pokrivanje dugoročnih
troškova poslovanja i gubitaka programa. U potporu toga kineska vlada navodi
sudsku praksu Skupine WTO-a u predmetu SAD – pamuk i iznosi objašnjenja
na temelju različitih skupova brojki i argumenata sadržanih u Godišnjem
izvješću Sinosurea. Kineska vlada osporava i Komisijino upućivanje na
članak 11. Statuta Sinosurea i članak odvjetničkog društva
Stewart Law. Komisija ponavlja svoje argumente iz uvoznih izjava od (242) do
(245) i podsjeća da je zaključke utemeljila na najdostupnijim
dokazima u spisu zbog izostanka suradnje kineske vlade, što je Komisiju
spriječilo da dođe do relevantnih informacija koje je zatražila.
Komisija je za svoje nalaze razmotrila niz elemenata i dokaza u spisu,
među kojima Sinosureov Statut i članak odvjetničkog društva
Stewart Law. Komisija smatra da su, iako sami po sebi nisu odlučujući
faktor, ti i ostali elementi važni za njegovo utvrđivanje. Kad je
riječ o sudskoj praksi u predmetu SAD – pamuk, Komisija je u
cijelosti uzela u obzir njegove nalaze, a navodi iz tog predmeta koje je
iznijela kineska vlada uistinu su primjereni.
(448)   U osporavanju analize Komisije
u uvodnoj izjavi (245) kineska vlada dostavlja tablicu s brojkama iz izvještaja
o prihodima javno dostupnih iz godišnjeg izvješća Sinosurea za razdoblje
od 2006. do 2011. i zaključuje da je očigledno da su primljene
premije bile više od troškova poslovanja programa. Prvo, Komisija napominje da
u tablicu koju je dostavila kineska vlada nije uključen relevantan redak o
iznosima provizije koju je platio Sinosure, već da su uključeni samo
rashodi poslovanja. Drugo, brojke nedvojbeno pokazuju da svake godine od 2006.
do 2011. osim 2010. iznosi neto premija nikad nisu bili viši od iznosa neto
potraživanja uvećanih za rashode poslovanja, čak i ako se zanemari
provizija koju je kineska vlada ispustila. To uključuje godinu 2011., što
djelomično obuhvaća ispitno razdoblje, a iznos gubitka u
određenim godinama jest znatan (na primjer 2008.). Treće, Komisija
napominje da je za 2010. kineska vlada ukazala na nerazmjerno nizak iznos plaćenih
neto potraživanja (za plaćane premije navedeno je da su bile 20 puta više
od plaćenih potraživanja), što se nije odrazilo na Godišnje izvješće
za 2010. Iznos koji je kineska vlada prijavila za 2010. temelji se na masovnu
prilagodbu ex-post u pogledu povrata potraživanja i izmjenu pričuva
nepodmirenih potraživanja koji su za 2010. iskazani u Godišnjem izvješću
za 2011. Čini se da su te prilagodbe izvanredne i neprirodne te se
iskazuju samo u izvještaju za narednu godinu. Komisija napominje i da je za
2011. kineska vlada navela iznose uključene u Godišnje izvješće za
2011. Komisija smatra da je teško uskladiti naknadne prilagodbe sa stvarnim
stanjem, osobito s obzirom na izostanak suradnje i daljnjeg objašnjenja kineske
vlade ili Sinosurea tijekom ispitnog postupka. Prema predmetu SAD – pamuk,
kako ga je citirala kineska vlada, „upućivanje na ,dugoročnost’ u
točki (j) u smislu razdoblja dovoljnog trajanja kako bi se osiguralo
objektivno ispitivanje koje omogućuje temeljitu procjenu i koje
izbjegava davanje prekomjernog značaja svakom jedinstvenom i
netipičnom iskustvu određenog dana, mjeseca, tromjesečja,
polugodišta, godine ili drugog specifičnog razdoblja”. [dodan
naglasak] Razdoblje od 2006. do 2011. Komisija smatra dovoljno dugim razdobljem
za razmatranje, a Sinosure je gubitak pretrpio u svakoj godini tog razdoblja.
Stanje u 2010. treba smatrati ili jedinstvenim ili netipičnim ako se uzme
u obzir prilagođene brojke u Godišnjem izvješću za 2011. i njihov
ograničen značaj, ili uobičajene prilagođene brojke u
Godišnjem financijskom izvještaju za 2010. treba smatrati relevantnima, što
pokazuje da je rezultat tek malo iznad praga rentabilnosti. Znatni gubici u
drugim godinama potvrđuju nalaze Komisije da je Sinosure u razdoblju od
2006. do 2011. općenito pretrpio dugoročni gubitak. Osim toga,
čak i ako se podaci iz 2010. smatraju reprezentativnima, ostaje
činjenica da je Sinosure u razdoblju od 2006. do 2011. gubitke pretrpio u
pet od šest godina. Ostale tablice i skupovi brojki koje je dostavila kineska
vlada kako bi osporila nalaze Komisije o točki (j) Sporazuma WTO-a o
subvencijama i kompenzacijskim mjerama ne mogu se uskladiti s ostalim
informacijama u spisu i/ili oni se ne mogu provjeriti. U svakom slučaju,
oni sami po sebi ne upućuju na to da je Sinosure tijekom razdoblja od 2006.
do 2011. bio rentabilan u pogledu programa osiguranja kratkoročnog
izvoznog kredita.
(449)   Kad je riječ o referentnim
mjerilima za izračun koristi, kineska vlada smatra utvrđivanje
vanjskog referentnog mjerila nedosljednim sa Sporazumom o subvencijama i kompenzacijskim
mjerama, ali u potvrdu svoje tvrdnje ne podastire nikakav argument. Komisija se
poziva na svoje objašnjenje u uvodnoj izjavi (245).
(450)   Kineska vlada i jedan izvoznik
u uzorku koji surađuje osporavaju upotrijebljeno referentno mjerilo tvrdeći
da Komisija nije opravdala zašto: (i.) je izračun premije temeljen na
bankovnim podacima Banke EXIM SAD-a, (ii.) je kao zemlju uvoznicu uzela Italiju
a ne Njemačku, koja čini glavno izvozno tržište dotičnog
proizvoda, (iii.) je uzela razdoblje od 120 a ne 60 dana ili neko drugo
kraće razdoblje, (iv.)  nije primijenila izračun premije za izravan
izvoz, nego za osiguranje izvoznih kredita za kupovne kredite financijskih
institucija (FIBC). Komisija se u pogledu točke (i.) poziva na uvodnu
izjavu (253). Komisija u pogledu točke (ii.) vjeruje da Italija
predstavlja pravu ravnotežu između države članice EU-a s najnižim
rizikom i države članice EU-a sa znatno većim rizicima i u skladu s
njima naplaćenim premijama, koje su isto tržišta dotičnog proizvoda.
U nedostatku specifične simulacija na temelju razdoblja od 90 dana
dostupne na stranicama Banke EXIM, Komisija u pogledu točke (iii.) smatra
razdoblje od 120 dana najprimjerenijim u smislu uvjeta prodaje tijekom RIP-a.
Komisija u pogledu točke (iv.) nije mogla pribaviti simulaciju za
izračun premije za izravan izvoz te smatra da to referentno mjerilo
odražava stanje općeg rizika u zemlji kupcu.
(451)   Jedan izvoznik u uzorku koji
surađuje tvrdi da je za neke svoje izvoze kupio osiguranje izvoznog
kredita, da je platio uobičajenu premiju osiguranja te da nije imao
koristi od programa Green Express ili nekog drugog povlaštenog tretmana
u skladu s navodima podnositelja pritužbe. U nedostatku dokaza te tvrdnje
Komisija se poziva na svoje nalaze u vezi s tim programom u odjeljku 3.4.1.4.
ove Uredbe. Komisija se u pogledu programa Green Express poziva na svoje
nalaze u uvodnoj izjavi (240) te napominje da je riječ o specifičnom
aspektu programa osiguranja kratkoročnog kredita za Sinosure te da nalazi
Komisije nisu ograničeni na taj aspekt, već na program u cjelini.
3.5.4.     Demonstracijski program Golden
Sun
(452)   Kineska vlada tvrdi i da se iz
tog programa daju bespovratna sredstva za „distribuirane solarne fotonaponske
sustave”, a ne za proizvođače/izvoznike dotičnog proizvoda te da
relevantni kriteriji u zakonodavstvu nisu usmjereni na proizvođače
modula i ćelija. U tom pogledu kineska vlada tvrdi da je dostavila
odgovarajuću dokumentaciju o programu i to u dogovoru s društvima u
uzorku. Tri izvoznika u uzorku koji surađuju tvrde da je riječ o
„korisničkoj subvenciji” kojom se ne osigurava korist za dotični
proizvod te se za nju ne mogu uvesti kompenzacijske mjere u smislu članka
1. stavka 1. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe, stavka VI:3 GATT-a iz
1994. te članka 19.1. Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim
mjerama. Ti izvoznici upućuju na odluku EU-a u predmetu SAD – biodizel
(uvodna izjava (97) Uredbe Komisije (EZ) br. 194/2009, SL L 67 od
12.3.2009., str. 50. i sudsku praksu WTO-a u predmetu SAD – šipke od
olova (stavci 6.50., 6.53., 6.56. i 6.57. Izvješća Skupine),
predmetima Kanada – mjere koje utječu na izvoz putničkih
zrakoplova (stavak 9.112. Izvješća Skupine), Brazil – program za
financiranje izvoza zrakoplova (stavak 7.24. Izvješća Skupine) i Kanada
– mjere koje utječu na izvoz putničkih zrakoplova (stavci 157. i
159. Izvješća Žalbenog tijela).
(453)   Komisija
se poziva na svoje nalaze ispitnog postupka, osobito na uvodne izjave od (243) do (246) ove Uredbe, u kojima su dana iscrpna objašnjenja ranije spomenutih
argumenata i kojima se potvrđuje da određivanje jest u skladu s
relevantnim odredbama i sudskom praksom na koju se poziva kineska vlada i
izvoznici u uzorku koji surađuju. Komisija ponavlja da su bespovratna
sredstva u okviru programa izravno povezana s dotičnim proizvodom jer
prihvatljivi „distribuirani solarni fotonaponski sustavi” osobito
uključuju ponudu modula i ćelija kao važnog dijela projekta te je
stoga veza između koristi koje daje vlada i dotičnog proizvoda izravna
i neraskidiva. Kako je navedeno osobito u uvodnim izjavama (244) i (245), u
ispitnom postupku potvrđeno je da je kineska vlada izvršila izravna
plaćanja nekolicini izvoznika u uzorku koji surađuju (tj. za ugradnju
solarnih ploča za proizvodnju energije za vlastite potrebe, uključujući
u proizvodnji dotičnog proizvoda) koji se između ostalog služe
solarnim modulima i ćelijama koje su sami proizveli. Utvrđeno je i da
su izravna plaćanja izvoznicima kao dobavljačima dotičnog
proizvoda za treće strane nositelje projekta zapravo u suprotnosti s
odredbama relevantnog zakonodavstva i da kineska vlada nije podastrla dokaz
kako bi uskladila situaciju (vidi uvodne izjave (245) i (246)). Ograničeno
objašnjenje kineske vlade i izvoznika u uzorku koji surađuje da je izravni
prijenos sredstava, iako se krši kinesko zakonodavstvo, bio potreban jer se
nositelj projekta nalazio u financijskim poteškoćama i kako bi se
bespovratna sredstva upotrijebila samo za odobrene fotonaponske sustave
nedvojbeno upućuje na to da, bez izravnog prijenosa od vlade, izvoznik u
uzorku koji surađuje i koji je dobavljač ne bi mogao primiti novac za
dobavljanje dotičnog proizvoda i da se vlada ne bi mogla pobrinuti da se
subvencija upotrijebi za planiranu namjenu. S tog gledišta i u nedostatku
daljnjih dokaza ta plaćanja treba smatrati izravnim bespovratnim
sredstvima kineske vlade proizvođaču dotičnog proizvoda, koji u
suprotnom ne bi primio novac za dobavljanje dotičnog proizvoda (uz
pretpostavku da je dobavljanje izvršeno, za što u spisu nema dokaza). Komisija
zbog toga vjeruje da su argumenti kineske vlade i izvoznika u uzorku koji
surađuje pravno neutemeljeni.
(454)   Kad je riječ o koristima
iz programa za dobavljanje dotičnog proizvoda za nepovezane nositelje
projekta, kineska vlada tvrdi i da je Komisija bila obvezna provesti analizu
prijenosa za utvrđivanje koristi te citira odluku WTO-a u predmetu SAD
– meka drvna građa IV (stavci 141. i 142. Izvještaja Žalbenog tijela).
Za odbacivanje te tvrdnje Komisija se poziva na objašnjenja u uvodnim izjavama
od (244) do (246) i (352). Osim toga, zbog izostanka suradnje kineske vlade i
zainteresiranih strana Komisija nije mogla provesti prolaznu analizu. Stoga se
ne može reći da analiza prijenosa i navedena sudska praksa WTO-a u toj
situaciji nisu relevantni jer su sredstva uplaćena izravno
proizvođačima dotičnog proizvoda i izravno su povezana s
dobavljanjem, između ostalog, dotičnog proizvoda. S obzirom na to da
plaćanja predstavljaju bespovratna sredstva i u nedostatku dokaza o
daljnjoj uporabi dotičnih iznosa, riječ je o financijskom doprinosu
(izravan prijenos sredstava), a Komisija ima pravo pretpostaviti da se tako
osigurava korist za primatelja (proizvođači). Da je vlada u okviru
programa izvršila plaćanja u korist trećih strana nositelja projekta
i da je oprema kupljena po poštenoj tržišnoj vrijednosti, dotični
izvoznici ne bi ostvarili korist. Međutim, kad se plaćanja vrše u
korist proizvođača izvoznika, iznosi koje ta društva upotrebljavaju
za ugradnju solarnih ploča predstavljaju korist jer ne moraju pokrivati
troškove koje bi inače pri tom morali pokrivati. Ako proizvođač
izvoznik ne može dokazati da je dio bespovratnih sredstava prenesen trećim
stranama, na temelju dostupnih činjenica pretpostavlja se da bespovratno
sredstvo predstavlja korist za izvoznika u obliku opće subvencije koja
koristi djelatnostima društva u cjelini. To je ovdje slučaj.
(455)   Dva izvoznika u uzorku koji
surađuju tvrde da program Golden Sun nije specifičan jer su
relevantni zahtjevi kineskog zakonodavstva objektivni i sva poduzeća koja
ih ispunjavaju mogu iz programa ostvariti korist, a sva društva imaju pravo na
pristup programu, bez obzira jesu li proizvođači dotičnog
proizvoda. Komisija se poziva na svoje nalaze specifičnosti u uvodnoj
izjavi (247) u kojoj upućuje na to da uvjeti i kriteriji za odabir nisu
objektivni i da se ne primjenjuju automatski. Relevantni kriteriji
potvrđuju da je program ograničen samo na ograničeni podskup
poduzeća koja ih mogu ispuniti, tj. poduzeća sa znatnim
ugrađenim kapacitetom od najmanje 300 kWh i znatnom imovinom od najmanje
100 milijuna CNY. Kriteriji za odabir odnose se i na potrebu da poduzeća
primatelji budu uključeni u lokalni plan provedbe demonstracijskog
programa Golden Sun, a u ispitnom postupku utvrđeno je da njihovo
uključivanje u lokalne planove ovisi o diskrecijskoj odluci nadležnih
tijela koja nije transparentna te se ne temelji na objektivnim kriterijima.
Komisija dodaje da se prihvatljivi „distribuirani solarni sustavi” oslanjaju na
proizvodnju i dobavljanje opreme za proizvodnju solarne energije koja se
najvećim dijelom sastoji od solarnih modula i ćelija. Stoga je,
suprotno argumentima izvoznikâ u uzorku, i taj program specifičan u tome
što u praksi samo proizvođači solarnih sustava, tj.
proizvođači dotičnog proizvoda, imaju pravo na korist u okviru
tog programa, bilo izravno kao nositelji projekta ili neizravno kao
dobavljači dotičnog proizvoda za nositelje projekta. Stoga se,
uzimajući u obzir i izostanak suradnje kineske vlade koja nije dostavila
sve proračunske dokumente koje je zatražila Komisija (vidi uvodne izjave
od (234) do (239)), zaključuje da je taj program i de facto
specifičan u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (c) Osnovne
Uredbe jer od tog programa izravnu ili neizravnu korist uglavnom imaju
proizvođači dotičnog proizvoda. Subvencijama se koristi i
ograničen broj poduzeća (proizvođači dotičnog
proizvoda), ili se ta poduzeća njima uglavnom i nerazmjerno služe, jer su
samo podskup navodnih potencijalnih primatelja, no čini se da primaju sva sredstva.
3.5.5.     Programi oslobađanja od
izravnog poreza i smanjenja poreza
3.5.5.1.  Program „dvije godine
oslobođeni / tri godine polovicu” za poduzeća sa stranim kapitalom
(456)   Kineska vlada ponavlja svoj
argument da je program povezan s društvima sa stranim kapitalom (FIE) naveden u
pritužbi završen 2013. Komisija napominje da je RIP završio puno prije kraja
2013. te se protiv koristi danih u okviru tog postupka mogu uvesti
kompenzacijske mjere. To potvrđuju nalazi ispitnog postupka, u skladu s
kojima je utvrđeno da su tijekom RIP-a u okviru tog programa dane koristi
nekolicini izvoznika u uzorku koji surađuju. Čak i ako je program
završen u 2013., koristi dane u okviru tog programa traju i dalje.
(457)   Kineska
vlada i jedan izvoznik u uzorku koji surađuje tvrde i da se protiv
varijante programa za poduzeća visoke i nove tehnologije (HNTE) ne mogu
uvesti kompenzacijske mjere na temelju članka 10. stavka 1. Osnovne uredbe
jer se on ne spominje u pritužbi. Komisija se poziva na svoje iscrpno pobijanje
tog argumenta u uvodnoj izjavi (286). Komisija podsjeća i na to da je
tijekom dotičnog RIP-a kineska vlada odlučila uskratiti suradnju u
vezi s varijantom tog programa. Osim tih elemenata Komisija napominje da se u
pritužbi pored mogućnosti „dvije godine oslobođeni / tri  godine
polovicu” za poduzeća sa stranim kapitalom navode ostali povlašteni
izravni porezni programi za HNTE-ove (odjeljak 4.2.5.1. pritužbe), što
predstavlja ili smanjenje poreza za HNTE-ove (odjeljak 5.2.5.9. pritužbe) ili
povlaštene porezne programe za poduzeća sa stranim kapitalom priznata kao
HTNE-ovi (odjeljak 4.2.5.8. pritužbe). Stoga se može smatrati da je taj program
usko povezan s jednim od tih navodnih poreznih programa ili s oba ta programa u
tome što se odnosi na smanjenje izravne porezne stope te je usmjeren posebno na
isti skup HNTE-ova korisnika. Suradnja kineske vlade i ovdje bi omogućila
Komisiji da pravilno i iscrpno pristupi svim elementima koji se odnose na
povezanost s programima koji su navedeni u pritužbi te da popuni praznine u
pritužbi, koja se temelji na dokazima prima facie razumno dostupnima u
pritužbi. Komisija na temelju tih argumenata ponavlja da su kompenzacijske
mjere protiv tog programa u cijelosti u skladu s člankom 10. stavkom 1.
Osnovne uredbe jer se tom odredbom omogućava ispitivanje svih „navodnih
subvencija” koje je podnositelj pritužbe utvrdio, a ne samo specifičnog
programa. U ovom je slučaju navodna subvencija, tj. odricanje vlade od
poreznih prihoda usmjereno na istu vrstu korisnika, zajednička svim
programima.
(458)   U pogledu izračuna iznosa
subvencije dva izvoznika u uzorku koji surađuju tvrde da je Komisija
pogrešno upotrijebila njihove godišnje iznose godišnjeg povrata poreza na
dohodak za 2011. unatoč činjenici da je RIP-om obuhvaćena
polovina 2011. i polovina 2012. i da se time krši metoda izračuna iz
odjeljka E. točke (a) podtočke ii. Smjernica Komisije za izračun
iznosa subvencije u ispitnim postupcima u vezi s kompenzacijskim pristojbama,
SL C 394, 17.12.1998., str. 6. Jedan od tih izvoznika tvrdi i da je
Komisija, s obzirom na to da u vrijeme provjere nije bio poznat iznos povrata
poreza za cijelu 2012., morala svoj izračun utemeljiti na
tromjesečnim poreznim prijavama dohotka u prvoj polovini 2012. preuzetima
na licu mjesta i/ili na temelju tablica dobiti i gubitka za 2012., što bi pokazalo
da društvo nije u gubitku.
(459)   Komisija
se poziva na uvodnu izjavu (300) i ponavlja važnost izračuna koristi na
temelju konačnih revidiranih povrata poreza za određenu poreznu
godinu. Komisija dodaje da konačnom isplatom povrata poreza za 2011. tijekom
RIP-a konačnom postaje i svaka korist od povrata, čime dodatno
potvrđuje ispravnost svojeg pristupa. Komisija
svoj izračun ne može temeljiti na tromjesečnim povratima poreza jer
oni prikazuju trenutačno privremeno stanje u vrijeme podnošenja prijave te
se u njima u načelu na uzima u obzir konačno konsolidirano stanje
porezne godine. Cilj je tih privremenih povrata osigurati vladi likvidnost, ali
u vrijeme podnošenja prijave oni ukazuju samo na dio stanja. Može se dogoditi
da društvo ostvari znatnu dobit u posljednja dva tromjesečja koji će
i više no nadoknaditi gubitke iz prvih tromjesečja te će tako za
konačni povrat poreza prijaviti oporezivu dobit. Stoga, iako privremeni
povrati poreza za 2012. djelomično ukazuju na položaj izvozniku u vrijeme
podnošenja prijave i time se objašnjava zašto ih je Komisija prikupila, njihova
važnost nije apsolutna jer se ne može isključiti mogućnost da je
stanje na kraju porezne godine, kako je prikazano u konačnom povratu
poreza, potpuno drugačije. Kad je riječ o tablicama dobiti i gubitka
za 2012., Komisija napominje da financijsko računovodstvo ne odgovara
uvijek poreznom računovodstvu te se obveza prijave stavki prihoda i
gubitka u svrhe izravnog oporezivanja može znatno razlikovati od obveze prijave
u računovodstvene svrhe. U porezne svrhe mogu se vršiti i prilagodbe, što
se na financijske izvještaje ne odražava u potpunosti. Sve u svemu,
činjenica da je prema financijskom izvještaju društvo u gubitku ne
znači nužno da će se to stanje održati i prilikom konačnog povrata
poreza. Komisija na temelju tih argumenata potvrđuje da se izračun
subvencije za programe izravnog oporezivanja nužno mora temeljiti na
konačnim iznosima u konačnom revidiranom povratu poreza na dohodak, a
ne na periodičnim poreznim prijavama ili konačnim ili pokusnim
računovodstvenim izvješćima.
3.5.5.2.  Porezni rabat za istraživanje i
razvoj za poduzeća sa stranim kapitalom
(460)   Kineska vlada tvrdi da je prvi
put saznala da Komisija uvodi kompenzacijske mjere protiv istraživačkog i
razvojnog programa kojim se ne zamjenjuje istraživački i razvojni program
poduzeća sa stranim kapitalom spomenut u pritužbi. Kineska vlada iznosi
argumente slične argumentima za prethodni program, kako je opisano u
uvodnoj izjavi (457), i tvrdi da se uvođenjem mjera protiv tog programa
krše članci 11. i 13. Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim
mjerama. Kineska vlada tvrdi i da je istraživački i razvojni program za
poduzeća sa stranim kapitalom završen 2008. i da novi takav program
uključen u Zakon o porezu na dohodak za kineska poduzeća nije
zamjenski program jer se ne odnosi na poduzeća sa stranim kapitalom i ne
zahtijeva povećanje troškova za istraživanje i razvoj za 10 % u
odnosu na prethodnu godinu.
(461)   Komisija napominje da u svojim
odgovorima na upitnik i pismo za dopunu podataka kineska vlada nije dostavila
informacije o tom programu, već da su protiv tog programa u prethodnim
ispitnim postupcima uvedene kompenzacijske mjere (vidi uvodnu izjavu (310)).
Međutim, Komisija napominje i da je s kineskom vladom o tom programu
raspravljala tijekom posjeta radi provjere i da su mjerodavne provedbene
odredbe prikupljene kao dokazni materijal (njih je dostavio i jedan od
izvoznika u uzorku). Stoga su navodi kineske vlade da je prvi put saznala za
moguće uvođenje kompenzacijskih mjera protiv tog programa
neutemeljeni, također uzimajući u obzir činjenicu da je
nekolicina izvoznika u uzorku koji surađuju, a s kojima je kineska vlada
uskladila svoje odgovore, taj program prijavila u odgovorima na upitnik.
Kineska vlada znala je za tu činjenicu jer je nekoliko puta pregledala
spis koji nije bio povjerljiv. Nalazi ispitnog postupka pokazuju da se protiv
programa mogu uvesti kompenzacijske mjere (uvodne izjave od (310) do (314)).
Komisija dodaje da je taj program jasan nastavak prethodnog programa
namijenjenog poduzećima sa stranim kapitalom zbog uske povezanosti
prikazane istim oblikom i iznosom porezne olakšice (dodatni porezni rabat koji
se oduzima od porezne osnovice) te istog omjera i iste pozadine (opravdani troškovi
za aktivnosti istraživanja i razvoja) s neznatnim razlikama. Te neznatne
razlike usklađene su s reformom Zakona o porezu na dohodak 2008., ali
priroda i suština programa u načelu ostaju iste. Komisija se poziva i na
argumente o normi pokretanja postupka iz uvodne izjave (457).
(462)   Kineska
vlada i jedan izvoznik u uzorku koji surađuje tvrde i da taj program nije
specifičan jer Komisija nije dokazala da je dobivanje potvrde o HNTE-u
ograničeno na određena poduzeća. Komisija se poziva na svoje
objašnjenje u uvodnim izjavama (313), (321) i (325) o jednom drugom poreznom
programu za HNTE-ove. Komisija dodaje da i provedbena pravila tog programa
(vidi uvodnu izjavu (321)) potvrđuju nalaz da su HNTE-ovi specifični
jer odgovarajuću potvrdu mogu dobiti samo društva u sektorima koje
podržavaju vladine politike i koja su prihvatljiva na temelju
odgovarajućih kataloga i smjernica vlade. Primjerice, tu potvrdu mogu
dobiti samo poduzeća koja se bave istraživačkim i razvojnim
projektima predviđenima u dokumentu o ključnoj potpori države u
području visoke i nove tehnologije te Smjernicama NDRC-a za tekuće
prioritete razvoja ključnih sektora industrije visoke tehnologije iz 2007.
ili za aktivnostima istraživanja i razvoja obuhvaćenog područjem
primjene Obavijesti Državnog vijeća o provedbi nekoliko dodatnih politika
za Plan državnog srednjoročnog i dugoročnom znanstvenog i tehnološkom
razvoja (2000. – 2020.) br. 6 ([2006.] Državnog vijeća).
Stoga je jasno da je taj porezni program ograničen samo na ona
specifična društva u relevantnim sektorima i na aktivnosti istraživanja i
razvoja koje podupire kineska vlada, uključujući društva u poticanom
fotonaponskom sektoru.
(463)   U pogledu izračuna iznosa
subvencije dva izvoznika u uzorku koji surađuju tvrde da je Komisija
pogrešno upotrijebila njihove iznose godišnjeg povrata poreza na dohodak za
2011. iako je RIP-om obuhvaćena polovina 2011. i polovina 2012. i da se
time krši metoda izračuna iz odjeljka E. točke (a) podtočke iii.
Smjernica Komisije za izračun iznosa subvencije u ispitnom postupku u vezi
s kompenzacijskim pristojbama iz 1998. Komisija se poziva na sve argumente
obrazložene u uvodnoj izjavi (459) koji su također primjereni za
odbacivanje tvrdnje u vezi tog programa. Osim toga, Komisija napominje da je
argument o navodnom poreznom gubitku iz porezne godine 2012. samo
djelomično ili potpuno nevažan jer se porezni odbitak može prenijeti za
dodatnih pet poreznih godina i prebiti na temelju svakog oporezivog prihoda
prijavljenog tijekom tih narednih pet godina. Stoga bi Komisija, čak i da
prihvati navode da su ta društva 2012. pretrpjela porezni gubitak ili da je
dostupan konačni revidirani povrat poreza za 2012. koji bi prikazao
porezni gubitak (što ovdje nije slučaj), i dalje uzela u obzir koristi u
okviru tog programa jer se ne može isključiti mogućnost da bi se
koristi poreznog odbitka zaračunani u 2012. mogli upotrijebiti čim
društvo prijavi oporezivi prihod u bilo kojoj od narednih pet godina.
3.5.5.3.  Smanjenje poreza za
poduzeća visoke i nove tehnologije uključena u odabrane projekte
(464)   Kineska vlada i jedan izvoznik
koji surađuje tvrde da taj program nije specifičan, da se analiza
specifičnost ne temelji na činjenicama i da zahtjeve za dobivanje
statusa HTNE-a treba smatrati objektivnim kriterijima ili uvjetima kojima se
utvrđuje prihvatljivost za subvencije te da je prihvatljivost za taj
program automatska. Kad je riječ o nalazu specifičnost u pogledu
ograničenja tog programa i poreznog rabata za istraživanje i razvoj i na
HNTE-ove, Komisija se poziva na svoje objašnjenje u uvodnim izjavama (321) i
(325) te na uvodnu izjavu (462) koja je jednako primjenjiva na taj program.
Komisija ponavlja da osobito prethodno navedene provedbene mjere i dokumenti
ukazuju da su primjena tog programa i priznavanje statusa HNTE-a, koji nije
dostupan svim poduzećima i koji se ne temelji na objektivnim kriterijima,
ograničen samo na određene sektore i poduzeća koje podupire
kineska vlada na temelju kriterija koji nisu objektivni ili neutralni.
Prihvatljivost za ostvarivanje koristi u okviru tog programa nije ni
automatska, već ovisi o dobivanju potvrde HNTE-a, koja se dodjeljuje na
temelju diskrecijskog postupka nadležnih tijela te stoga nije automatska.
(465)   Jedan izvoznik koji
surađuje tvrdi da je Komisija pogrešno izračunala subvencijsku korist
od tog programa jer je upotrijebila revidirani povrat poreza za 2011., a
tromjesečne porezne prijave za 1. i 2. tromjesečje 2012. bile su
dostupne i preuzete su tijekom provjere, te da je u svakom slučaju
Komisija mogla zatražiti primjerak konačne godišnje prijave poreza na
dohodak za 2012. čim je bila dostupna. Taj izvoznik tvrdi i da bi se, ako
je povrat poreza za 2011. upotrijebljen za izračun subvencijske koristi,
morao upotrijebiti promet društva za 2011., a ne promet ostvaren tijekom RIP-a.
Komisija se poziva na svoje objašnjenje u uvodnoj izjavi (459). Komisija
napominje i da je u svojem pismu najave posjeta izvoznicima u uzorku,
uključujući dotičnog izvoznika, izričito tražila izvorne
cjelovite porezne prijave i rješenja o povratu poreza za financijsku godinu
obuhvaćenu RIP-om i trima prethodnim godinama. Stoga je izvoznik koji
surađuje mogao i morao dostaviti rješenje o povratu za 2012. čim je
ono bilo dostupno, a Komisija napominje da to nije učinio čak ni
prilikom slanja svojih primjedbi na dokument o objavi. U pogledu argumenta da
je za izračun koristi morala upotrijebiti promet za 2011., Komisija
napominje da se smatra da iznos subvencije za 2011. na prihvatljiv način
odražava stanje tijekom RIP-a, osobito zato što je plaćanje poreza za 2011.
trebalo izvršiti tijekom RIP-a (mjesec) i što konačni podaci za 2012. nisu
bili dostupni u vrijeme provjere. Komisija za mjerenje različitih
subvencija u svakom slučaju ne može rabiti različite nazivnike,
inače postotci ne bi bili usporedivi i ne bi se mogla jamčiti
dosljednost izračuna. Naposljetku, Komisija dodaje da nije provjerila
iznose prometa za 2011., već je samo provjerila iznose prometa za RIP.
3.5.6.     Primjedbe strana o ustupanju
prava na korištenje zemljištem uz naknadu manju od primjerene
(466)   Kineska vlada tvrdila je da
Komisija nije utvrdila specifičnost u skladu s člancima 2.1. i 2.2.
Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama te da nije jasno pokrijepila
svoj nalaz specifičnosti na temelju pozitivnih dokaza u skladu sa
zahtjevima članka 2.4. istog Sporazuma. Prema mišljenju kineske vlade
Komisija nije dostavila ni jedan činjenični dokaz da su
određenim industrijama ustupljena prava korištenja zemljištem po
povlaštenim stopama te nije dostavila pravnu osnovu za svoju procjenu da je industrija
proizvodnje solarnih ćelija i modula dio tih industrija. Jedan
proizvođač izvoznik iznio je sličnu tvrdnju. Te su se tvrdnje
morale odbaciti. Komisija je u uvodnoj izjavi (364) navela primjere obavijesti
o pravima korištenja zemljištem kojima su nadležna tijela vlasti
ograničila potencijalne kupce utvrđenom cijenom na fotonaponsku
industriju i utvrđenim cjenovnim ograničenjima na prava korištenja
zemljištem koja su kupili proizvođači izvoznici u uzorku. U nedostatku
ostalih informacija koje je zatražila kineska vlada i, s obzirom na potporu
vlade fotonaponskoj industriji, uz diskrecijsku i netransparentnu prirodu
dodjeljivanja prava korištenja zemljištem, Komisija je smatrala da te
informacije potvrđuju specifičnost.
(467)   Kineska vlada i nekoliko
proizvođača izvoznika tvrdili su da referentno mjerilo za prava
korištenja zemljištem koje je odabrala Komisija nije primjereno. Kineska vlada
tvrdila je i da Komisija nije poduzela sve da utvrdi referentno mjerilo blisko
tržišnim uvjetima koji bi prevladali u nedostatku poremećaja, u skladu sa
zahtjevom odluke Skupine WTO-a u predmetu SAD – konačne antidampinške i
kompenzacijske pristojbe za određene proizvode iz Kine[101]. Ta je tvrdnja morala biti odbačena. Komisija
je detaljno pregledala razne pokazatelje te usporedila Tajvan i NRK kao cjelinu
te pojedinačne dotične kineske provincije. Nakon te analize Komisija
smatra Tajvan primjerenim referentnim mjerilom zbog ukupnosti informacija u
spisu, tj. (i.) usporedivosti gospodarskog razvoja i gospodarske strukture
Tajvana i većine kineskih provincija i gradova u kojima
proizvođači izvoznici koji surađuju imaju poslovni nastan, (ii.)
prostorne blizine Kine i Tajvana, (iii.) visokog stupnja industrijske
infrastrukture Tajvana i kineskih provincija, (iv.) jakih gospodarskih veza i
prekogranične trgovine Tajvana i NRK-a, (v.) visoke gustoće
naseljenosti u dotičnim kineskim provincijama i Tajvanu, (vi.)
sličnosti vrste tla i transakcija koji se rabe za postavljanje relevantnog
referentnog mjerila u Tajvanu s istim elementima u NRK-u i (vii.)
zajedničkim demografskim, jezičnim i kulturnim obilježjima Tajvana i
NRK-a. Osim toga, većina dotičnih provincija smatraju se provincijama
s najvećom proizvodnjom u NRK-u. Iako BND po glavi stanovnika Tajvana i
tih provincija i gradova nije isti, BND tih provincija i gradova proteklih je
godina snažno rastao, tj. oni hvataju korak s Tajvanom. Osim toga, najnoviji
podaci ukazuju i na to da NRK u cjelini te dotične provincije i gradovi
bilježe znatno veću stopu rasta BND-a u odnosu na Tajvan, tj. brzo ga
dostižu. Međutim, važno je napomenuti da točna usporedba između
BND-a netržišnog gospodarstva (NRK) i BND-a uspostavljenog tržišnog
gospodarstva (Tajvan) nije presudna činjenica jer je normalno da u pogledu
BND-a netržišno gospodarstvo zaostaje za djelotvornim tržišnim gospodarstvom.
Osim toga, mnogi ostali čimbenici, na primjer pravila o planiranju ili
politika zaštite okoliša, mogu utjecati na ponudu i potražnju industrijskog
zemljišta. Pravo je pitanje što bi u pogledu prava korištenja zemljištem u
dotičnim kineskim provincijama bili „prevladavajući tržišni uvjeti”
da je riječ o djelotvornom tržišnom gospodarstvu, a na temelju svih dokaza
zaključeno je da bi bili vrlo slični uvjetima na Tajvanu.
3.5.7.     Ostale napomene
(468)   Podnositelj pritužbe tvrdio je
da bi Komisija morala iznijeti koje je dodatne subvencijske programe utvrdila
tijekom ispitnog postupka te utvrditi subvencijske marže za te programe koji
nisu spomenuti u pritužbi. U tom pogledu napominje se da je Komisija ispitala sve
subvencije koje ispunjavaju pravne uvjete za pokretanje postupka.
(469)   Podnositelj pritužbe tvrdio je
da je Komisija morala utvrditi subvencijsku maržu u pogledu polisilicija koji
osigurava vlada uz naknadu manju od primjerene na temelju informacija podnositelja
pritužbe i na temelju nalaza Ministarstva trgovine SAD-a u sličnom
predmetu o fotonaponskoj industriji. Komisija je ispitala taj program i na
temelju informacija primljenih od proizvođača izvoznika u uzorku i
kineske vlade zaključila da tijekom RIP-a u okviru programa nije
ostvarivana korist, uglavnom zbog toga što su uvozne cijene polisilicija bile
niže od cijena koje naplaćuju kineski dobavljači. Napominje se da se
ispitna razdoblja za SAD-ov predmet i ovaj predmet ne poklapaju.
(470)   Podnositelj pritužbe tvrdio je
da je Komisija morala utvrditi subvencijsku maržu i u pogledu električne
energije koju osigurava vlada uz naknadu manju od primjerene. Ta je tvrdnja
morala biti odbačena. Komisija nije našla dovoljno dokaza da su tijekom RIP-a
proizvođači izvoznici u uzorku, uz iznimku LDK-a, ostvarili korist od
povlaštene opskrbe električnom energijom.
(471)   Kineska vlada tvrdila je da je
Komisijina metodologija izračuna rezultirala „dvostrukim računanjem
na razini izračuna antidampinške i antisubvencijske marže”. Prema
mišljenju kineske vlade Komisija je morala oduzeti subvencijsku maržu
izračunanu za program osiguranja izvoznog kredita od dampinške marže jer
je riječ o izvoznoj subvenciji. Kineska vlada tvrdila je i da je Komisija
morala od dampinške marže oduzeti subvencijske marže izračunane na temelju
vanjskih referentnih mjerila. Objasnila je da „dio dampinga izračunan na
temelju normalne vrijednosti za analognu zemlju predstavlja isto
subvencioniranje protiv kojeg su uvedene kompenzacijske mjere u istovremenom
antisubvencijskom ispitnom postupku”.Ni jedna od tih tvrdnji ne bi imala
utjecaja na razinu konačnih mjera jer su u dotičnom slučaju
kombinirane pristojbe ograničene maržom štete. To je kineska vlada
potvrdila i u primjedbama na dokument o konačnoj objavi. Stoga se ne
smatra potrebnim baviti se suštinom tih tvrdnji.
3.6.        Iznos subvencija koje
podliježu kompenzacijskim mjerama
(472)   Iznosi
subvencija protiv koji se mogu uvesti kompenzacijske mjere u skladu s odredbama
Osnovne uredbe, izraženi ad valorem, za ispitana poduzeća navedeni
su u sljedećoj tablici:
 Proizvođač izvoznik || Konačna subvencijska marža
 Wuxi Suntech Power Co. Ltd. Luoyang Suntech Power Co. Ltd. Suntech Power Co. Ltd. Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd. Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd. Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd. || 4,9 %
 Yingli Energy (China) Co. Ltd. Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd. Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd. Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd. Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd. Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd. Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd. Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd. Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd. || 6,3 %
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd. Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd. Changzhou Youze Technology Co. Ltd. Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd. Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd. || 3,5 %
 JingAo Solar Co. Ltd. Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd. JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd. Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd. Hefei JA Solar Technology Co. Ltd. || 5,0 %
 Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd. LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd. LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd. LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd. || 11,5 %
 Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. || de minimis
 Renesola Zhejiang Ltd. Renesola Jiangsu Ltd. || 4,6 %
 Jinko Solar Co. Ltd. i povezana društva || 6,5 %
 Ostala dotična poduzeća (Prilog 1.) || 6,4 %
 Sva ostala trgovačka društva || 11,5 %
(473)   U skladu s člankom 15.
stavkom 3. osnovne Uredbe, ukupna subvencijska marža za društva koja
surađuju, a nisu uključena u uzorak, izračunan je na temelju
ponderiranog prosječnog iznosa subvencije utvrđenog za društva u
uzorku koja surađuju i iznosi 6,4 %.
(474)   S obzirom na visoku razinu
suradnje kineskih proizvođača izvoznika, utvrđena pristojba za
sva „ostala poduzeća” jednaka je najvišoj pristojbi propisanoj
poduzećima koja sudjeluju u uzorku ili surađuju u ispitnom postupku.
Pristojbe za „sva ostala poduzeća” primjenjivat će se na ona
poduzeća koja ne surađuju u ispitnom postupku.
4.           ŠTETA
4.1.        Definicija industrije Unije i
proizvodnje Unije
(475)   Istovjetni
proizvod u Uniji proizvodi 215 proizvođača. Oni čine industriju
Unije u smislu članka 9. stavka 1. Osnovne uredbe, te se dalje u tekstu
navode kao „industrija Unije“. Institucije su provjerile tvrdnje
zainteresiranih strana da je riječ o većem broju; tom je provjerom
utvrđeno da su navodni dodatni proizvođači zapravo većinom
proizvođači izvoznici, s njima povezani uvoznici, distributeri i
montažeri.
(476)   Sve dostupne informacije o
industriji Unije, uključujući informacije dostavljene u pritužbi,
makroekonomski podaci koje je dostavio Europressedienst, nezavisno društvo za
konzalting („konzultant”) i provjereni odgovori na upitnik
proizvođačâ iz Unije u uzorku rabljeni su za utvrđivanje ukupne
proizvodnje Unije u RIP-u, jer potpune javne informacije o proizvodnji nisu
bile dostupne. S obzirom na to da se moduli i ćelije uvoze u Uniju pod
carinskim brojevima kojima su obuhvaćeni drugi proizvodi koji nisu predmet
ovog ispitnog postupka i da je prijavljeni obujam uvoza iskazan u tonama,
Eurostat se nije mogao upotrijebiti za utvrđivanje obujma i vrijednosti
uvoza koji se temelje na podacima koje je dostavio konzultant. Kada je to bilo
moguće, podaci primljeni od konzultanta unakrsno su provjereni u odnosu na
ostale dostupne javne izvore i provjerene odgovore na upitnik.
(477)   Na temelju navedenog, ukupna
proizvodnja Unije tijekom RIP-a procijenjena je na oko 4 GW za module i 2 GW za
ćelije.
(478)   Kako je prikazano u uvodnoj
izjavi (21), u uzorku je odabrano devet proizvođača iz Unije koji
čine 18 % – 21 % ukupne proizvodnje modula u Uniji i
17 % – 24 % ukupne proizvodnje ćelija u Uniji.
(479)   Nekoliko strana osporavalo je
činjenicu da su podaci koje je dostavio konzultant upotrijebljeni za
utvrđivanje, između ostalog, proizvodnje Unije, proizvodnog
kapaciteta Unije te ostalih makroekonomskih pokazatelja štete u pogledu
industrije Unije i podataka o uvozu. Te strane dovele su u pitanje neovisnost
konzultanta upućujući na to da je povezan s podnositeljem pritužbe.
Zatražili su i da im se objasni na temelju čega je Komisija odabrala
konzultanta i doveli u pitanje stručnost u prikupljanju gospodarskih podataka
povezanih s fotonaponskim sektorom. S tim u vezi tvrdili su da je Komisija
svoje nalaze trebala temeljiti na podacima iz ostalih dostupnih izvora, osobito
poznatih istraživačkih instituta. Naposljetku, kako bi osporio pouzdanost
podataka prikupljenih od konzultanta, AFASE je uputio na Najbolju praksu za
podnošenje gospodarskih dokaza i prikupljanje podataka u slučajevima u
vezi s primjenom članaka 101. i 102. UFEU-a i u slučajevima
koncentracije poduzetnika.
(480)   Kad je riječ o navodnim
vezama između konzultanta i podnositelja pritužbe, dotične
zainteresirane strane nisu podastrle dokaze o postojanju takve veze. Isto tako,
tijekom ispitnog postupka nije ustanovljeno postojanje veze koja nije
čisto poslovne prirode. Nakon konačne objave jedna je zainteresirana
strana tvrdila da postoje pokazatelji da se dokazi prima facie koje je u
pritužbi kao njezin podnositelj dostavila industrija Unije  temelje na podacima
koje je dostavio isti konzultant. Premda se potvrđuje da su nalazi za neke
pokazatelje doista bili slični dokazima navedenima u pritužbi, to nužno ne
znači da su utvrđeni samo na temelju jednog izvora. S tim u vezi,
podnositelj pritužbe navodi razne izvore kojima se poslužio. Stoga je tvrdnje u
tom pogledu trebalo odbaciti.
(481)   Komisija
je smatrala primjerenim u tekućem ispitnom postupku poslužiti se
konzultantskim uslugama zbog nedostupnosti potrebnih makroekonomskih podataka
iz ostalih javno dostupnih izvora kojima je obuhvaćeno cjelokupno tržište
Unije te ostalih podataka o uvozu. Komisija je prije odabira Europressediensta
ocijenila metodologiju kojom se služi konzultant u prikupljanju relevantnih
podataka te njegovu sposobnost da potrebne podatke dostavi posebno za sve vrste
proizvoda i za cjelokupno dotično razdoblje.
(482)   Osim
toga, podaci primljeni od konzultanta unakrsno su provjereni, kad je to bilo
moguće tijekom ispitnog postupka, u odnosu na ostale dostupne javne izvore
i potom potvrđeni. S tim u vezi treba napomenuti da na tržištu djeluje
nekoliko istraživačkih poduzeća specijaliziranih za fotonaponske
statistike i da dostavljeni podaci gotovo nikad nisu istovjetni. Razlog tomu je
činjenica da je istraživačkim institutima teško utvrditi točne
podatke te se stoga pokazatelji fotonaponskog tržišta uvijek temelje na procjenama,
neovisno o tome tko te podatke dostavlja. U tom kontekstu unakrsna provjera
Komisije sastojala se od usporedbe kretanja podataka primljenih od konzultanta
s kretanjima istovjetnih podataka koje su o istoj temi objavile ostale
istraživačke organizacije, Komisijin Zajednički istraživački
centar (JRC) i EPIA, ako su takvi podaci bili dostupni. Unakrsnim provjerama
nisu primijećene znatne razlike, a kretanja unakrsno provjerenih
indikatora bila su slična. Stoga se privremeni antidampinški nalazi ne
temelje samo na podacima primljenima od konzultanta, već i na analizi i
procjeni tih podataka koje je provela Komisija. Osim toga, kako je navedeno u
uvodnoj izjavi (8), nakon uvođenja privremenih antidampinških mjera
obavljen je u prostorima konzultanta posjet radi provjere. Kako bi provjerila
pouzdanost metodologije i dostavljenih podataka, Komisija je izvršila provjeru
prostora konzultanta na licu mjesta.  Provjera na licu mjesta izvršena je u
cilju potpore unakrsnoj provjeri podataka koju je izvršila Komisija i kako bi se
dobilo dodatno jamstvo u pogledu pouzdanosti i kvalitete podatka i povezane
metodologije. Provjera na licu mjesta smatra se primjerenom u primjeni
načela dobrog upravljanja, čak i ako te podatke nije dostavila
zainteresirana strana nego konzultant. Tako je Komisija dobila dodatno jamstvo
pouzdanosti podataka primljenih od konzultanta.
(483)   Jedna
je strana tvrdila da je metodologija unakrsne provjere podataka kojom se
koristila Komisija nije dovoljno detaljno objašnjena te su tražili da se
otkriju ostali izvori upotrijebljeni u unakrsnoj provjeri podataka. Ta je
strana nadalje tvrdila da je primijenjena metodologija u svakom slučaju
nevaljana sve dok se uspoređuju samo trendovi iz različitih izvora, a
ne apsolutne vrijednosti.
(484)   Kao ostali izvori za unakrsnu
provjeru podataka koje je dostavio konzultant upotrijebljena su izvješća
JRC-a i EPIA-e o istim temama. U pogledu usporedbe podataka s drugim izvorima,
napominje se da su podaci pokazali ne samo slične trendove nego i
slične vrijednosti. Stoga je zaključeno da je primijenjena
metodologija bila primjerena i tvrdnje iznesene u tom pogledu su odbačene.
(485)   Glavna djelatnost konzultanta
jest prikupljanje podataka povezanih s fotonaponskim sektorom i održavanje baze
podataka poduzeća aktivnih na fotonaponskom tržištu. Ti podaci objavljuju
se u specijaliziranim časopisima o fotonaponskom sektoru, a njima se služe
i pojedinačna poduzeća za koja provodi specijalizirana istraživanja.
Baza podataka Europressediensta redovito se ažurira i nanovo objavljuje. Osim
toga, konzultant je u tom sektoru prikupio nekoliko godina iskustva. Zapravo,
metodologija kojom se konzultant služi podrazumijeva prikupljanje, unakrsnu
provjeru i agregiranje informacija dobivenih iz različitih izvora
dostupnih na tržištu. U tom cilju konzultant podatke prikuplja s pomoću
standardnih upitnika koje šalje poduzećima navedenima u bazi podataka ili
s pomoću telefonskih poziva, prvenstveno podatke o proizvođačima
iz Unije ili, kad je riječ o specijaliziranim sajmovima, uglavnom o
proizvođačima iz trećih zemalja. Kad se do informacija ne može
doći navedenim kanalima, Europressedienst provjerava financijske
izvještaja poduzeća u fotonaponskom sektoru ili na dobrovoljnoj osnovi
surađuje s ostalim istraživačkim centrima kako bi dobio podatke ili ih
unakrsno provjerio. Ustanovljeno je da se konzultant tim izvorima svakodnevno
služi. U svjetlu navedenog, smatralo se primjerenim iskoristiti usluge
Europressediensta u tekućem ispitnom postupku te su tvrdnje strane u tom
smislu odbijene.
(486)   Kad je riječ o Najboljoj
praksi za podnošenje gospodarskih dokaza koju je izdala Komisija („Najbolja
praksa”), treba uzeti u obzir sljedeće napomene. Prvo, riječ je o
dokumentu koji ne obvezuje Komisiju jer ga nije donio Kolegij, nego ga je
objavila nadležna služba radi davanja preporuka zainteresiranim stranama u
pogledu iznošenja gospodarskih dokaza. Drugo, Najbolje prakse odnose se na
podnošenje gospodarske analize i podataka upotrijebljenih u postupcima za
utvrđivanje narušavanja tržišne utakmice, u skladu s člancima 101. i
102. UFEU-a i u slučajevima koncentracije poduzetnika. Primjenjiva
pravila, standardi dokazivanja i ovlasti Komisije u ispitnom postupku za
utvrđivanje narušavanja tržišne utakmice ne mogu se uspoređivati s
postupcima u području zaštite trgovine na koje se primjenjuje potpuno
drugačiji skup pravila.
(487)   Nekoliko je strana osporavalo
metodologiju kojom se koristio konzultant tvrdnjama da se njima ne mogu
zadovoljiti priznate znanstvene norme. Međutim, kako je navedeno u uvodnoj
izjavi (481), izvršeno je procjenjivanje metodologije, a dobiveni podaci
unakrsno su provjereni i potvrđeni te su se stoga smatrali sukladnima
ostalim objavljenim podacima te time i opravdano pouzdanima. Nekoliko specifičnih primjedbi koje su iznijele
određene zainteresirane strane razjašnjene su na bilateralnoj osnovi te
zainteresiranim stranama radi provjere stavljene na raspolaganje u otvorenom
spisu o ispitnom postupku.
(488)   CCCME je tvrdio da metodologija
agregiranja podataka nije razjašnjena. Ta je tvrdnja odbačena jer su
zainteresiranim stranama radi provjere relevantne informacije stavljene na
raspolaganje u otvorenom spisu.
(489)   Nakon konačne objave
nekoliko strana ponovilo je svoju zabrinutost u vezi s Komisijinim odabirom
konzultanta i kvalitetom dostavljenih podataka. U tom pogledu tvrdili su da se
podaci konzultanta mogu naručiti i kupiti na ad hoc osnovi kako bi
se ispunili posebno utvrđeni uvjeti potencijalnih klijenata te stoga mogu
biti neobjektivni. Osim toga, CCCME je osporavao da se podaci koje je prikupio
konzultant mogu smatrati pozitivnim dokazom u smislu članka 3. stavka 2.
Osnovne uredbe jer se podaci velikim dijelom temelje na pretpostavkama i
procjenama. Nadalje, tvrdilo se da dostavljeni podaci nisu dovoljno
potkrijepljeni dokazima u spisu te da nisu potvrdni, objektivni i provjerljivi.
(490)   U vezi s tim tvrdnjama
upućuje se na prethodne uvodne izjave (481) i (482), u kojima se navode
dodatni podaci o odabiru konzultanta. Nadalje, napominje se da je Komisija
konzultanta odabrala na temelju najboljih informacija dostupnih u tom trenutku
i potpuno u skladu s Financijskom uredbom Komisije koja se primjenjuje na taj
postupak. Nadalje, podsjeća se da je sposobnost konzultanta da pravodobno
osigura sve potrebne podatke bila veoma važna jer je za tekući ispitni
postupak Komisija dužna privremene nalaze objaviti u propisanim rokovima.
(491)   U pogledu kvalitete
dostavljenih podataka i dvojbe mogu li se oni smatrati pozitivnim dokazima u
smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe, kao što se prethodno navodi u
uvodnoj izjavi (482), ispitana je metodologija konzultanta za prikupljanje
podataka i ocijenjeno je da je zadovoljavajuće kvalitete. Nadalje, kao što
se navodi u istoj uvodnoj izjavi, podaci koje je dostavio konzultant unakrsno
su provjereni s drugim izvorima kad je to bilo moguće te je utvrđeno
da su u razumno točni. Na kraju se napominje da konzultant održava jednu
bazu podataka koja se redovito ažurira, neovisno o zahtjevima i potrebama
klijenata. Ista baza podataka koristi se za agregiranje i isporuku statistika u
vezi s fotonaponskim tržištem različitim klijentima, stoga se tvrdnja da
podaci nisu objektivni odbacuje.
(492)   Nakon konačne objave jedna
zainteresirana strana tvrdila je da Komisija nije otkrila svoje izvore,
primijenjenu metodologiju i trgovačka društva s kojima je konzultant
surađivao u prikupljanju dostavljenih makroekonomskih podataka. Druga
zainteresirana strana ponovila je da metodologija koju je primijenio konzultant
upućuje na netočne rezultate. Nekoliko zainteresiranih strana zatražilo
je dodatne informacije o metodologiji kojom se konzultant služio poput
prosječnog broja odgovora na upitnik/intervjue, postotka podataka
prikupljenih iz svakog izvora, načina njihove provjere, približnih
vrijednosti i pretpostavki rabljenih za izradu podataka, broja društava za koje
su izrađene približne vrijednosti te barem okvirnog broja zaposlenika
konzultanta.
(493)   U pogledu tih tvrdnji napominje
se da je nakon uvođenja privremenih nalaza Komisija zainteresiranim
stranama dostavila metodologiju i izvore kojima se konzultant poslužio u
agregiranju podataka te u tom pogledu nakon privremene objave o antidampinškim
mjerama odgovorila na posebna pitanja zainteresiranih strana. Dodatni zahtjevi
zainteresiranih strana za informacije o konačnoj objavi smatraju se
obuhvaćenima informacijama stavljenima na raspolaganje nakon
određivanja privremenih pristojbi u mjeri u kojoj to dopuštaju
ograničenja povjerljivosti. Osim toga, naglašava se da je Komisija na licu
mjesta provjerila način na koji je konzultant prikupio i agregirao podatke
te osnovne pretpostavke za njihovo agregiranje. Rezultati provjere bili su
zadovoljavajući te se Komisija uvjerila u utemeljenost osnovnih
pretpostavki i kvalitete podataka koje je dostavio konzultant. Osim toga, strane
nisu osporile te podatke.
(494)   Nakon konačne objave jedna
druga strana zatražila je objašnjenje u pogledu broja proizvođača iz
Unije koje je konzultant razmatrao u prikupljanju podataka i njihova
preklapanja s oko 215 proizvođača iz Unije poznatih Komisiji. U tom
pogledu daje se objašnjenje da su proizvođači iz Unije koje je
razmatrao konzultant uglavnom oni za koje se zna da predstavljaju industriju
Unije u ispitnom postupku navedenom u uvodnoj izjavi (475).
(495)   Nakon konačne objave,
jedna strana tvrdila je da je Komisija nedosljedno provela analizu štete jer je
ta analiza provedena posebno za module i ćelije, a marža štete i
subvencijska marža utvrđena je kao ponderirani prosjek za module i
ćelije zajedno. S tim u vezi treba napomenuti da, iako su pokazatelji
navedeni zasebno za svaku vrstu proizvoda, zaključci dobiveni za svaki
pokazatelj odnose se na proizvod iz ispitnog postupka u cjelini. Također
se podsjeća da su moduli i ćelije jedinstven proizvod i da su stoga
subvencijske marže i razina uklanjanja štete utvrđene na toj osnovi. Stoga
je ta tvrdnja odbačena.
(496)   Naposljetku, jedna druga strana
tvrdila je da je izračun vrijednosti makroekonomskih pokazatelja tijekom
RIP-a za 2011. i 2012. pogrešno temeljen na jednostavnom prosjeku jer takva
metodologija ne bi bila objektivna i ne bi tijekom RIP-a dala rezultate koji
odražavaju stvarno stanje. Objašnjava se da je jednostavni prosjek tih podataka
rabljen samo ako su u dotičnim razdobljima zabilježena slična
kretanja. Kada su kretanja bila drugačija, metodologija je bila
prilagođena uzimajući u obzir tržišnu stvarnost. Dotična strana
nije obrazložila u kojoj mjeri rezultati rabljene metodologije ne bi odrazili
tržišnu stvarnost. Stoga su te tvrdnje odbačene.
4.2.        Utvrđivanje
odgovarajućeg tržišta Unije
(497)   Dio industrije Unije vertikalno
je integriran, a znatan dio proizvodnje industrije Unije namijenjen je
vlastitoj uporabi, posebno proizvodnji ćelija.
(498)   Kako bi se utvrdilo je li
industrija Unije pretrpjela štetu i kako bi se utvrdila potrošnja i drugi
gospodarski pokazatelji, ispitano je je li i u kojoj je mjeri trebalo uzeti u
obzir naknadno korištenje proizvodnje industrije Unije u pogledu istovjetnog
proizvoda („vlastita” uporaba).
(499)   Kako bi se dobila što potpunija
slika stanja industrije Unije, analizirani su podaci za cjelokupnu aktivnost u
vezi s istovjetnim proizvodom te je naknadno utvrđeno je li proizvodnja
bila namijenjena za vlastitu uporabu ili za slobodno tržište.
(500)   Utvrđeno je da bi u
pogledu ukupne aktivnosti (uključujući vlastito korištenje
industrije) trebalo ispitati sljedeće gospodarske pokazatelje koji se
odnose na industriju Unije: potrošnju, obujam prodaje, proizvodnju, proizvodni
kapacitet, iskorištenost kapaciteta, rast, ulaganja, zalihe, zaposlenost,
produktivnost, novčani tok, povrat ulaganja, sposobnost prikupljanja
kapitala i visinu iznosa subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske
mjere. Razlog tomu je činjenica da je u ispitnom postupku pokazano da bi
se ti pokazatelji mogli razumno ispitati u pogledu ukupne aktivnosti jer je
proizvodnja namijenjena vlastitoj uporabi bila jednako pogođena
konkurencijom uvoza iz dotične zemlje. Dalje u tekstu vlastito i slobodno
tržište zajedno se navode kao „ukupno tržište”.
(501)   Kad je riječ o
profitabilnosti, analiza je bila usmjerena na slobodno tržište jer je
utvrđeno da cijene na vlastitom tržištu nisu uvijek odražavale tržišne
cijene i nisu imale učinak na taj pokazatelj.
(502)   Nekoliko je strana tvrdilo da
je štetu trebalo procijeniti posebno za vlastito i za slobodno tržište. Jedna
strana tvrdila je da je podatke povezane s ćelijama namijenjene vlastitoj
uporabi trebalo isključiti iz procjene štete jer na njih nije utjecao
subvencionirani uvoz.
(503)   U
ispitnom postupku ustanovljeno je da su vertikalno integrirani
proizvođači u Uniji morali uvoziti subvencionirane proizvode
(ćelije) i prestati proizvoditi te proizvode po cijeni iznad uvozne cijene
zbog cjenovnog pritiska subvencioniranog uvoza. Osim toga, u ispitnom je
postupku ustanovljeno i da se na slobodnom i vlastitom tržištu slijede isti
cjenovni trendovi, što upućuje i na to da je dotični uvoz na njih
jednako utjecao.
(504)   Nekoliko strana ponovilo je
nakon konačne objave da Komisija nije dostavila primjerenu i razumnu
analizu vlastitog tržišta ili obrazložila zašto nije provela posebnu analizu.
Jedna strana tvrdila je da nisu dostavljene informacije o značaju
proizvodnje Unije namijenjenu vlastitom tržištu. Osim toga, tvrdilo se da je
uvodna izjava (106) Privremene antidampinške uredbe u kojoj se zaključuje
da cijene na vlastitom tržištu ne odražavaju uvijek tržišne cijene
proturječna zaključcima uvodne izjave (503) ove Uredbe da slobodno
tržište i vlastito tržište u pogledu cijena pokazuju slična kretanja.
(505)   Prvo, napominje se da se u
uvodnoj izjavi (105) Privremene antidampinške uredbe iznose razlozi zašto se
smatra primjerenim ispitati pokazatelje štete (osim u pogledu profitabilnosti)
uz upućivanje na djelatnost industrije Unije uključujući za
vlastite potrebe.  Kako je izneseno u istoj uvodnoj izjavi, u tom pogledu
podsjeća se da je u ispitnom postupku ustanovljeno da je na proizvodnju za
vlastite potrebe jednako utjecala uvozna konkurencija iz NRK-a, što
dotične zainteresirane strane nisu osporavale. Stoga se mora odbaciti
tvrdnja da nije objašnjeno zašto nije provedena posebna analiza. Isto tako, kao
što slijedi iz ovog zaključka, morala se odbaciti tvrdnja da je morala
biti provedena posebna analiza vlastitog tržišta.
(506)   Drugo, iako se na temelju
navedenog značaj proizvodnje Unije namijenjene za vlastite potrebe nije
smatrao presudnim elementom, napominje se da Unijina proizvodnja ćelija
namijenjena vlastitom tržištu tijekom RIP-a predstavlja oko polovine ukupne
proizvodnje. Naposljetku, objašnjava se da činjenica da cijene na vlastitom
tržištu ne odražavaju cijene na slobodnom tržištu nije nužno proturječna
činjenici da se ista kretanja bilježe za obje cijene jer one još uvijek
mogu biti na različitim razinama ili se cijene mogu kretati na višem ili
nižem stupnju te stoga dati drugačiju predodžbu. Na temelju navedenog
odbacuju se tvrdnje o vlastitom tržištu.
(507)   Dotične strane nisu
dostavile informacije kojima bi se ti nalazi osporili. Na toj osnovi
odbačene su u tom pogledu iznesene tvrdnje.
4.3.        Potrošnja Unije
(508)   Potrošnja Unije uključivala
je ukupan obujam uvoza dotičnog proizvoda i obujam ukupne prodaje
istovjetnog proizvoda u Uniji, uključujući proizvode namijenjene
vlastitoj uporabi. Potpuni podaci za ukupnu prodaju industrije Unije na tržištu
Unije nisu bili dostupni. Nadalje, uvoz u Uniju evidentiran je pod carinskim
brojevima kojima su obuhvaćeni drugi proizvodi koji nisu predmet ovog
ispitnog postupka, a i obujam uvoza koji je prijavio Eurostat iskazan je u
tonama. Slijedom toga Eurostat se nije mogao koristiti za utvrđivanje
obujma i vrijednosti uvoza. Stoga se potrošnja Unije temeljila na podacima koje
je dostavio prethodno navedeni konzultant i unakrsno je provjerena u odnosu na
javne izvore kao što su istraživanja tržišta i javno dostupne studije te u
odnosu na provjerene odgovore na upitnik.
(509)   Potrošnja
Unije razvijala se kako slijedi:
Tablica
1-a
Potrošnja
Unije za module (u MW)
             ||             2009. ||             2010. ||             2011. ||             RIP
             Ukupno tržište ||             5 465 ||             12 198 ||             19 878 ||             17 538
             Indeks (2009. = 100) ||             100 ||             223 ||             364 ||             321
Izvor: Europressedienst
Tablica
1-b
Potrošnja
Unije za ćelije (u MW)
             ||             2009. ||             2010. ||             2011. ||             RIP
             Ukupno tržište ||             2 155 ||             3 327 ||             4 315 ||             4 021
             Indeks (2009. = 100) ||             100 ||             154 ||             200 ||             187
Izvor: Europressedienst
(510)   U
razmatranom razdoblju ukupna potrošnja Unije između 2009. i RIP-a
povećala se za 221 % za module i 87 % za ćelije, ali se tijekom RIP-a
u usporedbi s 2011. smanjila. Ukupno gledano, potrošnja Unije u pogledu
proizvoda iz ispitnog postupka znatno se povećala u usporedbi s razinom iz
2009.
(511)   Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da se podaci o potrošnji proizvoda koji se ispituje u Uniji znatno
razlikuju, ovisno o primijenjenom izvoru. Ta je strana tvrdila da se podaci
mogu utvrditi samo na temelju informacija prikupljenih od specijaliziranih
ustanova ili istraživačkih centara. S obzirom na objašnjenja i
zaključke iz uvodnih izjava od (481) do (483) o pouzdanosti podataka
primljenih od konzultanta i rabljenih tijekom ispitnog postupka, ta je tvrdnja
odbačena.
(512)   Ista je strana tvrdila da se
potrošnja Unije ne bi smjela utvrđivati tek zbrajanjem dostupnih
kapaciteta za proizvodnju modula u Uniji i da bi se od njih trebala oduzeti
potrošnja modula namijenjena projektima industrije Unije. Ta je tvrdnja
odbačena jer je potrošnja modula utvrđena na temelju novih instaliranih
kapaciteta u Uniji. To je ustaljena praksa u utvrđivanju potrošnje modula.
Kad je riječ o ćelijama, potrošnja je utvrđena na temelju
proizvodnje modula u Uniji.
(513)   Druga strana tvrdila je da se
metodologijom koju opisuje konzultant priznaju teškoće pri
utvrđivanju pouzdanih brojki u vezi s potrošnjom. Tvrdilo se i da su
podaci o uvozu i izvoznoj prodaji u vezi s industrijom Unije temeljeni ili na
neprovjerljivim procjenama ili nepotpunim podacima i da unakrsna provjera
Komisije nije bila dovoljna za donošenje zaključka da su ti podaci zaista
pouzdani i točni.
(514)   Kako je već spomenuto u
uvodnim izjavama (481) i (482), Komisija je tijekom posjeta na licu mjesta
provjerila kvalitetu podataka i metodologija rabljenih za njihovo prikupljanje
na temelju čega se smatralo da su rabljene metodologije primjerene i da su
rezultati točni i opravdano pouzdani. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
4.4.        Uvoz iz dotične zemlje
4.4.1.     Obujam i tržišni udio uvoza iz
dotične zemlje
(515)   Uvoz u
Uniju iz dotičnih zemalja tekao je kako je opisano u tablicama u nastavku.
Brojke se navode samo u indeksima te radi povjerljivosti u rasponima. To je
stoga što su uvoz od proizvođača izvoznika za koje nisu ustanovljene
subvencije, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (472), oduzeti od ukupnog uvoza
iz NRK-a.
Tablica
2-a
Uvoz
modula iz NRK-a (u MW)
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Obujam uvoza iz NRK-a Indeks (2009. = 100) || 100 || 251 || 462 || 408
 Tržišni udio na ukupnom tržištu || 60 % – 65 % || 68 % – 73 % || 75 % – 80 % || 78 % – 83 %
Izvor: Europressedienst
Tablica
2-b
Uvoz
ćelija iz NRK-a (u MW)
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Obujam uvoza iz NRK-a Indeks (2009. = 100) || 100 || 273 || 491 || 506
 Tržišni udio na ukupnom tržištu || 5 % – 10 % || 12 % – 17 % || 17 % – 22 % || 22 % – 27 %
Izvor: Europressedienst
(516)   Tijekom
razmatranog razdoblja obujam uvoza u Uniju iz dotične zemlje povećao
se znatno za oko 300 % za module i za više od 400 % za ćelije.
To je dovelo do značajnog povećanja tržišnog udjela uvoza iz
dotične zemlje u Uniju. Točnije, tržišni udio uvoza iz dotične
zemlje povećao se sa [60 % – 65 %] na [78 % – 83 %] za module i sa [5 % –
10 %] na [22 % – 27 %] za ćelije. Ukupno gledano, u pogledu obujma i
tržišnog udjela između 2009. i RIP-a znatno se povećao uvoz
dotičnog proizvoda  iz NRK-a.
(517)   Treba
napomenuti da je povećanje uvoza iz dotične zemlje bilo puno
veće od povećanja potrošnje Unije za dotični proizvod. Slijedom
toga, proizvođači izvoznici mogli su imati koristi od sve veće
potrošnje Unije i njihov je položaj na tržištu ojačao zbog većih
tržišnih udjela.
(518)   Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da se podaci o obujmu uvoza proizvoda koji se ispituje znatno
razlikuju, ovisno o izvoru. Ta je strana tvrdila da se podaci mogu utvrditi
samo na temelju informacija prikupljenih od specijaliziranih ustanova ili
istraživačkih centara. S obzirom na objašnjenja i zaključke iz
uvodnih izjava od (481) do (483) o pouzdanosti podataka rabljenih tijekom
ispitnog postupka, ta je tvrdnja odbačena.
(519)   Nakon konačne objave jedna
je strana osporila metodologiju za utvrđivanje vrijednosti ukupnog uvoza
iz NRK-a tvrdeći da je temeljena na transakcijama na CIF razini
neplaćenih pristojbi te je stoga upitno jesu li te transakcije bile
namijenjene potrošnji Unije. S tim u vezi podsjeća se da vrijednost
ukupnog uvoza iz NRK-a koju je dostavio konzultant nije bila upotrijebljena u
nalazima te da su se rabile samo vrijednosti obujma uvoza i uvozne cijene
utvrđene u ispitnom postupku. Budući da dotična zainteresirana
strana nije osporila samu metodologiju utvrđivanja uvoznih cijena,
upućuje se na odgovarajuće nalaze u uvodnim izjavama od (520) do
(528). Stoga je ta tvrdnja odbačena.
4.4.2.     Cijene uvoza i obaranje cijena
(520)   Prosječna
cijena uvoza u Uniju iz dotične zemlje razvijala se kako slijedi:
Tablica
3-a
Uvozna
cijena module iz NRK-a (u EUR/kW)
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Uvozne cijene || 2 100 || 1 660 || 1 350 || 764
 Indeks (2009. = 100) || 100 || 79 || 64 || 36
Izvor: Europressedienst i provjereni odgovori
na upitnik za odabir uzoraka
Tablica
3-b
Uvozna
cijena ćelija iz NRK-a (u EUR/kW)
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Uvozne cijene || 890 || 650 || 620 || 516
 Indeks (2009. = 100) || 100 || 73 || 70 || 58
Izvor: Europressedienst i provjereni odgovori
na upitnik
(521)   Tijekom dotičnog razdoblja
prosječna uvozna cijena za module i ćelije iz NRK-a znatno je pala.
Za module je prosječna uvozna cijena pala za 64 %, sa 2100 EUR/kW u
2009. na 764 EUR/kW tijekom RIP-a. Isto tako, prosječna uvozna cijena
ćelija iz NRK-a smanjila se za 42 %, s 890 EUR/kW na 516 EUR/kW.
(522)   Ukupno gledano, cijena
dotičnog proizvoda između 2009. i RIP-a znatno se smanjila.
(523)   Jedan je nepovezani uvoznik
koji surađuje tvrdio da su uvozne cijene morale biti utvrđene na
temelju uvoza dotičnog proizvoda u Uniju koju je tijekom ispitnog postupka
dostavio taj uvoznik. Međutim, podaci koje je tijekom ispitnog postupka dostavio
taj uvoznik činili su samo mali dio ukupnog uvoza u Uniju, stoga se na toj
osnovi nisu mogli izvesti smisleni zaključci o prosječnoj uvoznoj
cijeni za sav uvoz iz NRK-a tijekom cijelog razmatranog razdoblja koje
obuhvaća nekoliko godina. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(524)   Druga strana tvrdila je da nije
objašnjena metodologija utvrđivanja cijena, osobito postupak spajanja
podataka iz različitih izvora te njihovo usklađivanje. Osim toga,
tvrdilo se da su se troškovi uvoza morali temeljiti na provjerenim podacima
prikupljenima tijekom ispitnog postupka, a ne na procjenama.
(525)   Smatra se da je metodologija
stavljena na raspolaganje zainteresiranim stranama dovoljno cjelovita da
omogući razumijevanje postupka određivanja brojčanih
vrijednosti. U pogledu „uvoznih” cijena objašnjeno je da su cijene
usklađene na licu mjesta kako bi se dobile CIF cijene. Procjena je
potvrđena na podacima prikupljenima tijekom ispitnog postupka.
(526)   Kako bi se odredilo obaranje
cijene tijekom RIP-a, ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti
proizvoda proizvođača iz Unije u uzorku naplaćene nepovezanim
kupcima na tržištu Unije, prilagođene razini franko tvornica,
uspoređene su s odgovarajućim ponderiranim prosječnim cijenama
po vrsti proizvoda za uvoz od kineskih proizvođača izvoznika koji
surađuju prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije, utvrđenima na
osnovi CIF s odgovarajućim prilagodbama za troškove nakon uvoza, tj.
troškove carinjenja, manipuliranja i utovara. Rabljeni su prosječni
troškovi nakon uvoza modula od uvoznika u uzorku čim su podaci bili na
raspolaganju.
(527)   Usporedba
cijena napravljena je za svaku vrstu za poslove na istoj razini trgovine,
primjereno prilagođena prema potrebi, nakon odbijanja rabata i popusta.
Rezultat usporedbe, kad se izrazi kao postotak prometa proizvođača iz
Unije u uzorku tijekom RIP-a, pokazao je ponderirane prosječne marže
obaranja cijene u rasponima od [19,8 % do 37,5 %] za module, od
[4 % do 53,8 %] za ćelije i od [8 % do 37,5 %] ukupno
za dotični proizvod.
(528)   Trebalo
bi napomenuti da je kod jednog proizvođača izvoznika u uzorku
izračunano negativno obaranje cijena ćelija. Međutim, s obzirom
da količine izvoza nisu znatne, ne mogu se smatrati reprezentativnima.
Osim toga, jedan od proizvođača izvoznika u uzorku osporio je izvor
rabljen za usklađivanje jednostrukih ćelija u višestruke ćelije,
ali pritom tu tvrdnju nije potkrijepio. Proizvođač izvoznik doista
nije osporavao posebne prilagodbe, a nije ni dostavio nove informacije ili
dokaze te je stoga ta tvrdnja odbačena.
4.5.        Gospodarsko stanje industrije
Unije
4.5.1.     Općenito
(529)   U
skladu s člankom 8. stavkom 4. Osnovne uredbe, Komisija je ispitala sve
relevantne gospodarske čimbenike i pokazatelje koji imaju utjecaj na
stanje industrije Unije. Kako je navedeno u izjavama od
(14) do (22), za ispitivanje štete koju je pretrpjela industrija Unije rabio se
odabrani uzorak.
(530)   Za potrebe analize štete
Komisija je razlikovala makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje štete.
Komisija je makroekonomske pokazatelje za dotično razdoblje analizirala na
temelju podataka dobivenih od neovisnog konzultanta unakrsno povjerenih kad je
to bilo moguće u odnosu raspoložive izvore i podataka prikupljenih iz
provjerenih odgovora na upitnik proizvođačâ iz Unije u uzorku. Komisija
je mikroekonomske pokazatelje analizirala na temelju provjerenih odgovora na
upitnik proizvođačâ iz Unije.
(531)   Za
potrebe ovog ispitnog postupka, procjenjivali su se sljedeći
makroekonomski pokazatelji na temelju informacija koje se odnose na sve
proizvođače istovjetnog proizvoda u Uniji: proizvodnja, proizvodni
kapacitet, iskorištenost kapaciteta, obujam prodaje, tržišni udio, rast,
zaposlenost, produktivnost, visina iznosa subvencija protiv kojih se mogu
uvesti kompenzacijske mjere i oporavak od prošlog dampinga.
(532)   Na temelju informacija koje se
odnose na sve proizvođače istovjetnog proizvoda u uzorku u Uniji
procjenjivali su se sljedeći mikroekonomski pokazatelji: prosječne
jedinične cijene, jedinični trošak, troškovi rada, zalihe, profitabilnost,
novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala.
(533)   Jedna
je zainteresirana strana tvrdila da se tržišni uvjeti za dotični proizvod
razlikuju prema državi članici i da bi stoga analizu štete trebalo
provesti na razini svake pojedine države članice zasebno. Taj navod nije
bio potkrijepljen. Osim toga, u ispitnom postupku nisu se pokazale posebne
okolnosti koje bi opravdale analizu štete prema državi članici. Stoga je
ta tvrdnja odbačena.
(534)   Neke strane dovele su u pitanje
ukupnu pouzdanost makroekonomskih pokazatelja štete kojima se Komisija
koristila za potrebe ovog ispitnog postupka. Tvrdili su da se trendovi
utvrđeni za mnoge od tih pokazatelja razlikuju od trendova za iste
pokazatelje utvrđene za proizvođače iz Unije u uzorku. Posebno
je naglašena proizvodnja Unije, produktivnost, prodaja, prosječni troškovi
rada i zaposlenost.
(535)   Makroekonomski pokazatelji
utvrđeni su u vezi sa svim proizvođačima iz Unije. U
slučaju da se u vezi s pojedinačnim proizvođačima iz Unije
ili skupinom proizvođača iz Unije (tj. proizvođača iz Unije
u uzorku) prikupljaju isti podaci, kretanja ne moraju nužno biti istovjetna jer
se primjerice pri takvoj usporedbi ne uzima u obzir težina svakog razmatranog
društva. Stoga rezultat usporedbe makroekonomskih pokazatelja za sve
proizvođače iz Unije i pokazatelja za proizvođače iz Unije
u uzorku nisu nužno smisleni te ne upućuju na zaključak da je jedan
od skupova podataka nepouzdan. U svakom slučaju, pri usporedbi kretanja makroekonomskih
pokazatelja industrije Unije s istim konsolidiranim pokazateljima
proizvođača iz Unije u uzorku, mogu se primijetiti razlike u
kretanjima nekoliko pokazatelja, na primjer proizvodnje, proizvodnog
kapaciteta, obujma prodaje, zaposlenosti i produktivnosti industrije Unije
između 2011. i RIP-a. Kod svih tih pokazatelja proizvođači iz
Unije u uzorku postigli su bolje rezultate od industrije Unije općenito.
To je zato što su tijekom RIP-a mnogi proizvođači iz Unije, koji nisu
u uzorku, zaustavili svoju proizvodnju ili postali nesolventni te su stoga
negativno utjecali na makroekonomski pokazatelj izračunan na razini Unije.
Stoga su te tvrdnje odbačene.
(536)   Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da zaključci iz uvodne izjave (153) Privremene antidampinške
uredbe da je analiza stanja industrije Unije pokazala jasan trend pada svih
glavnih pokazatelja štete doneseni na temelju podataka koje je dostavio
konzultant. U tom pogledu objašnjava se da su s jedne strane makroekonomski
pokazatelji, prikazani u tablicama 4-a do 6-c Privremene antidampinške uredbe,
temeljeni na podacima dobivenima od konzultanta te da su, kad je bilo
moguće, unakrsno provjereni u odnosu na ostale dostupne izvore. S druge
strane mikroekonomski pokazatelji, prikazani u tablicama 7-a do 11-c Privremene
antidampinške uredbe, temeljeni su na podacima prikupljenima od
proizvođača iz Unije u uzorku te ih je Komisija na licu mjesta
provjerila. Treba napomenuti i da su odlučujući čimbenici za
štetno stanje industrije Unije, na primjer razine profitabilnosti industrije
Unije, prosječna prodajna cijena u Uniji te izračuni obaranja cijena,
utemeljeni na podacima prikupljenima od proizvođaća iz Unije u uzorku
i proizvođača izvoznika koji su provjereni na licu mjesta. Stoga je
ta tvrdnja odbačena.
4.5.2.     Makroekonomski pokazatelji
4.5.2.1.  Proizvodnja, kapacitet
proizvodnje i iskorištenost kapaciteta
(537)   Tijekom razmatranog razdoblja ukupna
proizvodnja Unije, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta razvijali su
se kako slijedi:
 Tablica 4-a
 Moduli – proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta (MW)
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Obujam proizvodnje || 2 155 || 3 327 || 4 315 || 4 021
 Indeks (2009. = 100) || 100 || 154 || 200 || 187
 Proizvodni kapacitet || 4 739 || 6 983 || 9 500 || 9 740
 Indeks (2009. = 100) || 100 || 147 || 200 || 206
 Iskorištenost kapaciteta || 45 % || 48 % || 45 % || 41 %
Izvor: Europressedienst
 Tablica 4-b
 Ćelije – proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta (MW)
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Obujam proizvodnje || 1 683 || 2 376 || 2 723 || 2 024
 Indeks (2009. = 100) || 100 || 141 || 162 || 120
 Proizvodni kapacitet || 2 324 || 3 264 || 3 498 || 3 231
 Indeks (2009. = 100) || 100 || 140 || 151 || 139
 Iskorištenost kapaciteta || 72 % || 73 % || 78 % || 63 %
Izvor: Europressedienst
(538)   Ukupno se tijekom razmatranog razdoblja proizvodnja Unije u
pogledu modula povećala za 87 %. Proizvodnja je vrhunac dosegla 2011., a
zatim tijekom RIP-a pala. Proizvodnja Unije u pogledu modula povećavala se
puno sporije od rasta potrošnje, koja se tijekom istog razdoblja više nego
utrostručila. U odnosu na znatno povećanje potrošnje proizvođači
iz Unije udvostručili su tijekom razmatranog razdoblja svoj proizvodni
kapacitet za module. Međutim, unatoč visokim razinama proizvodnje,
stopa iskorištenosti kapaciteta industrije Unije smanjila se za 4 postotna
boda, dosegnuvši tijekom RIP-a samo 41 %.
(539)   Ukupno
se tijekom razmatranog razdoblja proizvodnja Unije u pogledu ćelija
povećala za 20 %. Proizvodnja je vrhunac dosegla 2011., a zatim tijekom
RIP-a pala. Proizvodnja Unije u pogledu ćelija slijedila je trend
potrošnje Unije s blažim povećanjem do 2011., a zatim s naglašenim padom
tijekom RIP-a. U skladu s razvojem potrošnje Unije industrija Unije najprije je
do 2011. povećala svoj kapacitet za 51 %, a zatim je kapacitet tijekom
RIP-a pao. Ukupno se tijekom razmatranog razdoblja kapacitet povećao za 39
%. Stopa iskorištenosti kapaciteta povećavala se do 2011. i dosegnula
vrhunac od 78 %, a zatim tijekom RIP-a pala za 15 postotnih bodova. Ukupno se
iskorištenost kapaciteta industrije Unije u pogledu ćelija tijekom
razmatranog razdoblja smanjila i tijekom RIP-a dosegnula 63 %.
(540)   Stoga je industrija Unije kao
odgovor na povećanu potrošnju povećala svoj kapacitet. Međutim,
razine proizvodnje industrije Unije povećavale su se puno sporije od
potrošnje, što je tijekom razmatranog razdoblja dovelo do pada stopa iskorištenosti
kapaciteta za dotični proizvod.
(541)   AFASE je tvrdio da su obujam
proizvodnje utvrđen za module i ćelije u uvodnoj izjavi (537) i
proizvodni kapacitet industrije Unije utvrđen za module i ćelije u
istoj uvodnoj izjavi precijenjeni te dostavio podatke iz drugih izvora (tj.
EPIA, IMS, BNEF) koji pokazuju niže obujme. To su brojke iz uvodne izjave
(537).
(542)   Obujam
proizvodnje utvrđen u uvodnoj izjavi (537) temelji se na informacijama
kojima su obuhvaćena javno uvrštena i neuvrštena društva. Razvoj
proizvodnje Unije, kako je utvrđen u uvodnoj izjavi (537), u skladu je s
razvojem potrošnje u Uniji utvrđenim u uvodnoj izjavi (509). Suprotno
tome, podaci o obujmu proizvodnje koje je dostavio AFASE ukazuju na
drugačija kretanja u pogledu potrošnje u Uniji utvrđene u uvodnoj
izjavi (509) i u pogledu statistika potrošnje Unije koje je objavila EPIA.
(543)   Kad je riječ o proizvodnom
kapacitetu, u ispitnom postupku utvrđeno je da su u nalaze u uvodnoj
izjavi (537) uključeni proizvodni kapaciteti društava koja su tijekom
RIP-a pokrenula stečajni postupak ili zaustavila proizvodnju, ali svoje
proizvodne pogone i strojeve nisu prodala i koja stoga nisu brzo mogla ponovno
početi proizvodnju. Isto tako, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (542),
brojke iz uvodne izjave (537) uključuju podatke od neuvrštenih društava.
(544)   Naposljetku, podaci koje je
dostavio neovisni konzultant provjereni su i unakrsno provjereni te je
ustanovljeno da su u razumnoj mjeri točni. Na temelju navedenog, za
podatke koje je dostavio AFASE prikupljene iz ostalih dostupnih izvora nije
ustanovljeno da su nužno proturječni nalazima Privremene antidampinške
uredbe.
(545)   U
svakom slučaju, prihvaćanje podataka AFASE-a ne bi utjecalo na
opće nalaze da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu jer bi
kretanja tih pokazatelja, tj. proizvodnja Unije i proizvodni kapacitet Unije,
bila još izraženija.
(546)   Jedan nepovezani uvoznik koji
surađuje tvrdi da su se obujam proizvodnje, proizvodni kapacitet i
iskorištenost kapaciteta morali utvrditi samo na temelju podataka
proizvođača iz Unije u uzorku. Međutim, s obzirom da je
riječ o makroekonomskim pokazateljima, kako bi se dobila smislena i
cjelovita slika stanja industrije, oni su se morali utvrditi na razini svih
proizvođača Unije. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(547)   Nakon konačne objave jedna
strana zatražila je od Komisije da objasni kako je konzultant izračunao
godišnju proizvodnju Unije. Jedna druga strana zatražila je od Komisije dodatna
objašnjenja o usklađivanju različitih dostupnih podataka povezanih s
ukupnim proizvodnim kapacitetom Unije. Treća strana smatrala je da su
podatke o ukupnoj proizvodnji Unije i proizvodnom kapacitetu Unije trebali
dostaviti proizvođači iz Unije odabrani u uzorku jer bi se tako dobio
pouzdaniji rezultat. U tom pogledu navedeno je da su javno dostupni podaci
neprecizni zbog povjerljivosti tih podataka i da je svaki istraživački
centar ili konzultant morao svoju analizu temeljiti na nizu procjena i
pretpostavki.
(548)   Objašnjava se da je godišnja
proizvodnja Unije izračunana na temelju brojki koje su konzultantu
dostavili proizvođači iz Unije. Kad se godišnji podaci o proizvodnji
određenog proizvođača iz Unije nisu mogli dobiti za
određenu godinu, oni su procijenjeni primjenom stope iskorištenosti
kapaciteta iz prethodne godine na proizvodni kapacitet te godine. Institucije
su usporedile brojke koje je dostavio konzultant s brojkama dostavljenima u
odgovorima industrije Unije na standardne upitnike prije pokretanja postupka.
Te su brojke slične.
(549)   Kad je riječ o zahtjevu za
dodatna objašnjenja o usklađivanju različitih podataka dostupnih za
proizvodni kapacitet Unije, napominje se da su te informacije već
dostavljene u spisu koji zainteresirane strane mogu slobodno pregledavati.
Stoga je taj zahtjev odbačen.
(550)   Naposljetku, proizvodnja Unije
i proizvodni kapacitet čine makroekonomske pokazatelje te se stoga moraju
utvrditi na razini cjelokupne industrije Unije, a ne na razini
proizvođača iz Unije u uzorku.
(551)   Nakon konačne objave,
jedna strana tvrdila je da se metodologijom upotrijebljenom za prikupljanje
podataka o proizvodnji (uglavnom razgovori i posjete mjestima proizvodnje) nisu
dobili pouzdani rezultati zbog povjerljivosti tih podataka i nevoljkosti
društava da ih dostave. Ta se metodologija stoga ne može smatrati primjerenom.
To navodno potvrđuje činjenica da, iako je konzultant tijekom
ispitivanja stanja u fazi pokretanja postupka upotrijebio mnogo veći broj
proizvođača iz Unije u odnosu na broj proizvođača koji je
razmatrala Komisija, ukupni obujam proizvodnje koji je utvrdio konzultant niži
je od ukupnog obujma proizvodnje koji je za potrebe ispitivanja stanja utvrdila
Komisija. Ta je strana tvrdila i da se zbog toga informacije povezane s tim
pokazateljem štete ne mogu smatrati pozitivnim dokazom u smislu članka 8.
stavka 1. Osnovne uredbe.
(552)   Prvo,
objašnjava se da je broj proizvođača koje je razmatrao konzultant i
broj proizvođača koje je razmatrala Komisija gotovo isti i da se
stoga mora odbaciti argument da su rezultati nedosljedni. Ponavlja se i da su
podaci koje je prikupio konzultant unakrsno provjereni kad je to bilo
moguće u odnosu na ostale izvore te da je ustanovljeno da su procjene bile
dostatno pouzdane. Stoga se potvrđuje da se podaci o proizvodnji koje je
dostavio konzultant smatraju pozitivnim dokazom u smislu članka 8. stavka
1. Osnovne uredbe.
4.5.2.2.  Obujam prodaje i tržišni udio
(553)   Obujam
prodaje i tržišni udio industrije Unije razvijali su se tijekom razmatranog
razdoblja kako slijedi:
 Tablica 5-a
 Moduli – obujam prodaje i tržišni udio (u MW)
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Obujam prodaje na tržištu Unije || 1 037 || 1 890 || 2 683 || 2 357
 Indeks (2009. = 100) || 100 || 182 || 259 || 227
 Tržišni udio || 19 % || 15 % || 13 % || 13 %
Izvor: Europressedienst
 Tablica 5-b
 Ćelije – obujam prodaje i tržišni udio (u MW)
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Obujam prodaje na ukupnom tržištu || 1 470 || 1 913 || 2 245 || 1 545
 Indeks (2009. = 100) || 100 || 130 || 153 || 105
 Tržišni udio || 68 % || 57 % || 52 % || 38 %
Izvor: Europressedienst
(554)   Obujam prodaje modula tijekom
razmatranog razdoblja povećao se za 127 %. Međutim, u kontekstu
povećanja potrošnje od 221 % to se pretvorilo u pad tržišnog udjela
industrije Unije s 19 % 2009. na 13 % tijekom RIP-a. Kad je riječ o
ćelijama, prodaja industrije Unije povećala se vrlo malo za 5 %, dok
se potrošnja povećala za 87 %, što je dovelo do smanjenja tržišnog udjela
sa 68 % 2009. na 38 % tijekom RIP-a. Kao odgovor
na sve veću potrošnju, prodaja modula i ćelija industrije Unije rasla
je puno manje od uvoza iz dotične zemlje. Stoga industrija Unije nije
mogla imati koristi od sve veće potrošnje. Kao posljedica toga tijekom
razmatranog razdoblja smanjio se tržišni udio za module i ćelije.
(555)   Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da je tržišni udio industrije Unije za module 2009. već iznosio
19 % i da se pad od 6 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblje ne
može smatrati štetom.
(556)   Smanjenje tržišnog udjela za 6
postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja treba razmatrati u kontekstu
povećanja potrošnje modula u Uniji tijekom istog razdoblja za više od
200 %. Kako je ranije navedeno, čak i da je povećana potrošnja,
Unija nije mogla povećati obujam prodaje s tim u skladu te je u pogledu
tržišnog udjela pretrpjela gubitak. Stoga se taj argument morao odbaciti.
(557)   Jedna strana tvrdila je da se
metodologijom upotrijebljenom za prikupljanje podataka o prodaji (uglavnom
sastanci i posjete mjestima proizvodnje) nisu dobili pouzdani rezultati zbog
povjerljivosti tih podataka i nevoljkosti društava da ih dostave. Ta se
metodologija stoga ne može smatrati primjerenom. Isto tako, podaci se ne mogu
smatrati pozitivnim dokazom u smislu članka 8. stavka 1. Osnovne uredbe.
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (482), podaci koje je prikupio konzultant
unakrsno su provjereni kad je to bilo moguće u odnosu na ostale izvore te
je ustanovljeno da su procjene bile dostatno pouzdane. Stoga se potvrđuje
da se podaci o prodaji koje je dostavio konzultant smatraju pozitivnim dokazom
u smislu članka 8. stavka 1. Osnovne uredbe.
4.5.2.3.  Zaposlenost i produktivnost
(558)   Zaposlenost
i produktivnost razvijale su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:
 Tablica 6-a
 Moduli – zaposlenost i produktivnost
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Broj zaposlenika || 11 779 || 15 792 || 17 505 || 16 419
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 134 || 149 || 139
 Produktivnost (kW po zaposleniku) || 183 || 211 || 247 || 245
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 115 || 135 || 134
 Izvor: Europressedienst Tablica 6-b
 Ćelije – zaposlenost i produktivnost
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Broj zaposlenika || 5 281 || 5 937 || 5 641 || 4 782
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 112 || 107 || 91
 Produktivnost (kW po zaposleniku) || 319 || 400 || 483 || 423
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 126 || 151 || 133
Izvor: Europressedienst
(559)   Zaposlenost kod modula
povećala se između 2009. i RIP-a za 39 %, ali se kod ćelija
smanjila za 9 %. Međutim, napominje se da se zaposlenost kod modula
povećavala do 2011., a zatim tijekom RIP-a smanjila. Zaposlenost kod
ćelija povećavala se do 2010., a zatim se tijekom 2011. i RIP-a
smanjila. Ukupna produktivnost pokazala je pozitivna kretanja kod modula i
ćelija povećavši se za 34 % odnosno za 33 %. To je djelomično
posljedica napora industrije Unije da odgovori na pritisak subvencioniranog
uvoza iz NRK-a.
(560)   Stoga,
u skladu s padom proizvodnje modula u Uniji između 2011. i RIP-a, tijekom
istog razdoblja smanjila se i zaposlenost kod modula. Zaposlenost kod
ćelija povećavala se do 2010., a zatim se 2011. i tijekom RIP-a
smanjila, dok se proizvodnja ćelija u Uniji do 2011. stalno
povećavala, a zatim počela padati.
(561)   Jedna strana tvrdila je nakon
konačne objave da je metodologija za utvrđivanje ukupne zaposlenosti
u Uniji tijekom razmatranog razdoblja netočna. Tvrdila je da je u
nedostatku stope zaposlenosti kod određenog proizvođača iz Unije
u obzir uzeta prosječna stopa zaposlenosti onih proizvođača iz
Unije čije su informacije o toj stopi bile dostupne. To je moralo biti
odbačeno jer je za utvrđivanje ukupne zaposlenosti primijenjena druga
metodologija, tj. u slučaju nedostupnosti podataka o zaposlenosti za
određene proizvođače iz Unije ta je vrijednost procijenjena na
temelju podataka o istom društvu iz prethodne godine i/ili prethodnih godina.
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (482), ta je metodologija provjerena te je
zaključeno da je razumna. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
4.5.2.4.  Visina iznosa subvencija protiv
kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere i oporavak od prošlog
subvencioniranja ili dampinga
(562)   Sve
subvencijske marže znatno su više od razine de minimis. Kad je
riječ o utjecaju visine iznosa subvencija protiv kojih se mogu uvesti
antidampinške mjere na industriju Unije, s obzirom na obujam i cijene uvezenih
proizvoda iz dotične zemlje, taj se utjecaj može smatrati znatnim.
(563)   S
obzirom na to da je ovo prvi postupak protiv subvencioniranog uvoza
dotičnog proizvoda, nisu dostupni podaci za procjenu učinka
mogućeg prošlog dampinga ili subvencioniranja.
4.5.3.     Mikroekonomski pokazatelji
4.5.3.1.  Cijene i čimbenici koji
utječu na cijene
(564)   Prosječne
prodajne cijene proizvođačâ iz Unije u uzorku prema nepovezanim
kupcima u Uniji razvijale su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:
 Tablica 7-a
 Moduli – prosječne prodajne cijene u Uniji
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Prosječna prodajna cijena na slobodnom tržištu u Uniji (EUR/kW) || 2 198,75 || 1 777,15 || 1 359,35 || 1 030,83
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 81 || 62 || 47
 Trošak proizvodnje (EUR/kW) || 2 155,02 || 1 599,44 || 1 400,13 || 1 123,60
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 74 || 65 || 52
 Izvor: provjereni odgovori na upitnik Tablica 7-b ||
 Ćelije – prosječne prodajne cijene u Uniji ||
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP ||
 Prosječna prodajna cijena na slobodnom tržištu u Uniji (EUR/kW) || 1 525,09 || 1 160,99 || 777,62 || 474,91 ||
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 76 || 51 || 31 ||
 Trošak proizvodnje (EUR/kW) || 1 647,10 || 1 021,67 || 1 057,56 || 745,61 ||
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 62 || 64 || 45 ||
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
(565)   Tijekom
razmatranog razdoblja prodajne cijene naglo su pale, tj. pale su za 53 % za
module i za 69 % za ćelije. Prodajne su se cijene tijekom razmatranog
razdoblja stalno smanjivale, no pad cijene bio je posebno izražen tijekom RIP-a
kada su se spustile na neodržive razine. Tijekom razmatranog razdoblja trošak
proizvodnje smanjio se za 48 % za module i za 55 % za ćelije.
Industrija Unije ne bi mogla imati koristi ni od svojih stalnih napora da
poveća troškovnu učinkovitost, ni od učinka smanjenja troška
glavne sirovine, odnosno polisilicija. To je uglavnom bila posljedica sve
većeg pritiska subvencioniranog uvoza na cijene koji je negativno utjecao
na prodajne cijene industrije Unije koje su se još više smanjile u odnosu na
povećanje učinkovitosti. Navedeno se može promatrati kroz negativni trend
profitabilnosti industrije Unije kako je opisano u uvodnoj izjavi (579). Ukupno
je došlo do znatnog smanjenja prosječne prodajne cijene i troška
proizvodnje istovjetnog proizvoda s katastrofalnim učinkom na
profitabilnost industrije Unije.
(566)   Jedna zainteresirana strana
osporila je da je smanjenje prosječne prodajne cijene imalo katastrofalan
učinak na profitabilnost industrije Unije. Tvrdila je da se jednako
smanjivao prosječan trošak industrije i da je stoga smanjenje cijene prirodno.
Međutim, kako je opisano u uvodnoj izjavi (565), u ispitnom postupku
utvrđeno je da se industrijska prodajna cijena u Uniji smanjila više od
prosječnog troška proizvodnje te da se stoga smanjenje troškova nije
odrazilo na profitabilnost industrije Unije. Stoga se potvrđuje da je
smanjenje prodajne cijene u industriji Unije imalo katastrofalan učinak na
njezinu profitabilnost te su stoga tvrdnje u tom pogledu odbačene.
(567)   Jedna druga strana osporila je
zaključak u uvodnoj izjavi (138) Privremene antidampinške uredbe da su
tijekom RIP-a cijene bile na neodrživoj razini tvrdeći da je to trebalo
ovisiti o odluci tržišnih snaga. Ista strana prigovorila je i na zaključak
u istoj uvodnoj izjavi da industrija Unije nije mogla imati koristi od
smanjenja troškova zbog cjenovnog pritiska subvencioniranog uvoza. Institucije
su u tom pogledu zabilježile sljedeće: „neodrživa razina” odnosi se na
činjenicu da je industrija Unije prodavala uz gubitak te se stoga nije
mogla dugoročno održati. Pitanje je li cjenovna razina održiva stoga je
samo pitanje odnosa između troškova proizvodnje i cijena. Tvrdnja da „nije
mogla imati koristi od smanjenja troškova” odnosi se na činjenicu da su se
troškovi smanjivali sporije od cijena. Obje izjave podupire dokaz iz uvodne
izjave (138) Privremene antidampinške uredbe. Stoga se taj argument morao
odbaciti.
4.5.3.2.  Troškovi rada
(568)   Prosječni
troškovi rada proizvođačâ iz Unije u uzorku  tijekom razmatranog
razdoblja razvijali su se kako slijedi:
 Tablica 8-a
 Moduli – prosječni troškovi rada po zaposleniku
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Prosječni trošak rada po zaposleniku (EUR) || 38 194 || 40 793 || 41 781 || 42 977
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 107 || 110 || 113
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
 Tablica 8-b ||
 Ćelije – prosječni trošak rada po zaposleniku ||
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP ||
 Prosječni trošak rada po zaposleniku (EUR) || 49 677 || 49 357 || 49 140 || 49 350 ||
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 99 || 99 || 99 ||
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
(569)   Između
2009. i RIP-a prosječni trošak rada po zaposleniku za module stalno se
povećavao za ukupno 13 %. Kad je riječ o ćelijama,
prosječni trošak rada bio je tijekom cijelog razmatranog razdoblja
stabilan,  između 2009. i 2010. blago se smanjio za 1%, ali je onda do
RIP-a ostao stabilan. Ukupno povećanje troška rada dijelom se može
objasniti istovremenim rastom produktivnosti (moduli i ćelije) te
kretanjem inflacije.
(570)   Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da tijekom razmatranog razdoblja nije bilo inflacije te da taj
čimbenik nije mogao uzrokovati ukupno povećanje troška rada.
(571)   Suprotno tvrdnji zainteresirane
strane, u ispitnom postupku ustanovljeno je da je tijekom razmatranog postupka
bilo inflacije i da se povećanje troška rada, ograničeno na module,
može objasniti inflacijom i povećanjem produktivnosti.
(572)   Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da je štetu industriji Unije nanijelo povećanje troškova rada i
istovremeni pad produktivnosti. Međutim, prvo treba napomenuti da je za
ćelije trošak rada ostao isti i da se produktivnost povećala i za
ćelije i za module. Stoga se porast troška za module može objasniti
povećanjem produktivnosti. Osim toga, kako je navedeno u uvodnoj izjavi
(203) Privremene antidampinške uredbe, u ispitnom postupku je pokazano da
troškovi rada ne čine znatan dio troškova proizvodnje. Stoga se taj
argument morao odbaciti.
4.5.3.3.  Zalihe
(573)   Razine
zaliha proizvođačâ iz Unije u uzorku razvijale su se tijekom
razmatranog razdoblja kako slijedi:
 Tablica 9-a Moduli – zalihe ||
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Završne zalihe (u kW) || 28 612 || 40 479 || 74 502 || 65 415
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 141 || 260 || 229
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
 Tablica 9-b
 Ćelije – zalihe
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Završne zalihe (u kW) || 16 995 || 23 829 || 76 889 || 68 236
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 140 || 452 || 402
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
(574)   Tijekom
razmatranog razdoblja zalihe su znatno pale, tj. pale su za 129 % za
module i za 302 % za ćelije. Kad je riječ o modulima, zalihe su
se stalno povećavale i 2011. dosegnule vrlo visoke razine (za 160 %), dok
su se tijekom RIP-a smanjile, ali još uvijek ostale na vrlo visokim razinama u
usporedbi s početkom razmatranog razdoblja. Kad je riječ o
ćelijama, razvoj je bio još više izražen, s povećanjem zaliha
između 2009. i 2011. za više od 350 %. Isto tako, zalihe su se tijekom RIP-a
smanjile, ali su ostale na vrlo visokim razinama u usporedbi s početkom
razmatranog razdoblja.
(575)   U
ispitnom postupku pokazalo se da će, s obzirom na trenutačnu
negativnu situaciju, proizvođači iz Unije nastojati držati
ograničene zalihe istovjetnog proizvoda i svoju proizvodnju temeljiti na
narudžbama. Stoga povećanje zaliha istovjetnog proizvoda tijekom
razmatranog razdoblja nije važan čimbenik za utvrđivanje je li
industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu.
(576)   Jedna strana tvrdila je da su
vrijednosti zaliha iznesene u uvodnoj izjavi (141) Privremene antidampinške
uredbe obmanjujuće jer su za razliku od obujma proizvodnje industrije
Unije zalihe iskazane u kW, a ne u MW.
(577)   Iskazivanje zaliha u kW ili MW
smatralo se nevažnim za određivanje je li industrija Unije pretrpjela
materijalnu štetu. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(578)   Nakon konačne objave
nekoliko strana  tvrdilo je da se zalihe trebaju utvrditi za cijelu industriju
Unije i da podaci za samo deset proizvođača iz Unije nisu
reprezentativni. Objašnjava se da su zalihe razmatrane kao mikroekonomski
pokazatelj i da ih stoga treba utvrditi na temelju informacija prikupljenih od
pojedinačnih društava, u ovom slučaju od proizvođača iz
Unije u uzorku koji se smatraju reprezentativnima za cijelu industriju Unije.
Stoga je ta tvrdnja odbačena.
4.5.3.4.  Profitabilnost, novčani
tok, ulaganja i povrat ulaganja, sposobnost prikupljanja kapitala
(579)   Profitabilnost
i novčani tok tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
 Tablica 10–a
 Moduli – profitabilnost i novčani tok
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Profitabilnost prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% prodajnog prometa) || 2 % || 10 % || -3 % || -9 %
 Novčani tok || 13 % || 10 % || 12 % || 3 %
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
 Tablica 10-b ||
 Ćelije – profitabilnost i novčani tok ||
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP ||
 Profitabilnost prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% prodajnog prometa) || -8 % || 12 % || -36 % || -57 % ||
 Novčani tok || 75 % || 52 % || -0,3 % || -46 % ||
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
(580)   Profitabilnost
proizvođačâ iz Unije u uzorku utvrđena je izražavanjem neto
dobiti od prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima u Uniji prije
oporezivanja u postocima prometa kod te prodaje.
(581)   Profitabilnost za istovjetni
proizvod naglo se smanjila i tijekom razmatranog razdoblja pretvorila u
gubitke. Profitabilnost je pala za 11 postotnih bodova za module i za 49
postotnih bodova za ćelije.
(582)   Profitabilnost za istovjetni
proizvod povećala se između 2009. i 2010., ali se zatim znatno
smanjila 2011. kad je industrija Unije ostvarila gubitke te se tijekom RIP-a
dodatno znatno smanjila. Gubici su bili posebno visoki za ćelije.
(583)   Kretanje neto novčanog
toka, odnosno sposobnosti proizvođačâ iz Unije u uzorku da sami
financiraju svoje aktivnosti, također je između 2009. i RIP-a
slijedilo negativni trend. Stoga se, uzimajući u obzir smanjenje za 10
postotnih bodova za module s blagim povećanjem 2011., najveće
smanjenje novčanog toka dogodilo između 2011. i RIP-a. Pad
novčanog toka bio je izraženiji za ćelije nego za module te je
tijekom RIP-a dosegnuo znatne negativne razine. Stoga se tijekom razmatranog
razdoblja novčani tok za istovjetni proizvod smanjio.
(584)   Brojke
u nastavku predstavljaju razvoj ulaganja i povrata ulaganja
proizvođačâ iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja u odnosu
na ukupno tržište:
 Tablica 11-a Moduli – ulaganja i povrat na ulaganja ||
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Ulaganja (EUR) || 12 081 999 || 50 105 017 || 64 643 322 || 32 730 559
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 415 || 535 || 271
 Povrat ulaganjâ || -15 % || 19 % || -15 % || -17 %
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
 Tablica 11-b
 Ćelije – ulaganja i povrat na ulaganja
   || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Ulaganja (EUR) || 31 448 407 || 34 451 675 || 10 234 050 || 6 986 347
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 110 || 33 || 22
 Povrat ulaganjâ || -4 % || 10 % || -20 % || -19 %
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
(585)   Prethodna tablica pokazuje da
je između 2009. i RIP-a industrija Unije svoja ulaganja za module
povećala za 171 %. To je uglavnom bilo povezano sa znatnim
povećanjima kapaciteta. Međutim, tijekom istog razdoblja industrija
Unije smanjila je svoja ulaganja u ćelije za 78 %; ulaganja su se uglavnom
odnosila na istraživanje i razvoj te na poboljšanje i održavanje proizvodne
tehnologije i postupka kako bi se povećala učinkovitost. Budući
da si industrija Unije tijekom razmatranog razdoblja nije mogla priuštiti
dodatna ulaganja za ćelije, razina ulaganja tijekom RIP-a bila je
prilično niska. S obzirom na to da su se ulaganja uglavnom financirala iz
novčanog toka i zajmova između društava, smanjenje novčanog toka
imalo je neposredan učinak na razinu ulaganja.
(586)   Povrat ulaganja („ROI”) izražen
je kao dobit u postocima neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja. Povrat
ulaganja za istovjetni proizvod slijedio je slična negativna kretanja kao
i drugi pokazatelji financijskih rezultata između 2009. i RIP-a za sve tri
vrste proizvoda. Iako je za ćelije 2009. i 2010. bilo povećanja,
povrat ulaganja značajno se smanjio 2011. i dosegnuo negativne razine.
Povrat ulaganja za module bio je tijekom cijelog razmatranog razdoblja na negativnim
razinama, osim 2010. kada je dosegnuo 19 %. Ukupno gledano, smanjivao se
tijekom razmatranog razdoblja i tijekom RIP-a dosegnuo -17 % za
ćelije, tj. za 1 %, no još uvijek je ostao na znatnim negativnim razinama,
tj. -19 %. Ukupno su tijekom razmatranog razdoblja povrata ulaganja
zabilježena negativna kretanja za istovjetni proizvod.
(587)   Sposobnost prikupljanja
kapitala analizirana je u odnosu na ukupno tržište te se utvrdilo da se
sposobnost industrije Unije da prikupi novčana sredstva za istovjetni
proizvod stalno pogoršavala te da se tako oslabilo stanje industrije Unije.
(588)   Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da su prethodno prikazani podaci o ulaganjima preniski u usporedbi s
proizvodnim kapacitetom industrije Unije kako je prikazano u uvodnoj izjavi
(538). Strana je u potvrdu te tvrdnje izjavila da samo zna da je jedan
proizvođač iz Unije uložio u povećanje kapaciteta uz mnogo
veći trošak. Dotična strana zaključila je da je stoga
utvrđeni proizvodni kapacitet industrije Unije precijenjen. Napominje se
da za tu tvrdnju nema dokaza, osobito u pogledu ulaganja dotičnog
proizvođača iz Unije. Suprotno tomu, podaci o ulaganjima u
Privremenoj antidampinškoj uredbi temelje se na stvarnim i provjerenim
informacijama dobivenima od proizvođača iz Unije u uzorku. Treba
napomenuti da je ta tvrdnja temeljena na usporedbi između ukupnih ulaganja
proizvođača iz Unije u uzorku i ukupnog proizvodnog kapaciteta cijele
industrije Unije, što se ne može smatrati primjerenom osnovom za usporedbu jer
nisu u obzir uzeta ukupna ulaganja cijele industrije Unije. Stoga se taj
argument morao odbaciti.
4.5.3.5.  Zaključak o šteti
(589)   Analiza
stanja industrije Unije pokazala je jasan trend pada glavnih pokazatelja štete.
U odnosu na općenito povećanje potrošnje, tijekom razmatranog razdoblja
povećala se ukupna proizvodnja za module i ćelije. Iako se obujam
prodaje povećao, tržišni udio industrije Unije smanjio se tijekom RIP-a
zbog većeg povećanja potrošnje tijekom razmatranog razdoblja.
Prosječne prodajne cijene naglo su pale tijekom razmatranog razdoblja i
negativno utjecale na sve pokazatelje financijskih rezultata, kao što su:
profitabilnost, novčani tok, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja
kapitala.
(590)   Ukupno
se tijekom razmatranog razdoblja obujam prodaje industrije Unije povećao.
Međutim, povećanje obujma prodaje industrije Unije bilo je
popraćeno velikim padom prosječne prodajne cijene.
(591)   U smislu obujma i tržišnog
udjela znatno se tijekom razmatranog razdoblja povećao uvoz
zainteresiranih strana iz NRK-a. Istovremeno su se uvozne cijene stalno
smanjivale i znatno obarale prosječnu cijenu industrije Unije na tržištu
Unije.
(592)   Nekoliko je zainteresiranih
strana tvrdilo da su industrija Unije i posebno proizvođači iz Unije
u uzorku imali dobre poslovne rezultate. Tvrdilo se da su se određeni
pokazatelji štete, tj. obujam proizvodnje, proizvodni kapacitet, prodaja i
zaposlenost pa čak i profitabilnost nekih proizvođača u uzroku,
povećavali i da se neće pokazati materijalna šteta. Ti navodi nisu
potvrđeni rezultatima ispitnog postupka koji je pokazao jasne trendove
pada mnogih pokazatelja štete, relevantnih za zaključak da je industrija
Unije pretrpjela materijalnu štetu.
(593)   S
obzirom na navedeno, u ispitnom postupku potvrđena je posebno
činjenica da su prodajne cijene niže od troškova proizvodnje i da tako
imaju negativan učinak na profitabilnost industrije Unije koja je tijekom
RIP-a dosegnula negativne razine. Zaključuje se da će, ako se nastavi
subvencionirani uvoz na tržište Unije, gubici industrije Unije vjerojatno
dovesti do stalnog prekida svake veće proizvodnje istovjetnog proizvoda u
Uniji. Čini se da to potvrđuju događanja tijekom i nakon RIP-a,
tj. neka su trgovačka društva proglasila stečaj i/ili privremeno ili
stalno zaustavila proizvodnju.
(594)   S
obzirom na navedeno, zaključuje se da je industrija Unije pretrpjela
materijalnu štetu u smislu članka 8. stavka 4. Osnovne uredbe.
5.           UZROČNOST
5.1.        Uvod
(595)   U skladu s člankom 8.
stavcima 5. i 6. Osnovne uredbe, ispitivalo se je li subvencionirani uvoz iz dotične
zemlje uzrokovao materijalnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije. Osim
toga, poznati čimbenici, osim subvencioniranog uvoza, koji su mogli
uzrokovati štetu industriji Unije, ispitani su kako bi se osiguralo da se sva
šteta koju su uzrokovali ti čimbenici ne pripiše subvencioniranom uvozu.
(596)   Neke zainteresirane strane
tvrdile su da se tržišni uvjeti za dotični proizvod razlikuju prema državi
članici i da bi stoga analizu štete trebalo provesti na razini pojedine
države članice.
(597)   Nacionalni programi potpore u
određenoj mjeri određuju veličinu tržištâ država članica.
Međutim, u ispitnom postupku pokazalo se i da potražnja ne ovisi
isključivo o programima potpore. Ovisno o zemljopisnom položaju
(izloženost suncu) i cijeni električne energije na određenom mjestu,
čini se da su solarne ploče dosegnule paritet mreže ili su mu barem
blizu (tj. trošak proizvodnje solarne energije jednak je trošku proizvodnje
konvencionalne energije), što znači da se određena ulaganja provode
neovisno o programima potpore. Stoga se nije moglo utvrditi da tržišni uvjeti
ovise isključivo o programima potpore te je navedena tvrdnja
odbačena.
(598)   Nekoliko zainteresiranih strana
tvrdilo je da se štetni učinci subvencioniranog uvoza nisu analizom
uzročnosti razdvojili, nisu utvrđene razlike među njima ni
njihova količina u odnosu na učinke ostalih poznatih čimbenika
koji istovremeno uzrokuju štetu industriji Unije. Osim toga, tvrdilo se da
Komisija nije provela skupnu analizu tih ostalih poznatih čimbenika.
(599)   Treba napomenuti da je Komisija
u odgovoru na tu tvrdnju, u skladu s ustaljenom praksom, prvo ispitala postoji
li uzročno-posljedična veza između subvencioniranog uvoza i
štete koju je pretrpjela industrija Unije te potom ispitala je li ijedan od
ostalih poznatih čimbenika prekinuo uzročno-posljedičnu vezu
utvrđenu između materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije
i subvencioniranog uvoza. U toj su analizi ocijenjeni učinci ostalih
poznatih čimbenika za industriju Unije, utvrđena je razlika među
njima te su oni razdvojeni od štetnih učinaka subvencioniranog uvoza kako
bi se osiguralo da se prouzročena šteta ne pripiše subvencioniranom uvozu.
Utvrđeno je da ni jedan od njih nije znatno utjecao, ako je uopće i
utjecao, na stanje u industriji te ostaje činjenica da se procijenjena
materijalna šteta mora pripisati subvencioniranom izvozu. Tvrdnja je na temelju
toga odbačena.
(600)   Nakon konačne objave
nekoliko zainteresiranih strana ponovilo je navedene tvrdnje. U tom pogledu
tvrdilo se da je Komisija morala izričito utvrditi, razumno i primjereno
objasniti, da se šteta koju su prouzročili drugi čimbenici ne
pripisuje tom uvozu.
(601)   Nakon ispitivanja svih
činjenica u ispitnom postupku zaključeno je da je subvencionirani
uvoz razmatran zasebno uzrokovao materijalnu štetu industriji Unije. U tom
pogledu kvantitativno utvrđivanje ostalih učinaka ostalih poznatih
čimbenika nije bilo moguće te je stoga provedena kvalitativna
procjena kako je navedeno u uvodnim izjavama od (164) do (222) Privremene
antidampinške uredbe. Kao zaključak potvrđeno je da je
subvencionirani uvoz prouzročio materijalnu štetu industriji Unije.
Smatralo se da su učinci ostalih čimbenika na negativan razvoj
industrije Unije ograničeni. Treba napomenuti da se, u skladu s
člankom 8. stavcima 5. i 6. Osnovne uredbe, ne nameće nikakva obveza
u pogledu vrste analiza koje treba provesti kako bi se utvrdili učinci.
Suprotno tomu, u skladu s člankom 8. stavcima 5. i 6. Osnovne uredbe,
analize treba provesti tako da štetni učinci subvencioniranog uvoza budu
odvojeni i da se utvrdi razlika u odnosu na štetne učinke ostalih
čimbenika. U ispitnom postupku nisu nađeni nikakvi dokazi da su svi
ostali poznati čimbenici koji su mogli pridonijeti nanesenoj šteti, skupno
ili zasebno, prekinuli uzročno-posljedičnu vezu između
subvencioniranog izvoza i materijalne štete koju je pretrpjela industrija
Unije. Uzimajući u obzir navedenu analizu potvrđeno je da ostali
poznati čimbenici nisu poništili nalaz da se materijalna šteta koju je
pretrpjela industrija Unije mora pripisati subvencioniranom uvozu. Na temelju
toga ti su argumenti odbačeni.
(602)   Neke zainteresirane strane
tvrdile su da se nacionalni programi potpore, izloženost suncu i cijene
električne energije (uključujući regulatorne naknade) razlikuju
u državama članicama i da osim toga na svakom tržištu postoje odvojeni
tržišni segmenti (stambeni segment – instalacije snage manje od 40 kW, segment
trgovine i industrije – instalacije snage između 40 kW i 1 MW te segment
javnih usluga – instalacije između 1 MW i 10 MW). U tom pogledu tvrdili su
da analizu uzročnosti treba provesti zasebno za svaku državu članicu
te zasebno za sve velike segmente i stambeni segment.
(603)   Neke zainteresirane strane
nakon konačne objave ponovile su svoju tvrdnju da analizu uzročnosti
treba provesti zasebno za svaku državu članice, a da je pri tom nisu
potkrijepili novim argumentima ili dokazima.
(604)   U ispitnom postupku pokazalo se
da su prodajne i uvozne cijene slične diljem Unije. Stoga se može smatrati
da postoji jedno tržište proizvoda koji se ispituje. U ispitnom postupku nije
ustanovljeno da su u tom smislu proizvođači iz svake države
članice ili područja usmjerile svoje aktivnosti na to specifično
tržište ili da je subvencionirani uvoz usmjeren na jednu državu članicu ili
područje. Osim toga, ni jedna od zainteresiranih strana nije tvrdila da
subvencioniranje i štetu treba analizirati zasebno za svaku državu
članicu, što bi zapravo bio preduvjet za provođenje analize
uzročnosti zasebno za svaku državu članicu. U ispitnom postupku nisu
pronađeni dokazi da bi to bio primjeren pristup, osobito uzimajući u
obzir slične cijene diljem Unije proizvoda koji se razmatra na razini
Unije. Osim toga, napominje se da se izloženost suncu može razlikovati u
različitim područjima iste države članice, na primjer jug
Francuske više je izložen suncu od njezina sjevera, ili da se u različitim
područjima u jednoj državi članici mogu primjenjivati različiti
programi potpore (na primjer Belgija) te da stoga učinak tih
čimbenika na potražnju može varirati od područja do područja u
istoj državi članici. Međutim, razlike regulatornih okvira država
članica i/ili područja i razlika uvjeta kao što je izloženost suncu
nisu dovoljne za zasebnu analizu uzročnosti te time i za zasebnu analizu
štete i subvencioniranja. Stoga su ti argumenti morali biti odbačeni.
(605)   Jedna druga zainteresirana
strana tvrdila je da su, iako su ostali čimbenici važni, nacionalni
programi potpore glavni čimbenik u utvrđivanju potražnje. Ista je
strana i osporila da je barem na nekim mjestima dosegnut paritet mreže
tvrdeći da su se od RIP-a cijene modula povećale, a da su se cijene
električne energije smanjile. Tvrdilo se i da u svakom slučaju barem
u nekim državama članicama regulatorni, gospodarski i tehnički uvjeti
ne dopuštaju povezivanje na mrežu te da za te države članice stoga nije
važno je li dosegnut paritet mreže. Međutim, ta strana nije podastrla
dokaze svojih navoda. U svakom slučaju navedeni argumenti potvrđuju
da se među državama članicama stanje u odnosu na nacionalne programe
potpore te paritet mreže u određenoj mjeri mogu razlikovati. Osim toga, ni
jedna od dostavljenih informacija nije bila dovoljna za provođenje
zasebnih analiza za svaku državu članicu. Argumenti su stoga
odbačeni.
(606)   Ista je zainteresirana strana
nakon konačne objave ponovila svoju tvrdnju i dostavila neke informacije
koje navodno pokazuju različite tržišne uvjete u pogledu država
članica i segmenata. Međutim, dostavljene informacije ne mogu se
smatrati presudnima jer su dostavljene u obliku prezentacije u Power Pointu
bez dokaza te stoga ne upućuju na nužnost provođenja zasebnih analiza
za svaku državu članicu. Stoga se tvrdnja te strane morala odbaciti.
(607)   Na toj je osnovi
zaključeno da analiza uzročnosti za svaku državu članicu i/ili
područje i prema segmentima ne bi odgovarala tržišnoj stvarnosti.
(608)   Kineska
vlada tvrdila je da je Komisija nedosljedno provela analizu uzročnosti jer
je analiza štete za module i ćelije provedena zasebno, a analiza
uzročnosti nije. S tim u vezi treba napomenuti da, iako su pokazatelji
štete navedeni zasebno za svaku vrstu proizvoda, zaključci dobiveni za
svaki pokazatelj odnose se na proizvod iz ispitnog postupka u cjelini.
Također se ponavlja da su moduli i ćelije jedinstven proizvod i da je
stoga analiza uzročnosti provedena na toj osnovi. Stoga je ta tvrdnja
odbačena.
5.2.        Učinak subvencioniranog
uvoza
(609)   U
ispitnom postupku pokazalo se da se tijekom razmatranog razdoblja
subvencionirani uvoz iz NRK-a drastično povećao; obujam uvoza
povećao se za oko 300 % za module i za oko 400 % za ćelije,
a njihov tržišni udio porastao je s [60 % – 65 %] 2009. na [78 % – 83 %]
tijekom RIP-a za module i s [5 % – 10 %] 2009. na [22 % - 27 %] tijekom RIP-a
za ćelije. Stoga se potvrđuje da se obujam uvoza i tržišni udio
dotičnog proizvoda tijekom razmatranog razdoblja znatno povećao.
Povećanje subvencioniranog uvoza i gubitak tržišnog udjela industrije
Unije jasno su se vremenski poklapali. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (527),
u ispitnom postupku utvrđeno je i da su zbog subvencioniranog uvoza
tijekom RIP-a obarane cijene.
(610)   U
ispitnom postupku pokazalo se da su se tijekom razmatranog razdoblja cijene
subvencioniranog uvoza smanjile za 64% za module i 42 % za ćelije što je
dovelo do daljnjeg obaranja cijena. Zbog tog cjenovnog pritiska industrija
Unije uložila je znatne napore da smanji svoje troškove proizvodnje.
Unatoč tim naporima iznimno niska razina kineskih uvoznih cijena prisilila
je industriju Unije da svoju prodajnu cijenu dodatno smanji na neprofitabilne
razine. Stoga se profitabilnost industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja
znatno smanjila, te su tijekom RIP-a u tom pogledu zabilježeni gubici.
(611)   Na
temelju navedenog zaključuje se da su prisutnost kineskog uvoza i porast
tržišnog udjela subvencioniranog uvoza iz NRK-a po cijenama koje stalno obaraju
cijene industrije Unije imali odlučujuću ulogu u materijalnoj šteti
koju je pretrpjela industrija Unije, što se posebno odražava u njezinom lošem
financijskom stanju i pogoršanju većine pokazatelja štete.
(612)   Jedna zainteresirana strana
osporavala je tvrdnju da postoji dovoljna povezanost između
subvencioniranog uvoza dotičnog proizvoda iz NRK-a i materijalne štete
koju je pretrpjela industrija Unije. Tvrdilo se da se to može potkrijepiti s jedne
strane činjenicom da je od 2009. do 2010. profitna marža industrije Unije
za ćelije znatno narasla (od gubitka do dobiti od 12 %), dok su
cijene iz kineskog uvoza za 36 % bile niže od cijena industrije Unije, te
da se njezin tržišni udio tijekom istog razdoblja udvostručio. S druge
strane, između 2009. do 2010. tržišni udio kineskog uvoza porastao je za
samo 6 postotnih bodova iako se potrošnja tijekom istog razdoblja mnogo više
povećala, a industrija Unije ipak pretrpjela gubitak od 36 %. Ta je
strana tvrdila da je tijekom RIP-a razina cijena bila ista za ćelije iz
uvoza iz ostalih trećih zemalja i iz Kine, ali da se tržišni udio uvoza iz
trećih zemalja povećavao, dok se tržišni udio industrije Unije
smanjivao.
(613)   U ispitnom postupku pokazalo se
da se tržišni udio kineskih modula i ćelija tijekom razmatranog razdoblja
stalno povećavao (17 postotnih bodova za module i 17 postotnih bodova za
ćelije). To potvrđuje i navod u uvodnoj izjavi (609) da se
subvencionirani uvoz iz NRK-a znatno povećao, a da su se uvozne cijene
smanjile. Istodobno je tijekom razmatranog razdoblja industrija Unije izgubila
tržišni udio i, kako je opisano u uvodnim izjavama (569) i (593), svi glavni
pokazatelji štete ukazali su na negativan trend. Prema tome, potvrđeno je
da su se povećanje subvencioniranog uvoza i gubitak tržišnog udjela
industrije Unije jasno vremenski poklapali.
(614)   Navedena vremenska povezanost
utvrđena je zasebno za sve vrste proizvoda. Osim toga, analizom
učinka uvoza na profitnu maržu industrije Unije zasebno za svaku godinu
razmatranog razdoblja ne dobivaju se smisleni rezultati jer postojanje
subvencija i materijalne štete te uzročnu vezu među njima ne treba
utvrđivati za svaku godinu zasebno. Povezanost subvencioniranog uvoza i
materijalne štete dovoljno je dokazana analizom razvoja tijekom cijelog
razmatranog razdoblja.
(615)   Napominje se i da je
profitabilnost Unije jedan od čimbenika iz članka 8. stavka 4.
Osnovne uredbe koji treba ispitati u okviru ispitivanja učinka
subvencioniranog uvoza na stanje industrije Unije. Sama činjenica da je
industrija Unije u određenoj godini ostvarila dobit ne znači nužno da
nije pretrpjela nikakvu materijalnu štetu. Osim toga, kako bi se utvrdila
uzročno-posljedična veza između štete i subvencioniranog uvoza,
gubitak tržišnog udjela industrije Unije ne bi smio odgovarati točno
povećanju tržišnog udjela subvencioniranog uvoza. Naposljetku, ispitani su
te posebno obrađeni u uvodnim izjavama od (619) do (732) i ostali
čimbenici (na primjer uvoz iz ostalih trećih zemalja ili razvoj
potrošnje) koji su mogli pridonijeti šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
(616)   Podudarnost
povećanog subvencioniranog uvoza u znatnim količinama, zbog kojeg su
oborene cijene industrije Unije, i sve težeg stanja industrije Unije jasan je
pokazatelj uzročnosti u ovom predmetu, kako je utvrđeno u uvodnim
izjavama (609) i (611). Stoga se odbacuju tvrdnje o nepovezanosti
subvencioniranog uvoza i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(617)   Ista zainteresirana strana
nakon konačne objave nastavila je osporavati analizu uzročnosti
tvrdeći da profitabilnost Unije nije analizirana posebno za određene
godine (osobito 2010.), već za cijelo razmatrano razdoblje.
(618)   U tom pogledu treba napomenuti
da se izdvajanjem jedne određene godine razmatranog razdoblja i istodobnim
zanemarivanjem razvoja industrije Unije tijekom cijelog razmatranog razdoblja
ne mogu donijeti valjani zaključci o uzročnosti i povezanosti njezina
razvoja sa subvencioniranim uvozom. Takvom analizom može se dobiti samo
djelomična slika te se ne mogu donijeti valjani zaključci. Stoga je
stopa profitabilnosti, koja je potakla i ostale financijske pokazatelje koje je
industrija Unije ostvarila tijekom 2010., bila visoka zbog osobito snažnog
rasta potrošnje u Uniji, koji je bio potaknut izdašnim programima potpore, što
je omogućilo industriji Unije da te godine ostvari najveći rast
prodaje, ali samo privremeno što je u svakom slučaju za tu vrstu
industrije neodrživo. Stoga se taj argument morao odbaciti.
5.3.        Učinak ostalih
čimbenika
5.3.1.     Uvoz iz ostalih trećih
zemalja
(619)   Obujam
uvoza iz ostalih trećih zemalja tijekom razmatranog razdoblja povećao
se  za module za 19 %, dok se tržišni udio smanjio s 18,4 % na 6,8 %. Tajvan je
nakon NRK-a drugi najveći izvoznik.
(620)   Obujam uvoza ćelija iz
ostalih trećih zemalja tijekom razmatranog razdoblja povećao se za
186 %, što je značilo povećanje tržišnog udjela s oko 24 % 2009. na
oko 36 % tijekom RIP-a. Kad je riječ o ćelijama, Tajvan je nakon
NRK-a drugi najveći izvoznik s daleko većim količinama uvoza i
tržišnim udjelima od ostalih trećih zemalja, ali još uvijek ispod NRK-a.
(621)   Uvozne
cijene modula i ćelija iz trećih zemalja bile su u prosjeku više od
prosječne jedinične cijene kineskog uvoza. Dostupne informacije o
uvozu iz Tajvana pokazuju da je prosječna uvozna cijena modula bila viša
od prosječne kineske uvozne cijene modula, dok je prosječna uvozna
cijena ćelija bila u jednakom rasponu u odnosu na prosječnu kinesku
uvoznu cijenu ćelija. Međutim, budući da detaljne informacije o
cijenama po vrsti proizvoda nisu bile dostupne, usporedba prosječnih
cijena može se rabiti samo kao naznaka, ali se na temelju toga ne mogu donijeti
nikakvi čvrsti zaključci. Obujam uvoza ćelija iz Tajvana tijekom
razmatranog razdoblja stalno se povećavao, što je dovelo do povećanja
tržišnog udjela od oko 14 postotnih bodova. Stoga se ne može, ako je uvoz
ćelija iz Tajvana doista pridonio šteti koju je pretrpjela industrija
Unije, zaključiti da je prekinuo uzročno-posljedičnu vezu
između subvencioniranog uvoza iz NRK-a i štete koju je pretrpjela
industrija Unije, jer je obujam uvoza ćelija iz NRK-a bio nešto viši od
uvoza iz Tajvana. Kad je riječ o cijenama, iako su prosječne
indikativne cijene u jednakom rasponu, one ne mogu biti temelj ni za kakav
zaključak jer nije bilo dostupnih informacija o posebnim vrstama uvezenih
ćelija. Međutim, ukupno gledano za proizvod iz ispitnog postupka,
unatoč povećanju njegova tržišnog udjela, obujam je bio manji nego za
NRK i njegove su razine cijena tijekom RIP-a općenito bile više izuzev
ćelija. Zbog toga, a posebno s obzirom na obujam i tržišne udjele uvoza iz
ostalih trećih zemalja te njihove razine cijena, koje su u prosjeku
slične ili više od cijena industrije Unije, može se zaključiti da
uvoz iz treće zemlje nije prekinuo uzročno-posljedičnu vezu
između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(622)   Nekoliko zainteresiranih strana
dalo je primjedbe na konačnu objavu u pogledu nalaza o uvozu iz ostalih
trećih zemalja. Međutim, te strane nisu iznijele nove informacije i
dokaze na temelju kojih bi se relevantni nalazi morali izmijeniti.
(623)   Te strane posebno su naglasile
obujam uvoza ćelija iz Tajvana. Međutim, apsolutni obujam uvoza
dotičnog proizvoda iz Tajvana (1132 MW) čini samo mali dio (manje od
5 %) ukupne potrošnje u Uniji (21559 MW) i u odnosu na uvoz iz NRK-a
(15005 MW). Stoga je uvoz iz Tajvana samo neznatno pridonio, ako je uopće
i pridonio, šteti koju je pretrpjela industrija Unije i nije prekinuo
uzročno-posljedičnu vezu.
Tablica 12.
Uvoz i tržišni udio iz ostalih
trećih zemalja
 MODULI || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Obujam uvoza iz svih ostalih trećih zemalja (MW) || 1 003 || 1 702 || 1 385 || 1 195
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 169 || 138 || 119
 Tržišni udio uvoza iz svih ostalih trećih zemalja || 18,4 % || 14,0 % || 7,0 % || 6,8 %
 Prosječna uvozna cijena EUR/kW || 2 385,34 || 1 852,23 || 1 430,90 || 1 218,41
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 78 || 60 || 51
 Obujam uvoza iz Tajvana (MW) || 49 || 144 || 140 || 135
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 294 || 286 || 276
 Tržišni udio uvoza iz Tajvana || 0,9 % || 1,2 % || 0,7 % || 0,8 %
 Prosječna uvozna cijena EUR/kW || 2 102,04 || 1 659,72 || 1 350,00 || 1 125,93
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 79 || 64 || 54
 Obujam uvoza iz SAD-a (MW) || 140 || 180 || 51 || 60
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 129 || 36 || 43
 Tržišni udio uvoza iz SAD-a || 2,6 % || 1,5 % || 0,3 % || 0,3 %
 Prosječna uvozna cijena EUR/kW || 2 400,00 || 1 872,22 || 1 431,37 || 1 233,33
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 78 || 60 || 51
 Obujam uvoza iz ostatka Azije (MW) || 720 || 1,140 || 1,029 || 879
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 158 || 143 || 122
 Tržišni udio uvoza iz ostatka Azije || 13,2 % || 9,3 % || 5,2 % || 5,0 %
 Prosječna uvozna cijena EUR/kW || 2 400,00 || 1 870,18 || 1 440,23 || 1 229,81
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 78 || 60 || 51
 Obujam uvoza iz ostatka svijeta (MW) || 94 || 238 || 165 || 121
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 253 || 176 || 129
 Tržišni udio uvoza iz ostatka svijeta || 1,7 % || 2,0 % || 0,8 % || 0,7 %
 Prosječna uvozna cijena EUR/kW || 2 404,26 || 1 869,75 || 1 442,42 || 1 231,40
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 78 || 60 || 51
Izvor: Europressedienst
 ĆELIJE || 2009. || 2010. || 2011. || RIP
 Obujam uvoza iz svih ostalih trećih zemalja (MW) || 510 || 884 || 1 100 || 1 457
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 173 || 216 || 286
 Tržišni udio uvoza iz svih ostalih trećih zemalja || 23,7 % || 26,6 % || 25,5 % || 36,2 %
 Prosječna uvozna cijena EUR/kW || 1 166,67 || 1 072,40 || 751,82 || 553,88
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 92 || 64 || 47
 Obujam uvoza iz Tajvana (MW) || 235 || 400 || 540 || 997
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 170 || 230 || 424
 Tržišni udio uvoza iz Tajvana || 10,9 % || 12,0 % || 12,5 % || 24,8 %
 Prosječna uvozna cijena EUR/kW || 948,94 || 1 100,00 || 670,37 || 514,54
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 116 || 71 || 54
 Obujam uvoza iz SAD-a (MW) || 40 || 40 || 40 || 33
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 100 || 100 || 83
 Tržišni udio uvoza iz SAD-a || 1,9 % || 1,2 % || 0,9 % || 0,8 %
 Prosječna uvozna cijena EUR/kW || 1 350,00 || 1 050,00 || 825,00 || 636,36
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 78 || 61 || 47
 Obujam uvoza iz Japana (MW) || 60 || 154 || 170 || 145
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 257 || 283 || 242
 Tržišni udio uvoza iz Japana || 2,8 % || 4,6 % || 3,9 % || 3,6 %
 Prosječna uvozna cijena EUR/kW || 1 350,00 || 1 051,95 || 829,41 || 641,38
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 78 || 61 || 48
 Obujam uvoza iz ostatka svijeta (MW) || 175 || 290 || 350 || 282
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 166 || 200 || 161
 Tržišni udio uvoza iz ostatka svijeta || 8,1 % || 8,7 % || 8,1 % || 7,0 %
 Prosječna uvozna cijena EUR/kW || 1 348,57 || 1 051,72 || 831,43 || 638,30
 (Indeks 2009. = 100) || 100 || 78 || 62 || 47
Izvor: Europressedienst
5.3.2.     Nesubvencionirani uvoz iz NRK-a

(624)   Nesubvencionirani uvoz iz NRK-a
pomno je analiziran te je ustanovljeno da ne utječe znatno na stanje
industrije Unije, u mjeri da bi prekinuo uzročno-posljedične veze
između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
5.3.3.     Razvoj potrošnje Unije
(625)   Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (509), potrošnja Unije
tijekom razmatranog razdoblja povećala se za 221 % za module i za 87 % za
ćelije. Potrošnja je vrhunac dosegnula 2011. da bi tijekom RIP-a pala, pri
čemu je još uvijek bila daleko iznad razine s početka razmatranog
razdoblja 2009. Industrija Unije nije od tog povećanja potrošnje mogla
imati koristi jer je njezin tržišni udio tijekom istog razdoblja pao s
19 % na 13 % za module i s 68 % na 38 % za ćelije. Istovremeno
se  do 2011. tržišni udio NRK-a naglo povećavao, a zatim tijekom RIP-a,
kada je potrošnja pala, ostao stabilan na vrlo visokoj razini. Stoga, s obzirom
na činjenicu da je, unatoč smanjenju potrošnje Unije tijekom RIP-a,
tržišni udio subvencioniranog uvoza iz NRK-a tijekom razmatranog razdoblja ili
ostao na istoj razini (moduli) ili se povećao (ćelije) na štetu
industrije Unije, ne može se zaključiti da je smanjenje potrošnje bilo
takvo da prekine uzročno-posljedičnu vezu između
subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije. Osim toga, u ispitnom postupku pokazalo se da, s obzirom na to da je
kapacitet industrije Unije u svakom slučaju mnogo manji od razina
potrošnje, sve manja potrošnja tijekom RIP-a nije mogla pridonijeti šteti koju
je pretrpjela industrija Unije.
(626)   Na
temelju dostupnih informacija teško je utvrditi u kojoj mjeri programi potpore
država članica pokreću potražnju. Naime, kako je navedeno u uvodnoj
izjavi (632), postoje različiti programi potpore, a njihova povezanost s
potražnjom vrlo je složena i stoga je teško odrediti njihov točan
učinak. Međutim, i dostupni dokazi upućuju na činjenicu da
će se, čak i u izostanku programa potpore, potražnja za solarnom
energijom nastaviti te s vremenom čak i povećati, iako na nižim
razinama nego u kontekstu programa potpore. U tom kontekstu nekoliko je strana
tvrdilo da je na nekim područjima Unije već u cijelosti ili gotovo u
cijelosti ostvaren paritet mreže.
(627)   Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da uvoz iz NRK-a ne čini cijelo povećanje potrošnje i da
je, dok je u slučaju modula između 2009. i 2010. industrija
Unije izgubila tržišni udio, profitabilnost tijekom istog razdoblja i dalje
rasla. Osim toga, tvrdilo se da je 2009., dok je tržišni udio uvezenih
ćelija iz NRK-a iznosio 8 %, gubitak industrije Unije iznosio
8 %.
(628)   Kako je
već navedeno u uvodnim izjavama (609) i (616), unatoč smanjenju
potrošnje u Uniji tijekom RIP-a, tržišni udio subvencioniranog uvoza iz NRK-a
tijekom razmatranog razdoblja ostao je na istoj razini (moduli) ili se
povećao (ćelije) na štetu industrije Unije. Stoga se ne može zaključiti
da je do prekida uzročno-posljedične veze između
subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije došlo zbog
smanjenja potrošnje. Osim toga, u ispitnom postupku pokazalo se da, s obzirom
na to da je kapacitet industrije Unije u svakom slučaju mnogo manji od
razina potrošnje, sve manja potrošnja tijekom RIP-a nije mogla pridonijeti
šteti koju je pretrpjela industrija Unije. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(629)   Jedna druga zainteresirana
strana osporila je da će se potražnja u Uniji nastaviti i bez nacionalnih
programa potpore. Ta je strana tvrdila da postoji povezanost između
potražnje i programa potpore i da bez tih programa projekti u fotonaponskom
sektoru ne bi više bili profitabilni te bi stoga prestala i potražnja za solarnim
pločama.  Međutim, ta strana nije dostavila
ni jedan dokaz koji bi osporio nalaze u uvodnoj izjavi (626). U nedostatku
novih informacija u tom pogledu, ta je tvrdnja odbačena.
(630)   Kineska vlada nakon
konačne objave tvrdila je da činjenica da kapacitet industrije Unije
nije mogao zadovoljiti potražnju u Uniji nije važna jer se obujam prodaje
modula iz industrije Unije smanjio u skladu sa smanjenjem potrošnje i naglasio
da je materijalnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije uzrokovalo
smanjenje potrošnje između 2011. i RIP-a.  Činjenicu da su se
između 2011. i RIP-a doista smanjili potrošnja u Uniji i obujam prodaje
modula treba povezati s razvojem kineskih subvencioniranih cijena, koje su
utjecale na znatno obaranje cijena industrije Unije što je uzrokovalo njezine
gubitke u prodaji. U tom smislu ponavlja se da je, kako je navedeno u uvodnoj
izjavi (111) Privremene antidampinške uredbe, tržišni udio uvoza iz Kine u
vrijeme dok se potrošnja smanjivala ostao na istoj razini (moduli) ili se
povećao (ćelije). Istovremeno su se cijene uvoza iz Kine znatno
smanjile i utjecale na obaranje prodajnih cijena industrije Unije. Stoga je ta
tvrdnja odbačena.
5.3.4.     Poticajna cijena („FIT”) kao
glavni primjer programa potpore
(631)   Nekoliko zainteresiranih strana
tvrdilo je da je uzrok štete koju je pretrpjela industrija Unije povezan sa
smanjenjima poticajne cijene koje provode države članice. Ti su rezovi
navodno doveli do smanjenja broja solarnih instalacija i pada potražnje za
proizvodom iz ispitnog postupka na tržištu Unije te tako prouzročili
materijalnu štetu industriji Unije.
(632)   Države članice uvele su poticajne cijene, obveze u pogledu
kvota sa zelenim certifikatima kojima se može trgovati, investicijske potpore i
porezne olakšice u potporu proizvodnji obnovljive energije. U nekim državama
članicama odobrava se i potpora iz strukturnih fondova EU-a odobrava.
Najčešći instrument potpore za solarnu energiju bile su poticajne
cijene. Analiza Komisije bila je usmjerena na tu vrstu
programa potpore.
(633)   Poticajne cijene jesu
instrument financijske potpore namijenjen postizanju obveznih nacionalnih
ciljeva za korištenje obnovljive energije, kako je propisano Direktivom
2009/28/EZ o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora. Razina potpore
i način funkcioniranja poticajnih cijena ovise o pojedinoj državi
članici. Operateri mreže obvezuju se na temelju poticajnih cijena kupovati
solarnu energiju po cijenama kojima se osigurava da proizvođači
solarne energije (obično vlasnici solarnih instalacija) vrate troškove i
postignu razumne stope povrata. Poticajne cijene, kao i drugi programi potpore,
većinom također podliježu nadzoru državne potpore u skladu s
člancima 107. i 108. TFEU-a, čime se osigurava izostanak prekomjernih
naknada za proizvođače električne energije.
(634)   Unatoč nacionalnim
razlikama, u pogledu razvoja poticajnih cijena u Uniji mogu se primijetiti tri
pojave: (i.) smanjenje stopa poticajnih cijena, (ii.) obustava programa
poticajnih cijena u cijelosti (Španjolska) i (iii.) uvođenje pragova kapaciteta
(„ograničenja“) za instalacije prihvatljive za financiranje te ukupnih
ograničenja na novi kapacitet s potporom instaliran u jednoj godini na
razini države članice. Kad je riječ o ograničenjima, čini
se da su uvedena uglavnom tijekom 2012. i stoga najvjerojatnije nisu utjecala
na potrošnju tijekom RIP-a. Slijedom toga analiza je bila usmjerena na nedavne
obustave poticajnih cijena u Španjolskoj i smanjenja stopa poticajne cijene u
većini država članica. Analiziralo se jesu li utjecali na potražnju
na tržištu Unije i je li to moglo prouzročiti materijalnu štetu koju je
pretrpjela industrija Unije. U tom pogledu smatralo se da je i učinak
razvoja prodajnih cijena u pogledu potražnje za modulima bio reprezentativan za
stanje s ćelijama. Naime, budući da su ćelije neizostavne u
proizvodnji modula i budući da se ne koriste u drugim postupcima
proizvodnje, smanjenje potražnje za modulima automatski pokreće smanjenje
potražnje za ćelijama.
(635)   Dok je
u ispitnom postupku potvrđena veza između razvoja poticajne cijene i
potrošnje, ispitnim postupkom je utvrđeno da smanjenje potrošnje
između 2011. i RIP-a nije pridonijelo prekidu
uzročno-posljedične veze između subvencioniranog uvoza iz NRK-a
i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije kako je detaljno opisano
u uvodnoj izjavi (625). Naime, u ispitnom postupku pokazalo se da su, dok se
stanje industrije Unije pogoršavalo, proizvođači izvoznici mogli
zadržati svoje velike tržišne udjele za module (80 %) te su čak i malo
povećali svoje tržišne udjele za ćelije (od 22 % 2011. na 25 %
tijekom RIP-a). Osim toga, treba napomenuti da je prosječna cijena modula
koju je naplaćivala industrija Unije tijekom razmatranog razdoblja pala za
53 %, uglavnom zbog značajnog povećanja subvencioniranog uvoza i
njegova znatnog cjenovnog pritiska na tržištu Unije. Stoga se pad
profitabilnosti koji je pretrpjela industrija Unije ne može većinom
pripisati sniženjima poticajne cijene.
(636)   Slijedom
toga, potvrđuje se da su poticajne cijene stvarale potražnju za solarnom
energijom i da su nedavne obustave poticajne cijene (kao u Španjolskoj) i
sniženja u drugim državama članicama tijekom RIP-a smanjili potrošnju
proizvoda iz ispitnog postupka, što je moglo pridonijeti šteti koju je
pretrpjela industrija Unije. Međutim, smanjenje potrošnje tijekom RIP-a
nije moglo prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između
subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(637)   Nekoliko strana tvrdilo je da
su zbog sniženja poticajne cijene mogućnosti ulaganja u solarnu energiju
postale neprivlačne za investitore i da se tako u Uniji smanjila potražnja
za dotičnim proizvodom.
(638)   Dok je
u ispitnom postupku potvrđena veza između stopa poticajne cijene i
razine ulaganja u solarnu industriju, pokazalo se i da su ulaganja u solarnu
energiju manje ovisna u područjima s visokom izloženosti suncu kad je
proizvodnja solarne energije učinkovitija i u područjima s visokim
cijenama električne energije. Naime, pokazalo se da se unatoč
obustavi programa poticajne cijene još uvijek provode ulaganja (npr. u
Španjolskoj). Štoviše, u ispitnom postupku pokazalo se da su mogućnosti
ulaganja u solarnu energiju i dalje privlačne, čak i s nižim stopama
poticajne cijene. Tvrdnja je na temelju navedenog
odbačena.
(639)   Nekoliko strana tvrdilo je da
su kretanja poticajnih cijena izvršila znatan pritisak na snižavanje cijena te
time i na profitabilnost industrije Unije. Jedna zainteresirana strana tvrdila
je da je ispitan samo učinak kretanja poticajnih cijena na potražnju, a
zapravo je trebalo analizirati učinak na cijene. U istom kontekstu
nekoliko zainteresiranih strana tvrdilo je da je većina država
članica već 2010. znatno snizila poticajne cijene što je rezultiralo
pritiskom na snižavanje cijena modula.
(640)   U
pogledu te tvrdnje treba napomenuti da su države članice poticajne cijene
snižavale u različito vrijeme i različitom dinamikom te da je teško
stvoriti opću sliku za cijelu Uniju. Bez obzira na vrijeme kad su stope
poticajnih cijena dosegle vrlo nisku razinu, znatan pad cijena i
profitabilnosti u Uniji tijekom razmatranog razdoblja ne može se objasniti samo
ili uglavnom smanjenjem poticajnih cijena. Prvo, na temelju informacija koje su
prikupile Njemačka i Italija, a koje zajedno čine oko 75 %
potrošnje Unije u 2011., pad prosječne prodajne cijene tijekom RIP-a bio
je izraženiji od smanjenja stopa poticajnih cijena. Drugo, prikupljeni dokazi
pokazuju da je za neke države, poput Italije, čak i u kontekstu vrlo
izdašnih stopa poticajnih cijena industrija Unije morala znatno spustiti svoje
cijene. Naposljetku, tijekom RIP-a industrija Unije bila je prisiljena svoje
proizvode prodavati po cijenama nižima od troška proizvodnje, što je uglavnom
posljedica činjenice da su kineski proizvođači izvoznici držali
80 % potrošnje Unije i da su stoga mogli utjecati na mehanizme
određivanja cijena.
(641)   Ispitnim
postupkom utvrđeno je i da su do 2011. zbog viših stopa poticajnih cijena
zajedno sa sniženjem cijena modula ulaganja u solarnu energiju u Uniji postala
izuzetno privlačna jer su ostvarivala vrlo visoke stope povrata.
Posljedica toga je velik broj ulaganja te visoka potražnja za solarnim
pločama. Kao posljedica povećane potražnje ukupan iznos plaćenih
poticajnih cijena znatno je porastao, a većina država članica
revidirala je postojeće programe poticajnih cijena prema dolje kako bi
između ostalog izbjegle povećanje troškova električne energije.
To ukazuje na to da je smanjenje poticajnih cijena moglo biti rezultat
smanjenja cijena, a ne obratno. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(642)   Nakon konačne objave jedna
je strana tvrdila da je uvodna izjava (640) u kojoj se navodi da je teško
provesti ocjenu potražnje za cijelu Uniju u suprotnosti s uvodnom izjavom (608)
da analiza uzročnosti po državama članicama ne bi dala smislene
rezultate. U tom se pogledu pojašnjava da se u ocjeni provedenoj na način
opisan u uvodnoj izjavi (640) upućuje na teškoće pri sastavljanju
općeg pregleda razvoja poticajnih cijena za cijelu Uniju, a ne na
potražnju Unije kao što tvrdi zainteresirana strana. Dakle, dvije uvodne izjave
nisu u suprotnosti i stoga je tvrdnja odbačena.
(643)   Nakon konačne objave jedna
je strana tvrdila da, čak i u kontekstu visokih poticajnih cijena, cijena
modula može znatno pasti zbog razvoja tehnologije, ekonomija razmjera,
smanjenja troškova i rastućih globalnih proizvodnih kapaciteta. U pogledu
te tvrdnje napominje se da prikupljeni dokazi upućuju na to da su
talijanski proizvođači morali smanjiti svoje cijene ispod troška
proizvodnje čak i kad su poticajne cijene bile visoke. Iako su spomenuti
čimbenici možda uistinu imali učinak na prosječne troškove, to
ne objašnjava zašto su proizvođači iz Unije morali smanjiti cijene
ispod troška proizvodnje. Stoga je zaključeno da je subvencionirani uvoz
iz NRK-a glavni razlog pada cijena na neodržive razine i ta je tvrdnja odbačena.
(644)   Nakon konačne objave jedna
je strana tvrdila da nema nikakvih dokaza za zaključak donesen u uvodnoj
izjavi (641) da su smanjenja poticajnih cijena možda također rezultat pada
cijena, a ne obrnuto.
(645)   Napominje se da se
zaključci iz uvodne izjave (641) zasnivaju na informacijama koje su bile
na raspolaganju tijekom ispitnog postupka i da se opisani scenarij uistinu
smatrao razumnim uzevši u obzir okolnosti na tom posebnom tržištu. Stoga je taj
argument odbačen.
(646)   Nakon konačne objave jedna
se strana nije složila sa zaključkom da je cjenovni pritisak na
proizvođače iz Unije u cilju njihova smanjenja uglavnom dolazio od
subvencioniranog izvoza, nego je tvrdila da su smanjenja poticajnih cijena
prisilila proizvođače iz Unije na sniženja njihovih cijena. Ista je
strana naglasila da je nakon smanjenja poticajnih cijena i u skladu s time
došlo do smanjenja cijena fotonaponskih sustava kako bi se spriječio rast
troškova nositelja projekata, a to je na kraju uzrokovalo cjenovni pritisak na
proizvođače iz Unije.
(647)   Budući da nisu dostavljeni
nepobitni dokazi u korist tih tvrdnji, Komisija nije izmijenila svoju analizu i
zaključke kako su navedeni u uvodnim izjavama (640) do (641).
(648)   Ista je strana tvrdila da
razvoj poticajnih cijena pokreće tržišta i dostavila informaciju o broju
fotonaponskih instalacija za 2012. i 2013. godinu u Velikoj Britaniji.
Informacija koju je ta strana dostavila bila je publikacija Vlade Velike
Britanije zasnovana na tjednim unosima u Središnji registar poticajnih cijena
Velike Britanije (CFR). Napominje se da je ta informacija povezana uglavnom s
razdobljem izvan RIP-a i odnosi se samo na jednu državu članicu, dok je
tekući ispitni postupak bio usmjeren na stanje na tržištu Unije u cjelini.
U svakom slučaju ne osporava se da razine poticajnih cijena utječu na
potražnju jer profitabilnost ulaganja u lokacije s manje sunčevog
zračenja ovisi o razini poticajnih cijena. Međutim, kako bi pokazale
da je razina poticajnih cijena tijekom RIP-a uzrok štete, zainteresirane strane
trebale su pokazati da bi porast cijena proizvođača iz Unije na
neštetnu razinu značio da proizvođači iz Unije ne mogu prodati
dotični proizvod jer ulaganja u fotonaponske sustave ne bi bila održiva uz
tu razinu cijena. Takvi dokazi nisu dostavljeni te je argument stoga
odbačen.
(649)   Nekoliko je strana tvrdilo da
su u kontekstu niskih stopa poticajnih cijena ulaganja u fotonaponske projekte
gospodarski održiva samo uz isporuku jeftinijih solarnih ploča iz NRK-a.
Stoga se tvrdilo da su smanjenja poticajnih cijena uzrokovala materijalnu štetu
industriji Unije. Druga je strana tvrdila da razina stope poticajnih cijena
utječe na mehanizam određivanja cijena modula.
(650)   Trebalo bi napomenuti da se
cijena modula uz koju su gospodarski održivi projekti još mogući razlikuje
među državama članicama ili regijama ovisno o brojnim
čimbenicima kao što su poticajne cijene, ostali regulatorni poticaji,
uvjeti osunčanja, cijene električne energije iz konvencionalnih
izvora itd. Uz to, u ispitnom se postupku pokazalo da postojeće
instalacije sve manje ovise o poticajnim cijenama jer je paritet mreže za
određene vrste instalacija izgleda postignut u više europskih regija,
primjerice velik dio Italije, Španjolska, Portugal, južna Francuska i
Grčka. Na osnovi prethodno navedenih razloga tvrdnje iznesene u tom
pogledu su odbačene.
(651)   Jedna je zainteresirana strana
tvrdila da Komisija nije istražila je li industrija Unije propustila
predvidjeti naglo povlačenje ili smanjenje državnih programa potpore. Nisu
dostavljeni argumenti koji bi tu tvrdnju potkrijepili. Međutim, trebalo bi
napomenuti da se na osnovi prikupljenih dokaza ne može ustvrditi da je
industrija Unije nerazumno odgovorila na tržišne signale (primjerice, razvoj
potrošnje) i druge raspoložive informacije (primjerice, smanjenje programa
potpore). Zato je ta tvrdnja odbačena.
(652)   Jedna je zainteresirana strana
tvrdila da su smanjenja poticajnih cijena uzrokovala pad prodaje industrije
Unije jer su ulaganja bila moguća samo uz pristupačne kineske cijene.
Prikupljeni dokazi ustvari upućuju na tek lagano smanjenje prodaje
industrije Unije tijekom RIP-a, što je u suprotnosti s onim što bi se
očekivalo da su fotonaponski projekti bili izvedivi samo s kineskim
modulima. Naprotiv, prodaja modula industrije Unije povećavala se do
2011., a zatim lagano pala u RIP-u slijedeći iste trendove kao i
potrošnja. Zato je ta tvrdnja odbačena.
(653)   Jedna je zainteresirana strana
tvrdila da je smanjenje poticajnih cijena prisililo industriju Unije na
smanjenje cijena kako bi zadržala interes ulagača u fotonaponsku energiju
i nastavila razvijati potražnju i rast.
(654)   U ispitnom se postupku pokazalo
da je industrija Unije bila prisiljena smanjiti svoje cijene prvenstveno zbog
pritiska subvencioniranog uvoza, a ne smanjenja poticajnih cijena. Na to
upućuje činjenica da se najznačajnije smanjenje cijena
industrije Unije dogodilo 2010. i 2011., prije velikih smanjenja poticajnih
cijena. Naime, povećanje subvencioniranog uvoza iz NRK-a rezultiralo je
značajnim smanjenjem cijena industrije Unije i prisililo industriju Unije
na sve veće smanjenje cijena. Na temelju toga tvrdnja je odbačena.
(655)   Druga je zainteresirana strana
tvrdila da nalazi iz uvodnih izjava (174) i (175) Privremene antidampinške
uredbe da promjene poticajnih cijena nisu prekinule
uzročno-posljedičnu vezu nemaju činjeničnu ni pravnu osnovu
te da nisu u skladu s člankom 8. stavkom 5. Osnovne uredbe jer Komisija
nije procijenila razinu štete uzrokovane smanjenjima poticajnih cijena i jer je
znatan pad u cijenama industrije Unije smatrala isključivo posljedicom
subvencioniranog kineskog uvoza. Ista je strana tvrdila da je smanjenje cijena
modula i ćelija globalni fenomen, a ne posljedica pritiska kineskog uvoza.
(656)   U pogledu tvrdnje da Komisija
nije procijenila razinu štete uzrokovane sniženjima poticajnih cijena
upućuje se na uvodne izjave (628) i (629) te (640) i (641) u kojima je
Komisija zaključila da ni pad potražnje ni učinak poticajnih cijena
na cijene Unije nisu bili toliki da prekinu uzročno-posljedičnu vezu
između štete koju je pretrpjela industrija Unije i subvencioniranog uvoza
iz NRK-a, bez obzira na to jesu li i u kojoj mjeri oni možda bili uzrokovani
sniženjem poticajnih cijena. Stoga je tvrdnja da Komisijini nalazi nemaju
činjeničnu osnovu odbačena. U pogledu tvrdnje da je sniženje
cijena modula i ćelija globalni fenomen upućuje se na uvodne izjave
(619) do (621) u kojima su procijenjeni obujam i cijene uvoza iz ostalih
zemalja osim NRK-a u Uniju. Iako je smanjenje cijena modula i ćelija uistinu
globalni trend, subvencionirane uvozne cijene iz NRK-a pogoršale su taj silazni
trend do razine gubitaka. Na temelju prethodno navedenoga tvrdnja je
odbačena.
(657)   Ukratko, poticajne cijene važan
su čimbenik razvoja fotonaponskog tržišta u Uniji, a njihovo je postojanje
utjecalo na razvoj potrošnje proizvoda iz ispitnog postupka. Međutim, u
ispitnom se postupku pokazalo da se potrošnja nije znatno smanjila unatoč
znatnim smanjenjima poticajnih cijena. Nadalje, u ispitnom se postupku pokazalo
da do sniženja cijena Unije nije došlo prvenstveno zbog sniženja poticajnih
cijena. Stoga se zaključuje da razvoj poticajnih cijena nije mogao
prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza
i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
5.3.5.     Ostala financijska potpora
dodijeljena industriji Unije
(658)   Neke su zainteresirane strane
tvrdile da je materijalna šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica
smanjenja financijske potpore dodijeljene industriji Unije. U potporu toj
tvrdnji dostavljene su informacije zasnovane na subvencijama dodijeljenima
jednom od proizvođača iz Unije prije razmatranog razdoblja
(između 2003. i 2006.).
(659)   Dostavljeni dokazi nisu otkrili
vezu između materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije i
navodne subvencije koju je jedan od proizvođača iz Unije primio
tijekom razdoblja prije razmatranog razdoblja. Štoviše, budući da se te
informacije odnose na razdoblje prije razmatranog razdoblja, čini se da
nisu relevantne. Stoga se nikakva veza nije mogla utvrditi između navodne
subvencije koju je primila industrija Unije i pretrpljene materijalne štete. Na
temelju toga argument je odbačen.
5.3.6.     Prekomjerni kapacitet
(660)   Tvrdilo se da je materijalna
šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica prekomjernog kapaciteta na
tržištu Unije i svjetskom tržištu općenito. Također se tvrdilo da je
prekomjerni kapacitet na svjetskom tržištu doveo do trenutačne
konsolidacije industrije Unije i da je sva pretrpljena šteta posljedica previše
proizvodnih objekata. Nadalje, nekoliko je zainteresiranih strana tvrdilo da je
materijalna šteta koju je pretrpjela industrija Unije povezana sa
samoprouzročenim prekomjernim povećanjem kapaciteta industrije Unije.
S druge je strane nekoliko zainteresiranih strana tvrdilo da je šteta koju je
pretrpjela industrija Unije posljedica izostanka potrebnih ulaganja industrije
Unije u povećanje kapaciteta.
(661)   Iako je industrija Unije doista
povećala svoj proizvodni kapacitet, njezin ukupni obujam proizvodnje
tijekom razmatranog razdoblja nije pokrivao sve veću potrošnju na tržištu
Unije. Stoga je povećanje proizvodnog kapaciteta industrije Unije bilo
razumno i slijedilo razvoj tržišta, odnosno povećanje potrošnje. Zato se
ne može smatrati da je to bio uzrok pretrpljene štete.
(662)   Jednako tako, na osnovi toga,
tijekom ispitnog postupka nije potvrđen argument da industrija Unije nije
ulagala u povećanje kapaciteta. Naprotiv, kako je prethodno navedeno,
tijekom cijelog razmatranog razdoblja industrija Unije postupno je povećavala
kapacitet i imala na raspolaganju višak kapaciteta tijekom cijelog tog
razdoblja, što upućuje na to da je mogla odgovoriti na dodatnu potražnju.
Stoga se taj argument morao odbaciti.
(663)   Neke su zainteresirane strane
tvrdile da su svi subjekti na tržištu, uključujući one u uzlaznim ili
silaznim sektorima, bili u teškoj situaciji uzrokovanoj prekomjernim
kapacitetom na svjetskom tržištu i nastalom promjenom tržišta. U tom se pogledu
tvrdilo da je proizvod iz ispitnog postupka postao potrošna roba za koju individualni
proizvođači više ne mogu određivati cijene, nego cijene
podliježu svjetskoj ponudi i potražnji. Tvrdilo se da je materijalnu štetu
industriji Unije prouzročila ta situacija, a ne subvencionirani uvoz.
(664)   U ispitnom se postupku
potvrdilo postojanje prekomjernog kapaciteta na svjetskom tržištu, uglavnom
podrijetlom iz NRK-a. Što se tiče promjene na tržištu zbog koje bi se
proizvod iz ispitnog postupka navodno pretvorio u potrošnu robu, njezino
postojanje ne bi opravdalo nepošteno određivanje cijena i nepoštene
trgovinske prakse. U tom bi pogledu trebalo napomenuti da je industrija Unije
proizvodila i prodavala proizvod iz ispitnog postupka više od 20 godina, dok je
industrija NRK-a dotični proizvod razvila tek nedavno (sredinom
posljednjeg desetljeća), uglavnom privučena poticajnim cijenama i
drugim poticajima u okviru politike Unije te naknadnim povećanjem
potražnje. Na temelju toga argumenti su odbačeni.
(665)   Jedna je zainteresirana strana
tvrdila da je prekomjerni kapacitet doveo do racionalizacije cijena. U tom bi
pogledu trebalo napomenuti da je s jedne strane prekomjerni kapacitet doveo do
nazadnog regulatornog razvoja i smanjenja cijena industrije Unije koje je u
prosjeku premašivalo smanjenje troškova proizvodnje. S druge je strane povećanje
kapaciteta industrije Unije slijedilo razvoj tržišta i smatralo se razumnim.
Štoviše, povećanje proizvodnoga kapaciteta za ćelije bilo je niže
nego za module. Stoga se tvrdnju u tom pogledu moralo odbaciti.
(666)   Druga zainteresirana strana
tvrdila je da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica
isključive usmjerenosti industrije Unije na posebna ulaganja i izostanak
potrebnih ulaganja u povećanje kapaciteta i sniženje troškova. Ni tu se
tvrdnju nije moglo potvrditi nalazima ispitnog postupka koji upućuju na to
da je industrija Unije povećala svoj proizvodni kapacitet i
učinkovitost tijekom razmatranog razdoblja. Stoga je ta tvrdnja
odbačena.
(667)   Nadalje, jedna je
zainteresirana strana tvrdila da je industrija Unije povećala svoj
kapacitet usprkos već niskim stopama iskorištenosti kapaciteta, a to je
dovelo do samoprouzročene štete. Međutim, ta se tvrdnja zasnivala na
usporedbi trenda ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku s trendom
iskorištenosti kapaciteta cijele industrije Unije, što nije prikladna osnova za
usporedbu. Nadalje, u ispitnom se postupku pokazalo da industrija Unije nije
povećala svoje proizvodne kapacitete u razmjerima koji premašuju razvoj
potrošnje Unije te je stoga taj argument odbačen.
(668)   Uz to, prikupljeni dokazi
upućuju na to da je ulaganjima u nove strojeve industrija Unije mogla
sniziti trošak proizvodnje i postati konkurentnija u pogledu troškova. Stoga se
taj argument morao odbaciti.
(669)   Nakon konačne objave neke
su zainteresirane strane tvrdile da povećanje kapaciteta industrije Unije
nije bilo razumno i nije slijedilo razvoj tržišta, a posebice razvoj potrošnje
Unije. Međutim, tijekom razmatranog razdoblja proizvodni kapacitet za
module povećao se za 106 %, a potrošnja Unije za 221 %, odnosno
više nego dvostruko. Jednako se tako kapacitet za proizvodnju ćelija
tijekom razmatranog razdoblja povećao za 39 %, a potrošnja Unije za
87 %. To upućuje na znatno manji porast kapaciteta od porasta
potrošnje te ga se stoga ne može smatrati nerazumnim jer u Uniji nikad nije
postojao prekomjerni kapacitet. Uz to, analiza kojom se ocjenjuje je li
povećanje kapaciteta bilo razumno ne bi se trebala zasnivati na godišnjoj
analizi, nego bi u obzir trebalo uzeti kretanja tijekom cijelog razmatranog
razdoblja. Dodatni kapaciteti uglavnom postaju potpuno funkcionalni tek
određeno vrijeme nakon ulaganja i izolirana analiza jedne godine može
stvoriti iskrivljenu sliku. Argument je stoga odbačen.
5.3.7.     Učinak cijena sirovina
(670)   Nekoliko je zainteresiranih
strana tvrdilo da je materijalna šteta koju je pretrpjela industrija Unije
povezana s razvojem cijena polisilicija, glavne sirovine za proizvodnju
pločica. Tvrdilo se da je industrija Unije sklopila dugoročne ugovore
o nabavi s fiksnim cijenama i da stoga nije mogla imati koristi od smanjenja
cijena polisilicija tijekom razmatranog razdoblja.
(671)   Iako je industrija Unije
sklopila dugoročne ugovore o nabavi polisilicija, u ispitnom se postupku
pokazalo da se o uvjetima tih ugovora uglavnom ponovno pregovaralo na osnovi
kretanja cijene polisilicija, a ugovorne su cijene gotovo dosegnule razine
cijena na promptnom tržištu, a ponekad su bile čak i niže od njih.
(672)   Neke su zainteresirane strane
tvrdile da industrija Unije, ili barem jedan njezin dio, zbog dugoročnih
ugovora za sirovine nije tijekom RIP-a mogla imati koristi od smanjenja cijena
polisilicija. Te su strane tvrdile da su ponovni pregovori ili prekid
dugoročnih ugovora za polisilicij i/ili pločice dovodili do kazni.
Kako bi potkrijepile taj argument, te su strane dostavile novinske članke
o sudskim sporovima protiv određenih proizvođača Unije ili
njihovom prekidanju ugovora. Neke su strane dostavile informacije kojima se
navodno potvrđuje da se o dugoročnim ugovorima nije moglo ponovno
pregovarati.
(673)   Polisilicij je glavna sirovina
za proizvodnju pločica. U ispitnom se postupku pokazalo da su se cijene
polisilicija povećale 2008. kada su dosegle svoj vrhunac od približno
500$/kg, ali i da su se ponovno smanjile 2009., uz samo blagi trend
povećanja 2010. i početkom 2011. Cijene su znatno pale tijekom RIP-a
što je dovelo do cijene od 30 $/kg (Znanstvena i politička
izvješća Zajedničkog istraživačkog centra, Izvješće o
stanju u fotonaponskom sektoru 2012.). Trebalo bi napomenuti da je učinak
cijena polisilicija na industriju Unije mogao biti tek zanemariv jer se svaki
učinak na trošak proizvodnje ćelija i modula ublažio kroz vrijednosni
lanac. Nadalje, prethodno spomenuti novinski članci odnosili su se na
razvoj događaja nakon RIP-a koji nije imao utjecaj na stanje dotične
industrije Unije tijekom RIP-a te ga se stoga ne može uzeti u obzir.
Moguće je potvrditi da je industrija Unije uistinu mogla ponovno
pregovarati ne samo o cijenama dugoročnih ugovora nego i o svim ugovornim
kaznama povezanima s tim ugovorima.
(674)   Jedna je zainteresirana strana
nadalje tvrdila da je dovoljno što su samo određeni proizvođači
Unije bili pogođeni dugoročnim ugovorima te da stanje cjelokupne
industrije Unije nije važno. Tvrdila je da viši troškovi ne pogađaju sve
subjekte na isti način. Tim se argumentom zanemaruje nalaz da su,
općenito gledano, prosječne cijene polisilicija za industriju Unije u
mnogim slučajevima bile jednake tržišnim cijenama ili cijenama na
promptnom tržištu te da se stoga pitanje utječu li viši troškovi na sve
ili samo na neke subjekte nije smatralo primjerenim. Argument je stoga
odbačen.
(675)   Druga je zainteresirana strana
tražila da Komisija odvoji, razlikuje i brojčano izrazi učinke svakog
čimbenika koji je djelovao na stanje industrije Unije, a posebice da se
utjecaj znatnog pada cijena polisilicija razmotri posebno. U tom se pogledu
tvrdilo da je smanjenje prodajnih cijena posljedica smanjenja cijena
polisilicija, a ne cjenovnog pritiska kineskog uvoza. Što se tiče
industrije Unije, smanjenje njezine prosječne prodajne cijene bilo je puno
veće od smanjenja prosječnog troška proizvodnje, na koje je pad
cijena sirovina mogao utjecati. Argument je stoga odbačen.
(676)   Nakon konačne objave neke
su zainteresirane strane naglasile da se učinak smanjenja cijena
polisilicija na trošak industrije Unije nije ograničio ili ublažio kroz
vrijednosni lanac kao što je zaključeno u ispitnom postupku. Međutim,
kao što je već spomenuto u uvodnoj izjavi (255), polisilicij je glavna
sirovina za proizvodnju pločica te je utvrđeno da se svaki
učinak na troškove proizvodnje ćelija ili modula ublažio kroz
vrijednosni lanac. Zainteresirane strane nisu dostavile dokaze kojima bi se taj
nalaz osporio. Štoviše, ispitnim je postupkom pokazano da se smanjenje cijena
polisilicija tijekom razmatranog razdoblja odrazilo na prosječni trošak
proizvodnje ćelija i modula industrije Unije u uzorku. Jedna je
zainteresirana strana dovela u pitanje učinak navodnih kazni koje je
industrija Unije morala platiti zbog ponovnog pregovaranja o dugoročnim
ugovorima o nabavi. U tom se pogledu ne može isključiti mogućnost da
su neki proizvođači tijekom razmatranog razdoblja morali platiti
kazne za prekid dugoročnih ugovora za pločice. Međutim, Komisija
nije našla dokaz da su te kazne imale učinak na stanje industrije Unije u
cijelosti ili da su reprezentativne. Takav dokaz nije dostavila ni dotična
zainteresirana strana. Iako se ne može potpuno isključiti da su kazne
mogle imati određen negativan učinak na ograničen broj
proizvođača iz Unije, općenit učinak na industriju Unije
mogao je biti tek zanemariv te stoga nije mogao prekinuti
uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete
koju je pretrpjela industrija Unije. Stoga su ti argumenti morali biti
odbačeni.
(677)   Druga zainteresirana strana
tvrdila je da je smanjenje prodajnih cijena proizvoda iz ispitnog postupka u
Uniji djelomično uzrokovano smanjenjem cijena polisilicija. Međutim,
u tom bi pogledu trebalo napomenuti da se u ispitnom postupku pokazalo da je
uvoz iz NRK-a bio subvencioniran i da je jako snizio prodajne cijene industrije
Unije. Smanjenje cijena stoga nije uzrokovano samo smanjenjem troškova
proizvodnje, što se može objasniti smanjenjem cijena sirovina. Da je smanjenje
cijena bilo samo posljedica smanjenja cijena sirovina, industrija Unije ne bi
bila prisiljena smanjiti prodajne cijene ispod troškova proizvodnje. Stoga se
ta tvrdnja morala odbaciti.
(678)   Druga je zainteresirana strana
naglasila da je spor jednog proizvođača iz Unije nakon RIP-a mogao
utjecati na položaj barem tog proizvođača iz Unije već tijekom
RIP-a. Ta strana međutim nije objasnila kako i u kojoj mjeri je takav
događaj do kojeg je došlo nakon RIP-a mogao imati učinak na položaj
tog proizvođača tijekom RIP-a. Jednako tako u ispitnom postupku nije
otkriven dokaz koji bi potvrdio takve učinke. Stoga se ta tvrdnja morala
odbaciti.
(679)   Nadalje, ista zainteresirana
strana dovela je u pitanje prethodno spomenute nalaze zbog navodnog manjka
dokaza. Međutim, nalazi ispitnog postupka zasnivanju se na
činjenicama i pozitivnim dokazima čiji su primjerci koji nisu
povjerljivi bili na raspolaganju svim zainteresiranim stranama.
(680)   Na temelju toga se
zaključuje da su dugoročni ugovori o nabavi polisilicija možda
utjecali na određene proizvođače iz Unije, ali da industrija
Unije općenito nije pretrpjela štetu zbog tih dugoročnih ugovora i da
je mogla u potpunosti iskoristiti smanjenje cijena sirovina. Stoga se
zaključuje da dugoročni ugovori nisu mogli prekinuti
uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i
materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
5.3.8.     Samoprouzročena šteta:
učinak automatizacije, veličine, ekonomije razmjera, konsolidacije,
inovacije, troškovne učinkovitosti, uvoza industrije Unije
(681)   Nekoliko
je zainteresiranih strana tvrdilo da je šteta koju je pretrpjela industrija
Unije posljedica visokog stupnja automatizacije postupka proizvodnje. Tvrdilo
se da su mali proizvođači bili u nepovoljnom položaju u odnosu na
velike vertikalno integrirane proizvođače i da se stoga šteta koju su
pretrpjeli mali proizvođači ne može pripisati subvencioniranom uvozu.
U tom se kontekstu također tvrdilo da je u svakom slučaju industrija
Unije općenito mala te zato nije mogla iskoristiti ekonomiju razmjera.
(682)   U
ispitnom se postupku pokazalo da su i mali proizvođači na tržištu
Unije imali visoki stupanj automatizacije postupka proizvodnje s pozitivnim
učinkom na troškove proizvodnje. Većina proizvođača iz
Unije specijalizirala se za dio postupka proizvodnje (pločice, ćelije
ili moduli), čime se povećala njihova konkurentnost u pogledu
specifične vrste proizvoda koju proizvode. Argument da je učinak
visokog stupnja automatizacije uzrokovao štetu koju je pretrpjela industrija
Unije stoga je odbačen.
(683)   Neke su zainteresirane strane
tvrdile da je cjenovni pritisak doveo do konsolidacije industrije Unije i
kineske industrije, pri čemu je potonje prouzročilo materijalnu štetu
koju je pretrpjela industrija Unije. Međutim, u ispitnom se postupku
pokazalo da je konsolidacija bila posljedica subvencioniranog uvoza i nepoštenih
trgovinskih praksi. Nadalje, ta strana nije potkrijepila tvrdnju dokazima glede
opsega u kojem bi postupak konsolidacije mogao prouzročiti pretrpljenu
štetu.
(684)   Tvrdilo
se i da je nedostatak vertikalne integracije industrije Unije uzrok pretrpljene
štete. Općenito gledano, vertikalno integrirani proizvođači
trebali bi u uobičajenim tržišnim uvjetima imati veću sigurnost u
pogledu svojeg opskrbnog lanca. Međutim, u ispitnom se postupku pokazalo
da se prednost vertikalne integracije dijela industrije Unije koji je bio
vertikalno integriran nije mogla u potpunosti iskoristiti jer je cjenovni
pritisak subvencioniranog uvoza bio iznimno visok. Štoviše, industrija Unije,
uključujući i vertikalno integrirane proizvođače iz Unije, zbog
subvencioniranog uvoza nije mogla u potpunosti iskoristiti visoke stope
iskorištenosti kapaciteta radi postizanja ekonomije razmjera. Nadalje, u
ispitnom postupku nije otkrivena veza između vertikalne integracije i
viših stopa profitabilnosti jer je visoki cjenovni pritisak promijenio tu vezu.
(685)   Neke su zainteresirane strane
tvrdile da su industriji Unije nedostajale tehničke inovacije i ulaganja u
novu tehnologiju. Međutim, u ispitnom postupku nisu utvrđeni
činjenični dokazi koji bi potvrdili te navode. Naprotiv, u ispitnom
se postupku pokazalo da je većina ulaganja industrije Unije bila
namijenjena novim strojevima i istraživanju i razvoju te da nema znatnih
razlika u tehnologiji među proizvodima iz cijelog svijeta.
(686)   Nadalje, jedna je
zainteresirana strana tvrdila da je pretrpljena materijalna šteta posljedica
loše provedbe projekata (neuspješnih projekata). U tom bi pogledu trebalo
napomenuti da argument nije potkrijepljen. Osim toga, svaki neuspješni projekt
mogao bi se prije smatrati posljedicom subvencioniranog uvoza. Stoga se
argument morao odbaciti.
(687)   Nekoliko je strana tvrdilo da
industrija Unije nije uspjela racionalizirati svoje troškove na vrijeme kako bi
odgovorila na kretanja na svjetskom tržištu. Druge su strane tvrdile da su
troškovi rada i opći troškovi viši u Uniji nego u NRK-u.
(688)   U ispitnom se postupku pokazalo
da se trošak proizvodnje industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja stalno
smanjivao. Produktivnost za module i ćelije se povećala. Kako je
prethodno navedeno, zbog naglog rasta subvencioniranog uvoza iz NRK-a i
posljedičnog znatnog cjenovnog pritiska na tržištu Unije, industrija Unije
nije mogla iskoristiti smanjenja troškova.
(689)   Napominje se da
proizvođači izvoznici u NRK-u nemaju nikakvu komparativnu prednost u
pogledu sirovina (polisilicij) i korištenih strojeva jer se oboje uglavnom
uvozi iz Unije. Što se tiče troškova rada i općih troškova,
uključujući amortizaciju, oni su u prosjeku iznosili manje od
10 % ukupnog troška za module tijekom RIP-a i nije se smatralo da imaju značajnu
ulogu. Što se tiče troškova za električnu energiju, oni su u prosjeku
iznosili manje od 1 % ukupnog troška za module tijekom RIP-a i nije se
smatralo da imaju značajnu ulogu. Nadalje, tvrdnja da su Kinezi koristili
najnoviju opremu nije potkrijepljena.
(690)   Osim toga, tvrdilo se da su
neki proizvođači iz Unije nabavljali ćelije i/ili module iz
dotične zemlje i te proizvode ponovno prodavali na tržištu Unije kao
svoje. Šteta nastala tim transakcijama ne bi se trebala pripisivati subvencioniranom
uvozu. Međutim, u ispitnom se postupku pokazalo da je uvoz dotičnog
proizvoda koji je vršila industrije Unije dopunjavao proizvodnju Unije i da je
njegov obujam bio ograničen u usporedbi s ukupnom proizvodnjom Unije te je
stoga njegov učinak, ako ga je i bilo, mogao biti tek zanemariv i ne može
se smatrati da je prekinuo uzročno-posljedičnu vezu između
subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(691)   Stoga je industrija Unije
morala uložiti znatne napore u cilju racionalizacije troškova proizvodnje kako
bi odgovorila na trend smanjenja cijena uvoza iz NRK-a. Unatoč naporima
industrije Unije racionalizacija troškova nije se mogla odraziti u prodajnoj
cijeni zbog znatnog sniženja cijena uzrokovanog subvencioniranim uvozom.
(692)   Jedna je zainteresirana strana
tvrdila da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica nedostatnih
ekonomija razmjera u industriji Unije. Tvrdilo se da su mali
proizvođači bili u nepovoljnom položaju u odnosu na velike vertikalno
integrirane proizvođače i da se stoga šteta koju su pretrpjeli ti
proizvođači ne može pripisati subvencioniranom uvozu. Druga
zainteresirana strana tvrdila je da je automatizacija proizvodnih postupaka
skupa te da su stoga ekonomije razmjera još važnije radi smanjenja troška proizvodnje.
(693)   U ispitnom se postupku pokazalo
da industrija Unije, uključujući velike i vertikalno integrirane
proizvođače iz Unije, zbog subvencioniranog uvoza nije mogla u
potpunosti iskoristiti visoke stope iskorištenosti kapaciteta kako bi postigla
ekonomije razmjera. U svakom slučaju u ispitnom postupku nije otkrivena
korelacija između veličine, vertikalne integracije i viših stopa
profitabilnosti jer je visoki cjenovni pritisak promijenio tu vezu. U ispitnom
se postupku pokazalo da na tržištu s niskim stopama iskorištenosti više nema
koristi od ekonomija razmjera te da to vrijedi i za kineske
proizvođače. Stoga su ti argumenti odbačeni.
(694)   Nadalje, jedna je
zainteresirana strana tvrdila da ulagači i banke ne žele financirati
projekte ako je proizvođač modula premalen jer veliki
proizvođači pružaju bolja jamstva i predstavljaju sigurniju
investiciju. Drugim riječima, ulagači i banke nevoljko financiraju
fotonaponske projekte u kojima se upotrebljavaju moduli proizvedeni u Uniji.
Međutim, u ispitnom se postupku pokazalo da je svaka prednost koju
ulagači i banke daju financiranju kineskih proizvođača koji
imaju veće proizvodne kapacitete posljedica poremećaja koji je
subvencionirani uvoz stvorio na tržištu Unije. Kako je prethodno navedeno,
veličina proizvodnih linija nema utjecaja ako stope iskorištenosti ostaju
niske. Stoga je taj argument odbačen.
(695)   Jedna je zainteresirana strana
tvrdila da je industrija Unije imala nepovoljnu strukturu troškova u usporedbi
s kineskim suparnicima jer potonji imaju niže troškove rada, električne
energije i amortizacije kao i najnoviju opremu. Međutim, dotična
strana nije mogla dostaviti nove informacije ni dokaze kojima bi se mogli
osporiti nalazi ispitnog postupka u tom pogledu. Konkretno, tvrdnja da su
kineski proizvođači koristili najnoviju opremu bila je predmet nalaza
iz uvodne izjave (203) Privremene antidampinške uredbe u kojoj se navodi da
proizvođači izvoznici iz NRK-a nemaju komparativnu prednost, posebice
jer su strojevi i oprema uvezeni iz Europske unije. Stoga su prethodne tvrdnje
odbačene.
(696)   Druga je strana tvrdila da
Kinezi imaju komparativnu prednost u odnosu na cijene polisilicija i ekonomije
razmjera zbog čega su troškovi strojeva manji. Ta strana nije dostavila
nove informacije ni dokaze u tom pogledu. Stoga se tvrdnju te strane moralo
odbaciti.
(697)   Nadalje, jedna je
zainteresirana strana tvrdila da su neki proizvođači iz Unije
nabavljali ćelije i/ili module iz dotične zemlje i ponovno prodavali
te proizvode na tržištu Unije kao svoje. Zatražila je da se šteta nastala tim
transakcijama ne pripisuje subvencioniranom uvozu. Međutim, u ispitnom se
postupku pokazalo da je uvoz dotičnog proizvoda koji je vršila industrije
Unije dopunjavao proizvodnju Unije i da je njegov obujam bio ograničen u usporedbi
s ukupnom proizvodnjom Unije te je stoga njegov učinak, ako ga je i bilo,
mogao biti tek zanemariv i ne može se smatrati da je prekinuo
uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete
koju je pretrpjela industrija Unije.
(698)   Jedan je nepovezani uvoznik
tvrdio da bi u analizi trebalo uzeti u obzir povećanje broja zaposlenika.
U pogledu te tvrdnje potrebno je napomenuti da je zaposlenost za module rasla
između 2009. i 2011., a zatim pala tijekom RIP-a. Za ćelije se
zaposlenost povećavala do 2010., a zatim smanjila tijekom 2011. i RIP-a.
Nadalje se napominje da je za module zaposlenost slijedila trend proizvodnje
Unije. Budući da se tijekom cijelog razdoblja tržišni udio kineskog uvoza
povećavao na štetu industrije Unije, industrija Unije nije mogla imati
koristi od rasta potrošnje kao što se očekivalo. Stoga se pad zaposlenosti
u 2011. i tijekom RIP-a odnosi na trgovačka društva koja su postala
nesolventna ili prestala proizvoditi ćelije.
(699)   Nakon konačne objave jedna
je zainteresirana strana naglasila da je šteta koju je pretrpjela industrija
Unije uzrokovana malim opsegom i nedostatkom ekonomija razmjera. Kao što je
već objašnjeno u uvodnoj napomeni (285) i u uvodnim napomenama (195) i
(196) Privremene uredbe, čak i na globalnom tržištu, veličina, a time
i korist od ekonomije razmjera ne može se zadržati uz općenito niske stope
iskorištenosti i prisutnost velikih prekomjernih kapaciteta u cijelom svijetu.
Stoga se ta tvrdnja morala odbaciti.
(700)   Nadalje, ista je strana
naglasila da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije uzrokovana njezinom
nesposobnošću da ostvari troškovnu prednost. Ta je strana tvrdila da je
uzrok toga prije svega činjenica da je većina proizvođača
iz Unije vertikalno integrirana. Međutim, ta strana nije dostavila daljnje
informacije o mjeri u kojoj je činjenica da su proizvođači
vertikalno integrirani mogla imati negativan utjecaj na njihovu strukturu
troškova. Stoga se ta tvrdnja morala odbaciti.
(701)   Na osnovi toga svi su se
prethodno navedeni argumenti morali odbaciti.
5.3.9.     Konkurencija tankoslojnih
fotonaponskih proizvoda i drugih fotonaponskih tehnologija
(702)   Nekoliko je zainteresiranih
strana tvrdilo da je uzrok štete koju je pretrpjela industrija Unije
konkurencija tankoslojnih fotonaponskih proizvoda i drugih fotonaponskih
tehnologija jer su te tehnologije međusobno zamjenjive i imaju jednaku
krajnju upotrebu. Također se tvrdilo da su tankoslojni fotonaponski
proizvodi bili konkurencija proizvodu iz ispitnog postupka osobito za sustave
postavljene na tlu i komercijalne/industrijske krovne sustave koji čine
znatan dio ukupnog fotonaponskog tržišta Unije.
(703)   U
ispitnom se postupku pokazalo da se tankoslojni fotonaponski proizvodi
proizvode iz različitih materijala i da se za njih ne upotrebljavaju
kristalne silicijske pločice. Općenito imaju puno manju
učinkovitost pretvorbe i manju izlaznu snagu od kristalnih silicijskih
modula. Zbog toga se ne mogu koristiti na ograničenim područjima kao
što su krovovi, odnosno nisu u potpunosti zamjenjivi s dotičnim
proizvodom. U ispitnom se postupku pokazalo i da su tankoslojni fotonaponski
proizvodi tijekom razmatranog razdoblja zauzimali samo ograničen dio
ukupnog tržišta solarne energije Unije iako su jeftiniji od proizvoda iz
ispitnog postupka. Stoga se, iako u određenoj mjeri možda i postoji,
konkurencija između tankoslojnih fotonaponskih proizvoda i dotičnog
proizvoda smatra zanemarivom.
(704)   Nakon konačne objave jedna
je zainteresirana strana naglasila da je uzrok štete koju je pretrpjela
industrija Unije vjerojatno konkurencija tankoslojnih fotonaponskih proizvoda.
U tom je pogledu strana dostavila informaciju da je u Njemačkoj udio
tankoslojnih fotonaponskih proizvoda u ukupnom tržištu solarne energije tijekom
većine RIP-a bio znatan te da se smanjio tek početkom 2012.
(705)   U ispitnom se postupku pokazalo
da je prosječna razina cijena tankoslojnih fotonaponskih proizvoda uistinu
bila niža od prosječnih razina cijena proizvoda iz ispitnog postupka.
(706)   Međutim, kako je navedeno
u uvodnoj izjavi (703) tankoslojni fotonaponski proizvodi imaju puno manju
učinkovitost pretvorbe i manju izlaznu snagu od kristalnih silicijskih
modula te stoga tržišno natjecanje između ta dva proizvoda, ukoliko
uopće postoji, ne bi moglo pridonijeti šteti koju je pretrpjela industrija
Unije jer su kristalni silicijski moduli dominantna tehnologija na solarnom
tržištu Unije. U Izvješću Zajedničkog istraživačkog centra o
stanju u fotonaponskom sektoru iz 2012. navodi se da se tijekom posljednih
godina zbog sniženja cijena polisilicija tržišni udio kristalnih silicijskih
modula povećao na štetu tankoslojnih fotonaponskih proizvoda.
(707)   Na temelju toga ti su argumenti
odbačeni.
5.3.10.   Financijska kriza i njezini
učinci
(708)   Tvrdilo se da su financijska
kriza i gospodarska recesija negativno utjecale na pristup financiranju za
industriju Unije i tako prouzročile štetu koju je pretrpjela industrija
Unije.
(709)   Sposobnost prikupljanja
kapitala industrije Unije znatno se smanjila tijekom razmatranog razdoblja.
Budući da je solarna industrija kapitalno intenzivna, sposobnost
prikupljanja kapitala je ključna. Gospodarska recesija imala je
određeni učinak na stanje industrije Unije. Međutim, u ispitnom
se postupku pokazalo da se, unatoč rastu tržišta Unije između 2009. i
2011., stanje industrije Unije pogoršalo kao rezultat subvencioniranog uvoza iz
NRK-a koji je jako snizio prodajne cijene industrije Unije. Stoga se
zaključilo da su mogući učinci financijske krize pogoršani
povećanjem subvencioniranog uvoza iz NRK-a i da je ograničeni pristup
financiranju uglavnom posljedica negativne klime na tržištu, a položaj i
mogućnosti industrije Unije posljedica subvencioniranog uvoza.
(710)   Osim toga istražena je
mogućnost da je industrija Unije pretrpjela štetu zato što nije tražila
odgovarajuće financiranje dok je bila profitabilna. U ispitnom se postupku
pokazalo da je, primjerice, u 2010. industrija Unije još bila profitabilna i da
je razina ulaganja za module porasla za 315 %, a za ćelije za
10 % u odnosu na 2009. Budući da je solarna industrija kapitalno
intenzivna, očekuje se da industrija Unije neprestano traži
odgovarajuće financiranje kako bi povećala svoju troškovnu
učinkovitost i natjecala se s nepoštenim subvencioniranim uvozom. Stoga je
zaključeno da je nedostatak pristupa financiranju posljedica narušene
situacije, a ne njezin uzrok.
(711)   Nakon konačne objave jedna
je zainteresirana strana naglasila da bi štetne učinke financijske krize
trebalo odvojiti i razlikovati te da ih ne bi trebalo pripisivati
subvencioniranom izvozu. Ta se strana pozvala na javno dostupne informacije
prema kojima barem jedan proizvođač iz Unije financijsku krizu smatra
uzrokom svojeg štetnog stanja. Nalazi tekućeg ispitnog postupka zasnivali
su se na posebnim podacima o trgovačkim društvima koji su znatno opsežniji
od javno dostupnih izvješća određenih tvrtki. Stoga javno dostupna
izvješća na koje se upućuje ne mogu osporiti nalaze da financijska
kriza nije mogla prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između
subvencioniranog uvoza i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije
iako je imala određeni učinak na stanje industrije Unije. Stoga se ta
tvrdnja morala odbaciti.
(712)   Druga je zainteresirana strana
tvrdila da bi u obzir trebalo uzeti razlike u pristupu financiranju između
industrije Unije i kineskih proizvođača izvoznika. Ta je strana
tvrdila da je pristup financiranju, a ne subvencionirani izvoz, jedan od
glavnih čimbenika koji je uzrokovao materijalnu štetu industriji Unije.
Međutim, utvrđeno je da je povlašteni pristup financiranju velikog
broja kineskih proizvođača izvoznika narušio tržište te da je možda
to jedan od glavnih razloga zašto su kineskih proizvođači izvoznici
mogli dotični proizvod izvoziti po subvencioniranim cijenama. Stoga taj
čimbenik nije mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu
između subvencioniranog uvoza i materijalne štete koju je pretrpjela
industrija Unije. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(713)   Na osnovi toga zaključeno
je da financijska kriza nije mogla prekinuti uzročno-posljedičnu vezu
između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije
iako je imala određeni učinak na stanje industrije Unije. Argumenti
su stoga odbačeni.
5.3.11.   Realizacija izvoza industrije
Unije
(714)   Neke su zainteresirane strane
tvrdile da se izvozna prodaja industrije Unije znatno smanjila tijekom
razmatranog razdoblja, posebno između 2009. i 2011. za module te
između 2009. i prvog tromjesečja 2012. za ćelije, te da je to
prouzročilo materijalnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije.
(715)   Međutim, kako je prikazano
u donjoj tablici, obujam izvoza za module ostao je znatan unatoč blagom
padu tijekom RIP-a, a prosječne razine cijena bile su iznad
prosječnih troškova modula tijekom cijelog razmatranog razdoblja. Stoga to
nije moglo prouzročiti štetu industriji Unije. Što se tiče
ćelija, obujam izvoza iznosio je samo približno 12 % ukupnog obujma
proizvodnje ćelija. Stoga je to, unatoč niskim cijenama tijekom
RIP-a, moglo imati samo ograničeni učinak na stanje industrije Unije.
Stoga je argumente u tom pogledu trebalo odbaciti.
Tablica
13-a
Moduli
               ||               2009. ||               2010. ||               2011. ||               RIP
               Obujam izvoza modula u MW ||               989 ||               1 279 ||               1 157 ||               1 148
               Indeks (2009. = 100) ||               100 ||               129 ||               117 ||               116
               Prosječna izvozna cijena (EUR/kW) ||               2 500 ||               1 900 ||               1 470 ||               1 230
               Indeks (2009. = 100) ||               100 ||               76 ||               59 ||               49
Izvor: Europressedienst
Tablica
13-b
Ćelije
               ||               2009. ||               2010. ||               2011. ||               RIP
               Obujam izvoza ćelija u MW ||               62 ||               320 ||               315 ||               238
               Indeks (2009. = 100) ||               100 ||               516 ||               508 ||               384
               Prosječna izvozna cijena (EUR/kW) ||               1 350 ||               1 050 ||               830 ||               640
               Indeks (2009. = 100) ||               100 ||               78 ||               61 ||               47
Izvor: Europressedienst
(716)   Na osnovi toga utvrđeno je
da učinak realizacije izvoza industrije Unije nije mogao pridonijeti
materijalnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije. Stoga su se argumenti
stranaka u tom pogledu morali odbaciti.
5.3.12.   Otkriće nalazišta plina iz
škriljevca u Uniji
(717)   Jedna
je zainteresirana stranka tvrdila da je štetu koju je pretrpjela industrija
Unije prouzročilo otkriće nalazišta plina iz škriljevca u Uniji te da
je mogućnost sve veće proizvodnje jeftinog plina iz škriljevca u
Uniji smanjila javna i privatna ulaganja u projekte obnovljive energije.
(718)   U ispitnom se postupku pokazalo
da se potrošnja proizvoda iz ispitnog postupka znatno povećala tijekom
cijelog razmatranog razdoblja, kako je već navedeno u uvodnoj izjavi
(509). Štoviše, tijekom ispitnog postupka nisu pronađeni nikakvi
činjenični dokazi da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije
posljedica otkrića nalazišta plina iz škriljevca u Uniji. Zato je tvrdnja
odbačena.
5.3.13.   Sustav Europske unije za
trgovanje emisijama (ETS)
(719)   Ista je strana tvrdila da je
šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica malih ulaganja u
proizvodnju solarne energije zbog niskih tržišnih cijena dozvola za ispuštanje
CO2 u okviru sustava Europske unije za trgovanje emisijama.
(720)   Međutim, nisu dostavljeni
nikakvi dokazi, a ispitnim postupkom nisu utvrđene nikakve
činjenične okolnosti koje bi potvrdile te navode. Naprotiv, u
ispitnom se postupku pokazalo da se potrošnja proizvoda iz ispitnog postupka
znatno povećavala tijekom razmatranog razdoblja. Na temelju toga tvrdnja
je odbačena.
5.3.14.   Odluke u području
upravljanja
(721)   Neke su zainteresirane stranke
tvrdile da je materijalna šteta koju je pretrpio najmanje jedan
proizvođač iz Unije posljedica loših odluka u području
upravljanja. Ti su se navodi temeljili na godišnjim financijskim izvještajima,
određenim informacijama sadržanima u dopisu kojeg je jedan član tog
trgovačkog društva poslao ostalim članovima i novinskom članku.
(722)   Nijedna informacija u spisu
nije pokazala da je bilo koja odluka u području upravljanja dotičnog
trgovačkog društva bila neuobičajena ili nerazborita ili da je
utjecala na cijelu industriju Unije. Stoga su argumenti u tom pogledu
odbačeni.
5.3.15.   Ostale vladine politike
(723)   Jedna je zainteresirana strana
tvrdila da je materijalna šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica
drugih vladinih politika, primjerice politike o obnovljivoj energiji, politike
namijenjene poticanju inovacija, politike za smanjenje birokracije, politike
kojima se olakšava trgovina i propisi o pristupu mreži, jer te politike idu u
korist proizvođačima izvoznicima. Međutim, čak i ako je
točno da su neke od navedenih politika mogle olakšati uvoz iz ostalih
trećih zemalja i ukupan rast solarne industrije, te bi politike bile
korisne i industriji Unije. Štoviše, navedenim se politikama nije promicao uvoz
u Uniju po štetnim subvencioniranim cijenama. Stoga su argumenti u tom pogledu
odbačeni.
5.3.16.   Ostali argumenti
(724)   Jedna zainteresirana strana
tvrdila je da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica
nepovoljnog položaja prethodnika i manjka političke podrške Europske
komisije tijekom prethodnih godina. Ta je strana tvrdila i da su osim
nacionalnih programa potpore važni čimbenici na tržištu i naseljenost,
BDP, potrošnja električne energije, mogućnosti financiranja i
povezivost s mrežom. Međutim, navedena strana nije mogla potkrijepiti
svoje tvrdnje te su stoga one odbačene.
(725)   Nakon konačne objave ista
je zainteresirana strana naglasila da je šteta koju je pretrpjela industrija
Unije posljedica nepovoljnog položaja prethodnika. Međutim, ta tvrdnja
nije analizirana ni potkrijepljena te je stoga morala biti odbačena.
5.4.        Kumulativna ocjena ostalih
čimbenika za koje je utvrđeno da su pridonijeli šteti
(726)   U ispitnom se postupku pokazalo
da su sljedeći ostali čimbenici mogli pridonijeti šteti: uvoz
dotičnog proizvoda iz Tajvana, smanjenje razina poticajnih cijena,
dugoročni ugovori o nabavi polisilicija ograničenog broja proizvođača
iz Unije, financijska i gospodarska kriza.
(727)   Kako je pokazano u odjeljcima
5.3.1. i 5.3.7. mogući je doprinos uvoza iz Tajvana i dugoročnih
ugovora o nabavi polisilicija ograničenog broja proizvođača iz
Unije zanemariv jer se svaki njihov učinak ublažio kroz vrijednosni lanac.

(728)   Što se tiče financijske i
gospodarske krize, u ispitnom se postupku pokazalo da je glavni razlog
poteškoća industrije Unije u pristupu kapitalu potrebnom za ulaganja
subvencionirani izvoz koji je spriječio industriju Unije u prodaji
proizvoda po unosnim cijenama u razdoblju kada je tržište Unije imalo velike
stope rasta (2009. – 2011.).
(729)   Treće strane nisu uspjele
dokazati da su razine poticajnih cijena tijekom RIP-a bile toliko niske da su
spriječile proizvođače iz Unije u prodaji dotičnog
proizvoda po neštetnim cijenama. Institucije su zauzele stav da se smanjena
potražnja može objasniti nižom razinom poticajnih cijena jer ulaganja u
određene lokacije više nisu bila održiva. Međutim, ni ako ih se pribroji
ostalim čimbenicima za koje je otkriveno da su pridonijeli šteti, ta
smanjenja ne mogu prekinuti uzročno-posljedičnu vezu jer je njihova
razina, u odsutnosti subvencioniranog uvoza, još omogućavala
proizvođačima iz Unije prodaju proizvoda po neštetnim cijenama.
(730)   Stoga uzročna veza
između subvencioniranja i štete nije prekinuta čak i ako se ocjenjuje
kumulativni učinak četiri ostala čimbenika koji su možda
pridonijeli šteti.
5.5.        Zaključak o
uzročnosti
(731)   U ispitnom je postupku
utvrđena uzročno-posljedična veza između materijalne štete
koju je pretrpjela industrija Unije i subvencioniranog uvoza iz NRK-a.
Analizirani su i drugi mogući uzroci štete, primjerice uvoz iz trećih
zemalja, nesubvencionirani uvoz iz NRK-a, potrošnja, poticajne cijene, druga
financijska potpora odobrena industriji Unije, prekomjerni kapacitet,
učinak cijena sirovina, samoprouzročena šteta, konkurencija
tankoslojnih fotonaponskih proizvoda, financijska kriza i njezini učinci,
realizacija izvoza industrije Unije, otkriće nalazišta plina iz škriljevca
u Uniji, odluke u području upravljanja, sustav Europske unije za trgovanje
emisijama i druge vladine politike, a ni za jedan nije utvrđeno da bi
mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza
iz NRK-a i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(732)   Svi
učinci čimbenika štete osim subvencioniranog uvoza analizirani su
pojedinačno i skupno. Stoga se zaključuje da se kumulativnom ocjenom
svih čimbenika koji su mogli imati učinak na štetno stanje industrije
Unije (primjerice uvoz iz trećih zemalja, poticajne cijene, učinak
cijena sirovina, financijska kriza) ne može objasniti šteta koju je pretrpjela
industrija Unije, osobito u pogledu niskih cijena i financijskih gubitaka
uzrokovanih prodorom jeftinog uvoza znatnih količina dotičnog
proizvoda iz NRK-a. Na osnovi prethodno navedene analize u kojoj su učinci
svih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije jasno prepoznati i
odvojeni od štetnih učinaka subvencioniranog uvoza zaključeno je da
je postojala uzročno-posljedična veza između subvencioniranog
uvoza iz NRK-a i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije tijekom
RIP-a.
6.           INTERES UNIJE
6.1.        Uvodne napomene
(733)   U skladu s člankom 31.
Osnovne uredbe Komisija je ispitala postoje li, unatoč prethodnim nalazima
o štetnom subvencioniranju, utemeljeni razlozi za zaključak da u ovom
slučaju donošenje kompenzacijskih mjera nije u interesu Unije. U tu svrhu
i u skladu s člankom 31. stavkom 1. Osnovne uredbe analiza interesa Unije
zasnivala se na ocjeni različitih uključenih interesa,
uključujući interese industrije Unije, trgovačkih društava na
uzlaznom i silaznom tržištu fotonaponskog sektora, uvoznikâ i kupaca
dotičnog proizvoda.
(734)   Nakon
početka paralelnog antidampinškog ispitnog postupka javilo se otprilike
150 subjekata koje se na odgovarajući način uzelo u obzir u okviru
tekućeg ispitnog postupka. Posebni upitnici poslani su nepovezanim
uvoznicima, subjektima koji su više u poslovnom lancu (uključujući
proizvođača sirovina i dobavljače opreme za proizvodnju
proizvoda iz ispitnog postupka), subjektima koji su niže u poslovnom lancu
(uključujući nositelje projekata i montažere) i organizaciji
potrošača BEUC. Informacije su dostavila tri udruženja koja predstavljaju
različite subjekte (industriju Unije, subjekte više i niže u poslovnom
lancu) u fotonaponskom sektoru.
(735)   Tvrdilo
se da se procjena interesa Unije ne temelji na reprezentativnom broju
subjekata.
(736)   Komisija se različitim
subjektima obratila na način opisan u nastavku.
(737)   Što se
tiče subjekata više i niže u poslovnom lancu, kao što je spomenuto u
uvodnoj izjavi (734), Komisija je posebne upitnike dostavila na adrese
otprilike 150 subjekata, uključujući one nepovezane uvoznike koji su
se javili nakon početka ispitnog postupka i koji su na taj način
imali priliku dati Komisiji relevantne informacije. Primljena su 22 odgovora na
upitnik. U ispitnom su postupku u obzir uzeti ne samo odgovori na upitnike nego
i provjerljive i valjano potkrijepljene primjedbe i podnesci zainteresiranih
strana dostavljeni u roku, bez obzira na to jesu li te strane odgovorile na
upitnik ili ne. Posebice je AFASE u ime svojih članova (subjekata u
fotonaponskom sektoru) Komisiji dostavio primjedbe koje su također
analizirane.
(738)   Što se tiče nepovezanih
uvoznika, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (25), Komisija je stupila u kontakt
sa svih 250 nepovezanih uvoznika koje je naveo podnositelj pritužbe i odabrala
privremeni uzorak u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe kako bi pokrila
najveći reprezentativni obujam uvoza koji je moguće razumno ispitati
u raspoloživom vremenu. Međutim, provjerom je potvrđeno da je samo
jedno od privremeno odabranih društava nepovezani uvoznik. Kasnije tijekom
ispitnog postupka drugi nepovezanih uvoznici, koji su u početnoj fazi
dostavili obrazac za odabir uzoraka, ali nisu odabrani, pozvani su na daljnju
suradnju. Šest je pristalo i primilo upitnik, pet je dostavilo odgovore, a za
tri je utvrđeno da su dovoljno potpuni. Konačan uzorak nepovezanih
uvoznika stoga obuhvaća četiri nepovezana uvoznika, koji
predstavljaju od 2 % do 5 % uvoza dotičnog proizvoda. U vezi s niskim
postotkom potrebno je voditi računa o tome da se većina uvoza
dotičnog proizvoda u Uniju ne odvija posredstvom nepovezanih uvoznika.
(739)   Ukratko, analiza interesa Unije
zasniva se na sljedećem:
–
odgovori na upitnike primljeni od osam
proizvođača iz Unije u uzorku i četiri odabrana nepovezana
uvoznika te odgovori na posebni upitnik primljeni od osam subjekata više u
poslovnom lancu i trinaest subjekata niže u poslovnom lancu (sedam nositelja
projekata/montažera, šest pružatelja usluga aktivnih i u fotonaponskom sektoru)
od 150 subjekata koji su se javili nakon početka ispitnog postupka i koji
su dobili posebne upitnike;
–
podaci provjereni tijekom provjera na licu mjesta provedenih
kod osam proizvođača iz Unije, jednog nepovezanog uvoznika, dva
subjekta više u poslovnom lancu (nositelji projekata/montažeri) i jednog
udruženja (vidi uvodnu napomenu (17) Privremene antidampinške uredbe i uvodnu
napomenu (29));
–
podaci o interesima Unije koje su dostavile ostale
zainteresirane strane, uključujući udruženja, i javno raspoloživi
podaci o razvoju fotonaponskog tržišta u Europi, a posebice izvješće
EPIA-e Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017.
6.2.        Interes industrije Unije
(740)   Tijekom RIP-a industrija Unije
izravno je u proizvodnji i prodaji istovjetnog proizvoda zapošljavala oko
21 000 osoba.
(741)   U ispitnom je postupku
utvrđeno da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu koju je
prouzročio subvencionirani uvoz iz dotične zemlje tijekom razdoblja
ispitnog postupka. Podsjeća se da su brojni pokazatelji štete pokazali
negativno kretanje tijekom razmatranog razdoblja. To se posebno ozbiljno
odrazilo na pokazatelje štete povezane s financijskim rezultatom proizvođača
iz Unije koji surađuju, kao što su profitabilnost, novčani tok i
povrat ulaganja. Proizvođači modula i ćelija iz Unije zapravo su
tijekom 2001. i RIP-a ostvarili gubitak. Slijedom toga neki su
proizvođači iz Unije već bili prisiljeni zatvoriti svoje proizvodne
objekte, dok su drugi postali insolventni. U slučaju izostanka mjera
daljnje pogoršanje gospodarskog stanja industrije Unije čini se vrlo
vjerojatnim.
(742)   Očekuje
se da će se uvođenjem kompenzacijskih mjera na tržište Unije vratiti
pošteni uvjeti trgovine, a to će omogućiti industriji Unije da
uskladi svoje cijene istovjetnog proizvoda kako bi odrazila troškove
proizvodnje i tako poboljšala svoju profitabilnost. Može se također
očekivati da bi uvođenje kompenzacijskih mjera industriji Unije omogućilo
da vrati barem dio tržišnog udjela koji je izgubila tijekom razmatranog
razdoblja, uz pozitivni učinak na cjelokupno financijsko stanje. Uz to,
industrija Unije trebala bi imati bolji pristup kapitalu i dodatno ulagati u
istraživanje i razvoj te inovacije na fotonaponskom tržištu. Na kraju, u
ispitnom se postupku upućuje na moguće ponovno pokretanje poslovanja
proizvođačâ iz Unije koji su bili prisiljeni zaustaviti proizvodnju
zbog pritiska kineskog uvoza. Ukupno gledano, u takvim se okolnostima ne bi
samo sačuvalo postojećih 21 000 radnih mjesta industrije Unije
(tijekom RIP-a) nego bi se javili i razumni izgledi za daljnje širenje
proizvodnje i povećanje zaposlenosti.
(743)   Ako se mjere ne uvedu, može se
očekivati daljnji gubitak tržišnog udjela i pogoršanje profitabilnosti
industrije Unije. Ta bi situacija u kratkoročnom i srednjoročnom
razdoblju bila neodrživa. Uz velik broj proizvođača iz Unije koji su
već bili prisiljeni napustiti tržište i drugi bi proizvođači
zato mogli postati insolventni, što bi u kratkoročnom do
srednjoročnom razdoblju dovelo do vjerojatnog nestanka industrije Unije s
posljedičnim značajnim učinkom na postojeća radna mjesta.
(744)   Neke su zainteresirane strane
osporavale činjenicu da bi industrija Unije mogla imati koristi od
kompenzacijskih mjera tvrdeći da i. će se mjerama sniziti potražnja
za fotonaponskim proizvodima u Uniji te da stoga industrija Unije neće
moći povećati svoju prodaju, ii. industrija Unije ima male proizvodne
objekte te da stoga ne može zadovoljiti potrebu za određenim vrstama
instalacija kao što su komercijalne krovne instalacije i velike instalacije na
tlu, iii. proizvođači iz Unije ne predstavljaju sigurnu investiciju,
iv. uvođenjem pristojbi na ćelije de facto će se
povećati trošak proizvodnje proizvođačima modula iz Unije
i tako ih učiniti manje privlačnim kupcima, v. u slučaju
znatnog pada kineskog uvoza proizvođači iz trećih zemalja
najvjerojatnije će iskoristiti priliku koju im pruža slabiji uvoz iz
NRK-a.
(745)   Što se tiče tvrdnje da
će mjere smanjiti potražnju za fotonaponskim proizvodima u Uniji i da zato
industrija Unije neće moći povećati svoju prodaju, napominje se
da strane nisu mogle dostaviti provjerljive dokaze o postojanju izravne veze
između uvođenja mjera i smanjenja potražnje za fotonaponskim
proizvodima za koje se pokazalo da je na njih tijekom godina utjecalo više
čimbenika.
(746)   U odgovoru na tvrdnju da
industrija Unije ima male proizvodne objekte te da stoga ne može zadovoljiti
potrebu za određenim vrstama instalacija (primjerice komercijalne krovne
instalacije i velike instalacije na tlu) potrebno je napomenuti da se u
ispitnom postupku pokazalo da industrija Unije ima kapacitet za opskrbu
komercijalnim i industrijskim instalacijama (između 40 KW i
1 MW) te instalacijama namijenjenima tržišnom segmentu javnih usluga (1 MW
i 10 MW). Nadalje, u ispitnom se postupku nije pokazalo da se proizvodi
različitih proizvođača ne mogu koristiti u istom projektu. Stoga
je ta tvrdnja odbačena.
(747)   Argument da industrija Unije ne
bi mogla imati koristi od mjera jer proizvođači iz Unije ne
predstavljaju sigurnu investiciju i ulagački fondovi ne bi pristali
financirati projekte u kojima se koriste moduli proizvedeni u EU-u nije
potkrijepljen dokazima. U svakom slučaju očekuje se da će se
uvođenjem mjera vratiti poštene uvjete trgovine, što bi ulagače iz
bankarskog sektora trebalo uvjeriti u sposobnost industrije Unije da razvije
održive projekte. Na temelju toga tvrdnja je odbačena.
(748)   Što se
tiče tvrdnje da će uvođenje pristojbi na ćelije de facto
povećati trošak proizvodnje proizvođačima modula iz
Unije i tako ih učiniti manje privlačnim kupcima, nije
isključeno da bi zbog uvođenja pristojbi moglo doći do
određenog rasta cijena, ali treba uzeti u obzir da javno dostupni izvori
upućuju na silazni trend cijena modula i ćelija. Stoga bi opći
trend smanjenja cijena trebao dovesti do smanjenja troškova za module iako bi
se troškovi za ćelije mogli povećati kao posljedica mjera.
Dotični proizvođači također mogu odlučiti nabavljati
svoje ćelije isključivo u Uniji, a ne više iz NRK-a. Na kraju,
očekuje se da će uvođenje mjera povećati iskorištenost
kapaciteta proizvođača ćelija u Uniji te tako povećati
njihove ekonomije razmjera i time smanjiti troškove. Stoga je ta tvrdnja
odbačena.
(749)   Ispitnim
postupkom nije potvrđen argument da će moguće znatno smanjenje
kineskog uvoza nakon uvođenja mjera najvjerojatnije iskoristiti ostale
treće zemlje, a ne industrija Unije. U ispitnom postupku nisu otkrivene
jasne naznake da bi ostale treće zemlje masovno usmjerile svoj izvoz na
tržište Unije, posebice uzimajući u obzir vjerojatni rast tržišta ostalih
trećih zemalja, osobito u Aziji, što su javno dostupni izvori i
predvidjeli. Konačno, ne postoje naznake da se industrija Unije neće
moći natjecati s uvozom iz trećih zemalja, čak i ako se on
poveća zbog pada kineskog uvoza.
(750)   Odgovarajući
na konačnu objavu neke su strane tvrdile da nije realno očekivati
nastanak održive industrije Unije koja proizvodi module i ćelije jer ni
jedan razuman ulagač ne bi ulagao u proizvođače iz Unije koji
navodno trpe štetu zbog nepovoljne strukture troškova pa ne mogu proizvoditi po
konkurentnim cijenama. U ispitnom postupku nije potvrđeno da industrija
Unije trpi štetu zbog nepovoljne strukture troškova, kako je objašnjeno u
uvodnim izjavama (202) i (203) Privremene antidampinške uredbe. Stoga bi
odsutnost subvencioniranog uvoza i veće korištenje proizvodnih kapaciteta
trebalo dovesti do ekonomija razmjera i omogućiti nastanak održive
industrije Unije. S obzirom na to argument je odbačen.
(751)   Jedna je strana tvrdila da
potražnju u Uniji uvjetuju kretanja poticajnih cijena te da je povrat ulaganja
koji ulagači očekuju povezan s tim kretanjima. Posebice je tvrdila da
će potražnja porasti i da industrija Unije neće moći iskoristiti
uvedene pristojbe ako u Uniji cijene porastu kao posljedica pristojbi, a
poticajne cijena taj porast ne budu slijedile.
(752)   Odgovarajući
na navedenu tvrdnju napominje se da dokazi prikupljeni tijekom ispitnog
postupka upućuju na to da će potražnja u budućnosti biti sve
manje ovisna o poticajnim cijenama i ostalim programima potpore, usprkos
korelaciji između razine poticajnih cijena i potražnje za fotonaponskim
instalacijama, jer je paritet mreže izgleda postignut za određene vrste
instalacija na više mjesta u Uniji. Nadalje, očekivani povrat ulaganja
trebao bi se zasnivati na tržišnim cijenama. Na kraju, iako nije
isključeno da nakon uvođenja mjera može doći do određenog
rasta cijena, trebalo bi napomenuti da javno dostupni izvori upućuju na
općeniti silazni trend cijena. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(753)   Zainteresirane strane
napomenule su da prilagodljivost cijena potražnje može biti vrlo visoka jer se
potražnja za solarnim pločama temelji na programima potpore, a osobito na
poticajnim cijenama, i na razini cijena električne energije za krajnjeg
potrošača (što određuje paritet mreže). Iako je točno da zbog
posebne prirode tržišta koju su istaknule te zainteresirane strane znatno
povećanje cijena može dovesti do velikog pada potražnje, taj argument
treba odbaciti jer je malo vjerojatno da će mjere uzrokovati znatno
povećanje cijena i to zbog razloga koji se navode u nastavku. Prvo, svi
dostupni izvori potvrđuju da će se znatan pad cijena dotičnog
proizvoda koji je uočen tijekom RIP-a nastaviti i nakon njega. Drugo,
gospodarski je učinak preuzimanja obveze koje je Komisija prihvatila takav
da će proizvođači izvoznici iz Kine isporučivati
dotični proizvod po najmanjoj uvoznoj cijeni od 60 c/W, što je puno niže
od cijene koja je uočena tijekom RIP-a, u obujmu koji otprilike odgovara
njihovu trenutačnom tržišnom udjelu. Malo je vjerojatno da će se
potražnja znatno smanjiti uz tu razinu cijena jer se tom razinom cijena
jamči dostatna potražnja uz sadašnju razinu potpore u okviru programa
potpore i sadašnje razine pariteta mreže. Nadalje, očekuje se
povećanje cijena električne energije za krajnje korisnike i pad
cijena dotičnog proizvoda. Formulom za indeksiranje se u okviru preuzete
obveze jamči da će se prilikom utvrđivanja daljnjih smanjenja
cijene dotičnog proizvoda u obzir uzimati najmanje uvozne cijene. Stoga su
ti argumenti morali biti odbačeni.
(754)   Nekoliko je zainteresiranih
strana tvrdilo da interes industrije Unije nije velik jer je dodana vrijednost
koju proizvode industrije više i niže u poslovnom lancu značajnija od one
koju industrija Unije proizvodi u vrijednosnom lancu fotonaponskih proizvoda.
Ne osporava se argument da različiti segmenti u fotonaponskom sektoru
imaju različitu dodanu vrijednost. U ispitnom je postupku utvrđeno da
je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu uzrokovanu nepoštenim
trgovinskim praksama. Neki su proizvođači uistinu već bili
prisiljeni obustaviti proizvodnju, a ako se ne uvedu mjere, izgledno je daljnje
pogoršanje. Svi su segmenti fotonaponskog sektora u bliskom međusobnom
odnosu i nestanak proizvodnje Unije naštetio bi cijelom fotonaponskom sektoru
koji bi postao u potpunosti ovisan o vanjskoj opskrbi. Stoga je i zbog
sigurnosti opskrbe taj argument odbačen.
(755)   Odgovarajući na
konačnu objavu jedna je zainteresirana strana naglasila da je pri
donošenju odluke o uvođenju kompenzacijskih pristojbi potrebno uzeti u
obzir tvrdnju da industrija više i niže u poslovnom lancu proizvodi veću
dodanu vrijednost u usporedbi s industrijom Unije koja proizvodi dotični
proizvod. U tom je pogledu potvrđeno da su institucije u ocjeni interesa
Unije odvagnule pozitivne i negativne posljedice koje pristojbe mogu imati na
različite gospodarske subjekte. Iako je učinak mjera na industriju
više i niže u poslovnom lancu ograničen, uz njihovu će pomoć
industrija Unije imati priliku za oporavak od štetnog subvencioniranja.
(756)   Jedna je strana osporila broj
radnih mjesta koja bi se sačuvala uvođenjem mjera. Tvrdila je da
industrija Unije zapošljava otprilike 6 000, a ne 25 000 osoba kao što
je izneseno u uvodnoj izjavi (229) Privremene antidampinške uredbe.
(757)   Međutim, u korist
prethodne tvrdnje nisu dostavljeni nikakvi dokazi te je stoga ona
odbačena. Pojašnjeno je da je nakon isključivanja pločica iz
opsega proizvoda broj zaposlenih u industriji Unije tijekom RIP-a dosegao oko
21 000. Zainteresirane strane nisu dostavile dokaz da se broj zaposlenika
u industriji Unije znatno promijenio nakon RIP-a.
(758)   Ispitnim je postupkom dokazano
da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu od subvencioniranog uvoza
iz NRK-a jer nije uspjela povratiti ulaganja unosnom prodajom. Očekuje se
da će se uvođenjem mjera pošteni tržišni uvjeti vratiti na tržište
Unije i industriji Unije omogućiti ravnopravno natjecanje. Vjerojatno
smanjenje uvoza iz NRK-a trebalo bi industriji Unije omogućiti
povećanje prodaje u Uniji i bolje iskorištavanje raspoloživih proizvodnih
kapacitete u kratkoročnom razdoblju. To bi moglo dovesti do nastanka
ekonomija razmjera. Iako je moguće da će cijene istovjetnih proizvoda
zbog mjera u kratkom razdoblju porasti, opći trend pada cijena vjerojatno
će se zadržati zahvaljujući s jedne strane daljnjem padu troška
proizvodnje proizvoda iz ispitnog postupka, a s druge natjecateljskom pritisku
proizvođača iz trećih zemalja koji bi se također natjecali
na tržištu Unije.
(759)   Stoga je zaključeno da bi
uvođenje konačnih kompenzacijskih mjera bilo u interesu industrije
Unije.
6.3.        Interes nepovezanih uvoznika
(760)   Kako je spomenuto u uvodnoj
izjavi (26), provedena je analiza odabranih uvoznika.
(761)   Općenito gledajući,
tijekom RIP-a djelatnost četiri nepovezana uvoznika koji surađuju
povezana s dotičnim proizvodom iznosila je 60 % do 100 % njihova
ukupna poslovanja. Uz to, četiri nepovezana uvoznika koji surađuju
nabavljala su iz NRK-a 16 % do 100 % svojeg ukupnog uvoza
pločica, a samo ih je jedan nabavljao isključivo iz dotične
zemlje. Profitabilnost četiri nepovezana uvoznika koji surađuju
povezana s proizvodom iz ispitnog postupka u prosjeku je tijekom RIP-a iznosila
2,3 %.
(762)   Dostavljen je argument da
će uvođenje mjera za dotični proizvod negativno utjecati na
poslovanje uvoznikâ. Prvo, uvođenje pristojbi ne bi trebalo dovesti do
ukidanja cjelokupnog uvoza iz NRK-a. Drugo, iako se s obzirom na moguće povećanje
uvoza iz ostalih trećih zemalja može očekivati mogući negativan
učinak uvođenja mjera na financijsko stanje uvoznikâ koji uvoze samo
iz NRK-a, uvoznici koji nabavljaju robu iz NRK-a trebali bi moći
promijeniti svoje izvore opskrbe.
(763)   Jedna je zainteresirana strana
tvrdila da je učinak pristojbi na nepovezane uvoznike podcijenjen jer ne
postoje izvori opskrbe koji bi u slučaju uvođenja pristojbi odmah
mogli zamijeniti uvoz dotičnog proizvoda iz Kine te da je mijenjanje
izvora opskrbe teško jer je glavnina proizvodnje smještena u NRK-u pa bi to
uzrokovalo znatne dodatne troškove.
(764)   U tom se pogledu podsjeća
da uvođenje mjera ne bi trebalo uzrokovati nestanak uvoza dotičnog
proizvoda iz NRK-a. U ispitnom se postupku pokazalo da će moguće
smanjenje uvoza iz NRK-a osobito pogoditi uvoznike koji dotični proizvod
nabavljaju isključivo iz NRK-a, što je slučaj za samo jednog od
četiri nepovezana uvoznika koji surađuju. Što se tiče
učinka mjera na financijsko stanje nepovezanih uvoznika, nije se moglo
isključiti da može biti negativan, ali je zaključeno da će to u
velikoj mjeri ovisiti o njihovoj sposobnosti zamjene izvora opskrbe ili
prenošenja barem dijela mogućeg porasta cijena na kupce. Za subjekte koji
proizvod ne uvoze samo iz NRK-a nego i iz ostalih izvora ili uvoze i ostale
proizvode negativni učinak bit će još manji. Komisija stoga smatra da
će učinak na uvoznike dotičnog proizvoda vjerojatno biti
negativan, ali će u prosjeku biti ograničen.
(765)   Jedan je nepovezani uvoznik
tvrdio da primanje proizvoda od novog dobavljača iziskuje znatan utrošak
radnog vremena i financijska ulaganja. U tom je pogledu u odgovoru na
konačnu objavu iznesena tvrdnja da je tijekom provjere na licu mjesta
skupini za provjeru dostavljen dokaz o dugotrajnom testiranju koje je uvoznik
obvezan provesti prije donošenja odluke o nabavi proizvoda od određenog
izvoznika.
(766)   Potvrđuje se da
uspostavljanje nove veze između uvoznika i dobavljača može uzrokovati
dodatne troškove i veći utrošak vremena (primjerice prilikom testiranja
proizvoda). Međutim, to ne prevladava nad potrebom za vraćanjem
poštenog tržišnog natjecanja. Istodobno izgleda da je promjena dobavljača
uobičajeni rizik uračunan u uvoznikovu djelatnost i povezan s
činjenicom da se fotonaponsko tržište razvija te stoga doživljava stalne
promjene (primjerice stečajevi, konsolidacije) zbog koji je potrebna
promjena dobavljača. Uz to, može se pretpostaviti da je za nove vrste
modula koje neprestano ulaze na tržište (primjerice moduli s poboljšanom
učinkovitošću) također potrebno testiranje. U tom pogledu
testiranje novog proizvoda (čak i od istog dobavljača) izgleda kao
uobičajena aktivnosti. Stoga je taj argument odbačen.
(767)   Odgovarajući na
konačnu objavu dvije su strane naglasile da interes nepovezanih uvoznika
nije pravilno razmotren. Jedna je strana tvrdila da u nedostatku verzija koje
nisu povjerljive odgovora na upitnike koje su dostavili dodatni uvoznici koji
surađuju strane nisu mogle provesti pravilnu ocjenu. Dovela je u pitanje
ocjenu Komisije povezanu s mogućnošću porasta uvoza iz trećih
zemalja u Uniju, koja je zasnovana na navodu da su tržišta ostalih trećih
zemalja u cvatu, što bi uvoznicima omogućilo promjenu dobavljača. U
tom je pogledu strana tvrdila da je ta pretpostavka u suprotnosti sa
zaključkom iz uvodne izjave (749) da uvoz iz ostalih trećih zemalja
neće biti ogroman. Druga je strana dovela u pitanje poštovanje načela
nediskriminacije jer je Komisija u svojoj procjeni stavila veći naglasak
na proizvođače iz Unije nego na ostale subjekte.
(768)   Prvo, potvrđuje se da je
verzija koja nije povjerljiva odgovora na upitnik dodatnih uvoznika koji
surađuju primljenih nakon objave Provedbene antidampinške uredbe
uključena u predmet kako bi zainteresirane strane u njih imale uvid.
Drugo, pretpostavka da uvoz iz trećih zemalja može porasti kao odgovor na
manji uvoz iz NRK-a nije u suprotnosti s pretpostavkom da taj porast ne bi
trebao biti ogroman u svjetlu globalnog porasta potražnje za fotonaponskim
instalacijama. Istodobno, budući da se očekuje da će industrija
Unije ponovno osvojiti dio tržišnog udjela koji je prethodno pripadao
proizvođačima iz NRK-a, nije moguće zanemariti zaključak o
gubitku posla za nepovezane uvoznike. Međutim, navodi se da se
dugoročno očekuje općeniti rast fotonaponskog tržišta jer se
paritet mreže postiže na sve više lokacija. Na kraju se pojašnjava da je, kao i
u svim ispitnim postupcima u području trgovinske zaštite, položaj
industrije Unije ocijenjen kako bi se ustanovilo je li pretrpjela materijalnu
štetu zbog subvencioniranog uvoza, ali je u okviru analize interesa Unije
interes industrije Unije ocijenjen ravnopravno s ostalim gospodarskim
subjektima, uključujući nepovezane uvoznike. Također se
razjašnjava da se ispitni postupak kojim se utvrđuje je li industrija
Unije pretrpjela materijalnu štetu provodi u skladu člankom 8. stavkom 4.
Osnovne uredbe u kojem se navode minimalni standardi takvog ispitnog postupka.
Interes Unije analizira se tek nakon donošenja pozitivne odluke o štetnom
subvencioniranju u skladu sa standardima iz članka 31. Osnovne uredbe. Kao
posljedica toga smatra se da mogući negativni učinak mjera na
određene uvoznike, osobito one koji uvoze isključivo ih NRK-a, nije
prevagnuo nad koristima koje će od mjera imati industrija Unije i
kratkoročnim i dugoročnim koristima za fotonaponsko tržište EU-a.
(769)   Zato se zaključuje da bi
uvođenje mjera na predloženoj razini moglo imati određeni nepovoljni
učinak na stanje nepovezanih uvoznika dotičnog proizvoda.
6.4.        Interes subjekata više u
poslovnom lancu
(770)   Subjekti više u poslovnom lancu
uglavnom su aktivni u proizvodnji sirovina te proizvodnji i inženjeringu opreme
za izradu proizvoda iz ispitnog postupka. Odgovori na upitnike primljeni su od
osam subjekata više u poslovnom lancu. Dva obavljena posjeta radi provjere
obuhvatila su proizvođača sirovina i proizvođača opreme za
izradu proizvoda.
(771)   Ukupno gledano, tijekom RIP-a
djelatnost osam subjekata više u poslovnom lancu povezana s proizvodom iz
ispitnog postupka mijenjala se razmjerno njihovoj ukupnoj djelatnosti i samo je
za jedno trgovačko društvo koje surađuje činila 100 % njegova
poslovanja, dok je za ostale bila u rasponu od 6 % do 80 %. U prosjeku je
tijekom RIP-a djelatnost povezana s dotičnim proizvodom iznosila oko
41 % ukupne djelatnosti subjekata više u poslovnom lancu koji surađuju.
Što se tiče radnih mjesta, osam subjekata više u poslovnom lancu koji
surađuju zapošljavalo je tijekom RIP-a oko 4 200 osoba.
Profitabilnost je bila u rasponu od visoke do blago negativne, ovisno o
segmentu i pojedinom trgovačkom društvu. U ispitnom se postupku pokazalo
da su ti subjekti s negativnom profitabilnošću pretrpjeli štetu zbog
pogoršanog stanja industrije Unije jer su neki klijenti koje su izgubili bili
proizvođači proizvoda iz ispitnog postupka iz Unije te zbog pada potrošnje.
Nakon isključivanja pločica iz opsega proizvoda proizvođači
ovog proizvoda iz Unije ipak bi trebali imati koristi od uvođenja
pristojbi jer se očekuje da će industrija Unije povećati svoju
proizvodnju ćelija i modula.
(772)   Subjekti iz Unije više u
poslovnom lancu svoje su proizvode prodavali u Uniji, NRK-u i trećim
zemljama. Tijekom RIP-a u prosjeku oko 20 % prodaje odvijalo se u Uniji,
gotovo 50 % u NRK-u i oko 30 % u ostalim trećim zemljama.
(773)   Neke su stranke u uzlaznom
sektoru tvrdile da će uvođenje kompenzacijskih mjera negativno
utjecati na njihovo poslovanje jer je NRK njihovo glavno izvozno tržište.
Tvrdilo se da će pristojbe ozbiljno ograničiti uvoz dotičnog
proizvoda iz NRK-a u Uniju zbog čega će NRK ograničiti uvoz
polisilicija i proizvodne opreme iz Unije. Zbog toga bi subjekti iz Unije više
u poslovnom lancu navodno morali smanjiti svoje poslovanje i broj radnih
mjesta.
(774)   Napominje se da cilj pristojbe
nije ukloniti kineski uvoz dotičnog proizvoda, nego vratiti ravnopravne
uvjete. Stoga bi kineski uvoz trebao nastaviti opskrbljivati tržište Unije u
određenoj mjeri, ali po poštenim cijenama. Nadalje, u ispitnom se postupku
pokazalo da su subjekti iz Unije više u poslovnom lancu prisutni u svijetu na
različitim nacionalnim tržištima i stoga ne ovise isključivo o izvozu
u NRK. Stoga se razumno može pretpostaviti da će na svjetskom
fotonaponskom tržištu subjekti iz Unije više u poslovnom lancu vjerojatno
moći nadoknaditi moguće smanjenje izvoza u NRK izvozom na ostala
tržišta za koje se, prema javno dostupnim studijima o uvjetima na tržištu,
očekuje da će rasti. U svakom slučaju, kinesko fotonaponsko
tržište već se suočava sa znatnim prekomjernim proizvodnim
kapacitetom i stoga je upitno bi li proizvođači strojeva iz Unije
mogli u NRK-u prodati puno više proizvodne opreme u kratkoročnom do
srednjoročnom razdoblju.
(775)   Zainteresirane strane iznijele
su argument da većina ulaznih faktora u vrijednosnom lancu fotonaponskih
proizvoda dolazi od Unije i da bi ta povoljna situacija mogla nestati ako se
pristojbe uvedu. Odgovarajući na konačnu objavu jedna je strana
naglasila da mjere u ovom slučaju mogu potaknuti druge mjere koje NRK može
uvesti za proizvode Unije.
(776)   U tom se pogledu očekuje
da će kineski uvoz i dalje opskrbljivati tržište Unije i ako se pristojbe
uvedu. Uz to, razni javno dostupni izvori u fotonaponskom sektoru, primjerice
izvješće EPIA-e Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017,
predviđaju da bi moguće smanjenje potražnje u Uniji trebalo biti samo
kratkoročno (u 2013. i 2014.) te da će tijekom sljedećih godina
potrošnja ponovno porasti. Nadalje, uklanjanje nepoštenih trgovinskih praksi
vjerojatno će u srednjoročnom i dugoročnom razdoblju
omogućiti izgradnju održivog razvoja na fotonaponskom tržištu u Uniji, od
čega bi koristi trebali imati svi subjekti u Uniji.  Na kraju, što se
tiče argumenta o mogućoj odmazdi NRK-a kao odgovor na mjere u ovom
predmetu, podsjeća se da NRK, kao i svi ostali članovi WTO-a, može
pribjeći ispitnim postupcima u području trgovinske zaštite samo u
opravdanim okolnostima te da svaki takav ispitni postupak mora biti u skladu sa
strogim pravilima WTO-a. Komisija prati te ispitne postupke kako bi osigurala
pridržavanje pravila WTO-a. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(777)   Neke su strane osporavale
argument da se smanjeni izvoz subjekata iz Unije više u poslovnom lancu
fotonaponskih proizvoda u NRK može nadoknaditi izvozom na druga tržišta
tvrdeći da će se pristojbama smanjiti globalna potražnja za tim
proizvodom.
(778)   U tom
se pogledu prvo napominje da kineski uvoz ne bi trebao u potpunosti nestati kao
posljedica pristojbi. Uz to, informacije prikupljene tijekom ispitnog postupka
ne upućuju na korelaciju između razvoja uvoza iz NRK-a na tržište
Unije i izvoza iz NRK-a na ostala tržišta. Nadalje, javno dostupni izvori,
primjerice izvješće EPIA-e Global Market Outlook for Photovoltaics
2013-2017, predviđaju globalni rast fotonaponskog tržišta tijekom
sljedećih godina. Što se tiče kineskog fotonaponskog tržišta, postoje
naznake da će domaća potrošnja u NRK-u znatno narasti (kako
primjerice navodi EPIA). U svjetlu prethodno navedenoga ne očekuje se da
će zbog uvođenja mjera doći do znatnog pada izvoza subjekata iz
Unije koji se nalaze više u poslovnom lancu u NRK-u.
(779)   Također bi trebalo
napomenuti da bi smanjenje potražnje u Uniji u 2013. i 2014. moglo imati
negativan učinak na subjekte više u poslovnom lancu. Međutim, to se,
barem u većini slučajeva, ne može povezati s pristojbama. Nadalje,
malo je vjerojatno da će se izvoz proizvođača strojeva za
fotonaponsku industriju iz Unije u NRK znatno povećati čak i ako
kineski proizvođači povećaju svoj obujam proizvodnje jer u NRK-u
postoji znatan rezervni kapacitet. Konačno, informacije prikupljene
tijekom ispitnog postupka upućuju na to da bi na proizvođače
strojeva mogao utjecati i kineski Dvanaesti petogodišnji plan za solarnu
fotonaponsku industriju u kojem se predviđa da bi do 2015. 80 %
proizvodne opreme za ćelije trebalo dolaziti iz NRK-a. Ako se provede u
skladu s pravilima WTO-a, ta bi promjena mogla proizvođačima strojeva
u Uniji dodatno ograničiti mogućnost natjecanja na kineskom tržištu.
Argument je stoga odbačen.
(780)   Odgovarajući na završnu
objavu kineska je vlada tvrdila da se Dvanaestim petogodišnjim planom za
solarnu fotonaponsku industriju daju samo opća vodeća načela
koja nisu obvezujuća jer nisu predviđene izvršne ovlasti te da ga se
stoga ne bi trebalo smatrati najavom da će mogućnost
proizvođača strojeva iz Unije za natjecanje na kineskom tržištu biti
ograničena. S tim u vezi napominje se da  je kineska vlada u Dvanaestom
petogodišnjem plani uključila fotonaponsku industriju među strateške
industrije i da je objavila poseban plan za solarnu fotonaponsku industriju. U
svojem je planu kineska vlada izrazila potporu „izuzetnim poduzećima” i
„ključnim poduzećima” te preuzela obvezu „promicanja provedbe
različitih politika za potporu fotonaponskom sektoru” i „definiranja
općeg razvoja politika potpora u području industrije, financiranja,
poreza...”. Nadalje, budući da  sadržava ključne upute koje kineska industrija treba
ispuniti u pet godina, plan ima velik učinak na
poslovanje u NRK-u i zemljama koje posluju s NRK-om.  Vodeći računa o svemu navedenom postoje jasne naznake da se
planom ograničuje sloboda izbora kineskih proizvođača
ćelija i konkurentnost proizvođača opreme iz Unije koji izvoze
na kinesko tržište. Stoga je taj argument odbačen.
(781)   Jedan je proizvođač
sirovina koji surađuje osporio predviđanje da će ostala tržišta
nadoknaditi smanjenu proizvodnju na kineskom tržištu s obzirom na to da u NRK-u
postoje znatni proizvodni kapacitet koje neće biti lako izgraditi drugdje.
Taj je argument odbačen jer nema naznaka navodnog smanjenja proizvodnje na
kineskom tržištu.
(782)   Jedna je zainteresirana strana
osporila broj zaposlenika u uzlaznom sektoru naveden u uvodnoj izjavi (236)
Privremene antidampinške uredbe. Pojašnjeno je da se broj od 4 200
zaposlenika ne odnosi na cijeli sektor nego samo na subjekte više u poslovnom
lancu (npr. proizvođači opreme i dobavljači polisilicija) te da
se zasniva na njihovim odgovorima na upitnik.
(783)   S obzirom na prethodno navedeno
zaključuje se da učinak kompenzacijskih mjera na
proizvođače strojeva ne bi bio značajan, dok bi učinak na
dobavljača sirovina mogao biti negativan u kratkoročnom razdoblju
zbog mogućeg smanjenje njegove prodaje NRK-u.
6.5.        Interes subjekata niže u
poslovnom lancu
(784)   Subjekti
niže u poslovnom lancu uglavnom posluju u području razvoja projekata,
marketinga, komunikacija te fotonaponskih instalacija. Primljeno je trinaest
odgovora na upitnike poslane subjektima koji se nalaze niže u poslovnom lancu,
odnosno sedam od subjekata čije je poslovanje izravno povezano s
istovjetnim proizvodom (nositelji projekata i montažeri) i šest od pružatelja
usluga u fotonaponskom sektoru (logistika, prijevoz, odnosi s javnošću
itd.), odnosno subjekata čije poslovanje nije izravno povezano s
proizvodom koji se istražuje. Među tim se odgovorima na upitnike nalazio i
odgovor jednog nepovezanog uvoznika za kojeg je utvrđeno da pripada
subjektima niže u poslovnom lancu jer mu je glavna djelatnost montaža (vidi
uvodnu izjavu (25)).
(785)   U
uvodnoj izjavi (242) Privremene antidampinške uredbe ocijenjeno je da se ukupno
gledano djelatnost subjekata niže u poslovnom lancu (montažeri i nositelji
projekata) u odnosu na proizvod iz ispitnog postupka razlikovala ovisno o
udjelu u njihovoj ukupnoj djelatnosti. U prosjeku je tijekom RIP-a iznosila 41
%. Profitabilnost subjekata koji surađuju, a poslovanje im je povezano s
proizvodom iz ispitnog postupka, u prosjeku je tijekom RIP-a iznosila 11 %. Što
se tiče radnih mjesta, sedam subjekata niže u poslovnom lancu koji
surađuju zapošljavalo je tijekom RIP-a oko 550 osoba.
(786)   Nekoliko je strana osporilo
reprezentativnost podataka o subjektima niže u poslovnom lancu (promet, profitabilnost
i zapošljavanje) koje je Komisija prikupila iz odgovora na upitnike sedam
subjekata niže u poslovnom lancu. AFASE je dostavio „istraživanje” koje je
proveo među svojim članovima (montažeri) kako bi pokazao da je za
većinu montažera poslovanje u fotonaponskom sektoru glavni izvor prihoda.
AFASE je nadalje tvrdio da subjekti niže u poslovnom lancu, a posebice
montažeri, u suprotnosti s nalazima iz uvodne izjave (242) Privremene
antidampinške uredbe, ostvaruju samo jednoznamenkaste profitne marže, što ne
omogućuje apsorpciju pristojbi.
(787)   Što se tiče
reprezentativnosti podataka korištenih u Privremenoj antidampinškoj uredbi
Komisija je upotrijebila sve podatke primljene od subjekata niže u poslovnom
lancu koji su ispunili posebni upitnik i podneske koje je dostavio AFASE, kako
je objašnjeno u uvodnoj izjavi (737).
(788)   Što se tiče tvrdnje da je
za montažere poslovanje u fotonaponskom sektoru glavni izvor prihoda, daljnjom
analizom odgovora na upitnike primljenih od sedam subjekata niže u poslovnom
lancu (montažeri i nositelji projekata) potvrđeno je da su djelatnosti
izravno povezane s istovjetnim proizvodom činile u prosjeku oko 42 %
ukupnog poslovanja tih subjekata, a profitabilnost u prosjeku 11 %.
Međutim, kada se u obzir uzmu i djelatnosti koje nisu izravno povezane s
proizvodom koji se istražuje, njihova općenita važnost znatno se
povećava za tri od sedam subjekata. Zbog toga je odgovarajući raspon
tijekom RIP-a iznosio od 45 % do 100 %. Uz to, za sedam subjekata (montažeri
i nositelji projekata) profitabilnost djelatnosti u fotonaponskom sektoru,
uključujući djelatnosti koje nisu izravno povezane s proizvodom koji
se istražuje, iznosila je u prosjeku 9 %. Što se tiče zapošljavanja,
djelatnost sedmorice subjekata u fotonaponskom sektoru, uključujući
djelatnosti koje nisu izravno povezane s proizvodom koji se istražuje,
omogućila je otvaranje otprilike 600 radnih mjesta s punim radnim vremenom
tijekom RIP-a. Uz fotonaponske projekte i instalacije ti su se subjekti bavili
i drugim djelatnostima (instalacije koje koriste energiju vjetra i proizvodnja
električne opreme).
(789)   Smatra se da se učinak
mjera na subjekte niže u poslovnom lancu treba procijeniti prvenstveno na
osnovi njihove djelatnosti koja je izravno povezana s proizvodom koji se istražuje
čija je profitabilnost tijekom RIP-a iznosila u prosjeku 11 %.
Međutim, i ako se procjena bude zasnivala na ukupnoj djelatnosti u
fotonaponskom sektoru koja nije izravno povezana s proizvodom koji se
istražuje, zaključci neće biti znatno drugačiji jer se,
općenito gledajući, različiti čimbenici koji su uzeti u
obzir, primjerice profitabilnost i mogućnost apsorpcije dijela pristojbi,
znatno ne razlikuju (profitabilnost se smanjuje s prosječno 11 % na
prosječno 9 %). Odgovarajući na završnu objavu jedna je strana u
čijim je prostorima Komisija provela provjeru na licu mjesta osporila
reprezentativnost zaključaka o profitabilnosti montažera i nositelja
projekata koji su se navodno zasnivali na samo jednoj transakciji. Taj je
argument odbačen jer je Komisija izračunala profitabilnost subjekata
niže u poslovnom lancu na osnovi svih podataka koje su u odgovorima na upitnike
dostavili subjekti niže u prodajnom lancu.
(790)   Što se tiče istraživanja
koje je AFASE proveo među svojim članovima, prvo treba napomenuti da
su svi subjekti imali priliku javiti se na početku ispitnog postupka i
odgovoriti na posebni upitnik za subjekte niže u poslovnom lancu čiji je
cilj bio prikupljanje potrebnih informacija za ocjenu učinka pristojbi na
te subjekte. Drugo, identitet montažera koji su sudjelovali u istraživanju nije
poznat što ne omogućuje provjeru, primjerice, relevantnosti i pouzdanosti
dostavljenih podataka. Treće, iako su se brojna pitanja u ovom
istraživanju odnosila na kapacitet montažera da apsorbiraju moguće pristojbe,
u istraživanju se ne osvrće na dobit tih montažera u RIP-u, zbog čega
nedostaje važan element za procjenu učinka mjera. Stoga se iz dostavljenog
istraživanja nisu mogli izvesti smisleni zaključci.
(791)   Dostavljen
je argument prema kojem te mjere nisu u interesu Unije jer će
povećati cijene modula i tako odvratiti krajnje korisnike/kupce od
postavljanja instalacija. Slijedom toga, subjekti niže u poslovnom lancu imali
bi puno manje narudžbi te bi morali smanjiti svoje poslovanje. Navedena se
procjena temelji na studiji društva Prognos o mogućem gubitku radnih
mjesta koja je dostavljena tijekom ispitnog postupka. U studiji se
predviđa da će velika većina radnih mjesta na tržištu
fotonaponskih proizvoda u Uniji biti u opasnosti ako se pristojbe uvedu. U
studiji se koristi procjena EPIA-e prema kojoj ukupan broj izravnih radnih
mjesta u 2011. na svim razinama fotonaponskog tržišta Unije,
uključujući proizvođače iz Unije, uvoznike te subjekte više
i niže u poslovnom lancu, iznosi 265 000. Uzimajući kao početnu
točku procjenu za 2011. o ukupnom broju izravnih radnih mjesta, u studiji
društva Prognos zaključuje se da će se u sljedeće tri godine
izgubiti 242 000 od 265 000 radnih mjesta, ovisno o razini pristojbi.
Navodi se da će se većina radnih mjesta izgubiti na silaznom tržištu
koje je prema društvu Prognos 2011. zapošljavalo oko 220 000 osoba.
(792)   U
ispitnom postupku nije potvrđen prethodni scenarij i utvrđeno je da
je na tržištu fotonaponskih proizvoda Unije 2011. (tijekom RIP-a) i 2012.
postojalo puno manje izravnih radnih mjesta.
(793)   Prvo je tijekom ispitnog
postupka izražena sumnja o točnosti ukupnog broja izravnih radnih mjesta
prema procjeni EPIA-e. Posebno se tijekom posjeta radi provjere EPIA-i pokazalo
da su temeljni podaci koji su doveli do zaključka od 265 000 radnih
mjesta neprecizni i ne omogućuju takav zaključak. Informacije
dobivene tijekom posjeta radi provjere upućuju na moguću dopuštenu
pogrešku do 20 % u broju izravnih radnih mjesta izračunanih za 2011.
Osim toga, procjena obuhvaća zaposlenost u drugim europskim zemljama izvan
Unije te zaposlenost povezanu s tankoslojnim fotonaponskim proizvodom, što
izlazi iz opsega ispitnog postupka.
(794)   Pojašnjava se da je dopuštena
pogreška od 20 % u ukupnom broju izravnih radnih mjesta prema Europskom
udruženju fotonaponske industrije, koju je moguće primjenjivati u oba
smjera, uočena tijekom posjeta EPIA-i. To upućuje na teškoće pri
preciznoj procjeni broja zaposlenih u silaznom sektoru na koje se nailazi zbog
malog broja izvora za prikupljanje podataka koji su često nedosljedni.
(795)   Unatoč tim sumnjama,
čak i ako je za analizu učinka na mjere upotrijebljena prvobitna
procjena radnih mjesta, potrebno je iznijeti sljedeće napomene. Procjena
obuhvaća europska radna mjesta u fotonaponskom sektoru 2011., što je bilo
u korelaciji s velikim brojem fotonaponskih instalacija u Uniji te godine (oko
20 GW). Razumno je pretpostaviti da se, s obzirom na smanjenje opsega
instalacija koje su dosezale oko 17,5 GW tijekom RIP-a i 15 GW 2012.,
osobito smanjio broj radnih mjesta na silaznom tržištu koja su izravno povezana
s opsegom instalacija. U tom su pogledu javno dostupni specijalizirani tiskani
mediji navodili da se u Njemačkoj, najvećem nacionalnom tržištu,
između 2011. i 2012. zaposlenost u fotonaponskom sektoru smanjila sa
128 000 na 100 000 radnih mjesta, uključujući radna mjesta
na strani proizvođačâ. Nadalje, ispitni je postupak potaknuo ozbiljnu
sumnju o tome uključuje li brojka samo radna mjesta s punim radnim vremenom
namijenjena isključivo fotonaponskoj industriji. U tom je pogledu ispitni
postupak pokazao da je, posebno na silaznom tržištu (instalacije), fotonaponska
djelatnost općenito samo dio puno šireg poslovanja, pri čemu su
primarna djelatnost instalacije centralnoga grijanja ili električne
instalacije, vodoinstalacije itd.
(796)   S obzirom na prethodno
navedeno, vjerojatno je da bi uvođenje mjera moglo dovesti do
povećanja cijena proizvoda iz ispitnog postupka u Uniji i tako možda
uzrokovati manji broj novih fotonaponskih instalacija u kratkoročnom
razdoblju. Usprkos tome, negativan utjecaj na radna mjesta u ovom dijelu
tržišta mogao bi biti samo ograničen s obzirom na činjenice koje se
navode u nastavku. Prvo, djelatnost povezana s fotonaponskim proizvodima barem
je za neke montažere samo dio njihovog poslovanja te je sezonska. Stoga bi
montažeri trebali moći obavljati svoje djelatnosti u situaciji smanjene
potražnje za fotonaponskim instalacijama. Budući da su ciljevi obnovljive
energije i energetske učinkovitosti, koji su dogovoreni na razini Unije,
pravno obvezujući za države članice, može se očekivati da
će se smanjena potražnja za solarnim instalacijama pretvoriti u
povećanu potražnju za drugim oblicima obnovljive električne energije
i energetske učinkovitosti. Mnogi zaposlenici niže u poslovnom lancu
vjerojatno imaju vještine potrebne za iskorištavanje povećane potražnje u
tim bliskim sektorima. Drugo, s obzirom na postojeću dobit na silaznom
tržištu (vidi uvodnu izjavu 782.), montažeri bi trebali moći apsorbirati
dio povećanja cijena i tako ograničiti učinak na konačne
cijene i potražnju za fotonaponskim instalacijama.
(797)   Neovisno o uvođenju
pristojbi, javno dostupne prognoze o potražnji za fotonaponskim instalacijama
upućuju na vjerojatno smanjenje potražnje 2013., s godišnjim instalacijama
između 9,8 GW i 16, 5 GW 2013., što će vjerojatno imati
negativan učinak na broj radnih mjesta na silaznom tržištu.
(798)   Na kraju se napominje da bi do
povećanja cijena fotonaponskih proizvoda vjerojatno svakako došlo, jer se
čini da proizvodnja iz NRK-a kojom se opskrbljuje tržište Unije uglavnom
bilježi gubitke, što je neodrživo.
(799)   Što se
tiče gubitka radnih mjesta informacije prikupljene tijekom ispitnog
postupka potvrđuju da je u silaznom sektoru do gubitka radnih mjesta došlo
zbog smanjenja potražnje za fotonaponskim instalacijama u Uniji od otprilike
5 GW između 2011. i 2012. Taj se gubitak radnih mjesta ne može
povezati s mjerama jer odražava razvoj tržišta. Nadalje, u 2013. i 2014.
predviđeno je daljnje smanjenje potražnje koje će najvjerojatnije
uzrokovati daljnji gubitak radnih mjesta u fotonaponskom sektoru.  Prije
početka ispitnog postupka takav su razvoj potražnje predvidjeli veliki
istraživački centri te se stoga navedeni gubitak radnih mjesta ne može
pripisati uvođenju mjera.
(800)   Industrija
Unije dostavila je istraživanje koje je o mogućem učinku mjera na
radna mjesta povezana s fotonaponskim sektorom proveo konzultant
PriceWaterHouseCoopers (PWC). To se istraživanje odnosi na Prognosovo
istraživanje u kojem se predviđa znatan broj izgubljenih radnih mjesta na
fotonaponskom tržištu uzrokovan uvođenjem mjera, koje je dostavila AFASE
prije uvođenja privremenih antidampinških pristojbi i koje se spominje u
uvodnoj izjavi (791). U istraživanju PWC-a kritizira se Prognosovo istraživanje
navodeći činjenicu da ukupan broj izgubljenih radnih mjesta koje
procjenjuje Prognos premašuje ukupan broj postojećih radnih mjesta u
fotonaponskom sektoru u Uniji. Što se tiče učinka pristojbi na
tržište Unije, PWC donosi zaključke koji su u suprotnosti s Prognosovim te
predviđa neto pozitivan učinak na zaposlenost u Uniji i da će
koristi od pristojbi pretegnuti nad njihovim mogućim negativnim
učincima (primjerice na potražnju).
(801)   AFASE je tvrdio da Komisija
nije otkrila izvor dopuštene pogreške od 20 % za izravna radna mjesta koje
je za 2011. izračunala EPIA.
(802)   Dopuštena pogreška od
20 %, koju je moguće primjenjivati u oba smjera, postala je
očita tijekom tijekom posjeta radi provjere EPIA-i. To upućuje na
teškoće pri preciznoj procjeni broja zaposlenih u silaznom sektoru na koje
se nailazi zbog malog broja izvora za prikupljanje podataka koji su često
nedosljedni.
(803)   Odgovarajući na završnu
objavu neke su strane tvrdile da je u Komisijinoj analizi prešućena
činjenica da će pristojbe samo pogoršati gubitak zaposlenja uzrokovan
manjim brojem fotonaponskih instalacija nakon 2011. Tvrdilo se da je takav
gubitak radnih mjesta, posebice u silaznom sektoru, tijesno povezan s
činjenicom da su montažeri u fotonaponskom sektoru ovisni o solarnim instalacijama.
Uz to, AFASE je kritizirao Komisiju jer nije propisno razmotrila istraživanje
koje je udruženje provelo među svojim članovima i slično
istraživanje koje je provelo Udruženje za solarnu trgovinu iz Velike Britanije
i koje je navodno uputilo na tu ovisnost.
(804)   Što se tiče navodnog
Komisijinog prešućivanja učinka pristojbi na radna mjesta,
upućuje se na uvodne izjave (799) i (800) u kojima se razmatraju tvrdnje o
učinku mjera na radna mjesta u fotonaponskom sektoru i priznaje da bi radna
mjesta u silaznom sektoru mogla biti kratkoročno pogođena
uvođenjem mjera.
(805)   Što se tiče istraživanja
koje su proveli AFASE i Udruženje za solarnu trgovinu iz Velike Britanije, u
odgovoru na konačnu objavu objavljen je identitet društava koja su
sudjelovala u intervjuu. Međutim, to nije ispravilo manjkavost
istraživanja jer su, primjerice, neki odgovori nepotpuni. Analizom istraživanja
doneseni su zaključci koji se navode u nastavku. Što se tiče
istraživanja AFASE-a, prvo se napominje da je većina od 50 montažera koji
su intervjuirani izjavila da posluju isključivo na fotonaponskom tržištu.
Od 50 montažera njih je 15 izjavilo da imaju i druge djelatnosti nepovezane s
fotonaponskim sektorom primjerice grijanje, električne instalacije i u
određenoj mjeri vjetar. U okviru istraživanja provedenog u Velikoj
Britaniji 21 od 31 intervjuiranih društava imalo je i druge djelatnosti
nepovezane s fotonaponskim sektorom. Taj rezultat upućuje na to da su za
gotovo polovicu nositelja projekata i montažera točni nalazi iz uvodne
izjave (247) Privremene antidampinške uredbe o sposobnosti obavljanja drugih
djelatnosti, primjerice djelatnosti povezanih s električnim instalacijama
i instalacijama centralnoga grijanja, vodoinstalacijama i ostalim instalacijama
koje proizvode obnovljivu energiju. Međutim, priznaje se da je ta
sposobnost možda manje izražena nego što se u Privremenoj antidampinškoj uredbi
pretpostavlja te će stoga možda gubitak radnih mjesta ublažiti u manjoj
mjeri nego što se prvobitno pretpostavilo. Drugo, neki su subjekti koji su
sudjelovali u istraživanju AFASE-a i Udruženja za solarnu trgovinu iz Velike
Britanije upotrebljavali proizvode podrijetlom iz Unije, a neki nakon
uvođenja mjera predviđaju kupovinu proizvoda koji nisu proizvedeni u
Kini kako bi izbjegli povećanje cijena. Dakle, budući da imaju
pristup proizvodima podrijetlom iz Unije, očekuje se smanjenje njihove
ovisnosti o kineskom uvozu i učinka mjera. Treće, procjena
učinka mjera na poslovanje svih subjekata iz istraživanja ne
omogućuje stvaranje čvrstih zaključaka jer je njihova ocjena
bila vrlo različita. Neka trgovačka društva taj učinak nisu
čak uspjela ni ocijeniti. Četvrto, u istraživanju provedenom u
Velikoj Britaniji odgovori na pitanje o broju fotonaponskih projekata za koje u
slučaju uvođenja pristojbi postoji rizik od otkazivanja kretali od
„ne mnogo” do „svi”. Neki subjekti to nisu mogli procijeniti. Na kraju, u oba
istraživanja nedostaje pitanje o profitabilnosti intervjuiranih gospodarskih
subjekata, što je važno za ocjenu moguće apsorpcije povećanja cijena
do kojeg bi zbog pristojbi moglo doći.
(806)   Nekoliko je strana tvrdilo da
montažeri ne mogu jednostavno promijeniti svoje djelatnosti ili ih preusmjeriti
na ostale instalacije koje proizvode obnovljivu energiju zbog vrlo
različitih potrebnih tehnologija i znanja. Stoga bi za njih uvođenje
pristojbi značilo stečaj. Nakon konačne objave jedna je
zainteresirana strana ponovila tu tvrdnju navodeći da su montažeri uložili
znatna sredstva u usavršavanje u fotonaponskom području (primjerice posebna
izobrazba), što upućuje na njihovu usmjerenost na fotonaponski sektor i da
se ne bi lako preusmjerili na druge djelatnosti.
(807)   Taj argument nije bio dovoljno
potkrijepljen jer nije pokazano koje bi točno znanje montažer trebao
steći i koliko je to teško i skupo. Neovisno o tome, institucije priznaju
da su montažeri stekli posebno znanje i iskustvo povezano s montažom
fotonaponskih modula. Međutim, to je znanje i iskustvo stečeno
relativno nedavno i nadovezuje se na osnovno znanje montažera u području
električnih instalacija i instalacija centralnog grijanja, vodoinstalacija
itd., a predstavlja odgovor na nepoštenu praksu, posebice na ogroman priljev
subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Neovisno o posebnim vještinama zaposlenika u
društvima za montažu, argument je potrebno razmotriti i usporedno s analizom
provedenom u uvodnim izjavama (789) do (797) o stanju zaposlenosti u silaznom
sektoru koje bi kratkoročno moglo doživjeti negativne učinke, ali bi
zahvaljujući održivoj trgovini srednjoročno i dugoročno došlo do
porasta zapošljavanja montažera. Stoga je zahtjev odbačen.
(808)   Nekoliko je strana osporilo
sposobnost subjekata niže u poslovnom lancu da makar djelomično
apsorbiraju moguće povećanje cijena. Taj argument nije dovoljno
potkrijepljen te se stoga nije moglo ocijeniti u kojoj je mjeri taj navod
točan. Ocijenjeno je da profitabilnost subjekata koji surađuju i koji
se nalaze niže u poslovnom lancu izravno povezanih s dotičnim proizvodom
iznosi oko 11 %, što dotičnim subjektima omogućuje da barem
djelomično apsorbiraju moguće povećanje cijena. U tom se
kontekstu podsjeća na opći trend smanjenja cijena.
(809)   U odgovoru na konačnu
objavu neke su strane ponovile tvrdnju da postoji ozbiljan rizik smanjenja
potražnje za solarnim proizvodima u Uniji kao posljedica uvođenja mjera,
što je prema jednoj od strana argument protiv mjera. Jedna je strana tvrdila da
su trenutačno cijene potražnje solarne energije vrlo prilagodljive te da
bi čak i ograničen porast cijena solarnih proizvoda uzrokovao
ozbiljno smanjenje potražnje. Ta je strana procijenila da bi kompenzacijska
pristojba od 30 % dodatno smanjila potražnju za 8 GW, a pristojba od
50 % za 10 GW. Jednako tako AFASE upućuje na istraživanje jednog
analitičara tržišta koji također predviđa smanjenje potražnje do
2 GW u 2013. uzrokovano pristojbom od 50 %, ali je tu riječ o
puno manjem smanjenju.
(810)   Iako su strane tijekom ispitnog
postupka, uz već spomenute, dostavile i različite druge scenarije
smanjenja potražnje, oni nisu sadržavali usporedive rezultate. Premda se ne
može isključiti mogućnost da će pristojbe uzrokovati smanjenje
potražnje za fotonaponskim instalacijama, takve je učinke teško
brojčano izraziti u svjetlu različitih elemenata koji utječu na
privlačnost fotonaponskih instalacija u Uniji. Uz to, ako kratkoročno
do tog smanjenja i dođe, očekuje se da će srednjoročna i
dugoročna korist od poštene trgovine pretegnuti nad kratkoročnim
negativnim učinkom. Na kraju, AFASE je i sam priznao da će procjena
izravne povezanosti između potražnje i pristojbi biti moguća tek kada
se pristojbe uvedu. Stoga je taj argument odbačen.
(811)   Kako je spomenuto u uvodnoj
izjavi (784), šest odgovora na upitnike primljeno je od pružatelja usluga u
fotonaponskom sektoru (logistika, prijevoz, odnosi s javnošću itd.)
čija djelatnost nije izravno povezana s proizvodom iz ispitnog postupka.
Utvrđeno je da ti odgovori upućuju na relativnu važnost djelatnosti
povezane s fotonaponskim proizvodima u usporedbi s ukupnim poslovanjem
dotičnih subjekata koji surađuju. Usprkos nekim manjkavim odgovorima,
na osnovi podataka iz upitnika procijenjeno je da je djelatnost tih subjekata
povezana s fotonaponskim proizvodima zanemariva u usporedbi s njihovom ukupnom
djelatnošću. Djelatnost povezana s fotonaponskim proizvodima iznosi u prosjeku
samo otprilike 5 % njihovog ukupnog prometa i otprilike 8 % ukupnih
radnih mjesta. Što se tiče profitabilnosti, ona je u prosjeku bila oko
7 %. Međutim, uočeno je da su podaci o profitabilnosti nepotpuni
jer ih nisu dostavili svi subjekti. Stoga je
zaključeno da mogući učinak mjera na gospodarski položaj
pružatelja usluga u fotonaponskom sektoru vjerojatno neće biti velik.
(812)   U svjetlu prethodno navedenog
zaključuje se da će učinak mjera na subjekte niže u poslovnom
lancu biti u ograničenoj mjeri negativan u kratkoročnom razdoblju, s
obzirom na veće smanjenje instalacija od onog što su u suprotnom scenariju
(bez prognoziranih pristojbi) naveli veliki istraživački centri i u mjeri
u kojoj ih ti subjekti neće moći apsorbirati. Unatoč
mogućem smanjenju potražnje za fotonaponskim instalacijama, montažeri bi
trebali moći obavljati druge djelatnosti, bez obzira jesu li povezane s
drugim izvorima obnovljive energije ili s glavnom djelatnošću montažerâ,
kako je prethodno navedeno. U svjetlu dostavljenih podataka zaključeno je
da učinak koji bi mjere mogle imati na gospodarski položaj pružatelja
usluga u fotonaponskom sektoru vjerojatno neće biti velik.
6.6.        Interesi krajnjih korisnika
(potrošača)
(813)   Nijedna strana koja izravno
zastupa interese krajnjih korisnika (poput udruženja potrošača) nije
podnijela nikakav prigovor. U ovom se slučaju upućuje na dvije vrste
krajnjih korisnika, odnosno na potrošače (kućanstva) i druge krajnje
korisnike (npr. institucije, druge ulagače). U ispitnom se postupku
pokazalo da su potrošači naručili samo otprilike jednu četvrtinu
postojećih fotonaponskih instalacija u Uniji (takozvane krovne, manje
instalacije). Ostale instalacije (postavljene na tlu, industrijske i
komercijalne koje su puno veće) naručili su drugi krajnji korisnici.
(814)   Nekoliko je strana tvrdilo da
će se u slučaju uvođenja mjera povećanje cijena
fotonaponskih modula odraziti na potrošače. Iako se može očekivati da
će se cijene fotonaponskih modula na tržištu Unije nešto povećati zbog
uvođenja pristojbi, vjerojatno će to samo u ograničenoj mjeri
utjecati na potrošače i druge krajnje korisnike jer se u ispitnom postupku
pokazalo da cijena modula iznosi najviše 50 % ukupnih troškova
fotonaponske instalacije. S obzirom na profitne marže nositelja projekata i
montažera, može se razumno pretpostaviti da će oni moguće
povećanje cijena modula za potrošače barem djelomično
apsorbirati i tako ih ublažiti. Na temelju dostupnih dokaza zaključuje se
da će se opskrbni lanac barem djelomično prilagoditi mjerama na
predloženoj razini pristojbe te da stoga neće nužno doći do
povećanja cijena za potrošače na maloprodajnoj razini.
(815)   Nadalje se napominje da bi u
slučaju neuvođenja pristojbi vjerojatni nestanak industrije Unije
mogao ostaviti potrošače samo s jednim izvorom opskrbe modula u
budućnosti. U tom bi slučaju kineski proizvođači izvoznici
mogli dodatno povećati svoj vrlo jak položaj na tržištu, a to bi moglo
dovesti i do povećanja cijena u kratkoročnom do srednjoročnom
razdoblju na štetu potrošača/krajnjih korisnika. U svakom slučaju,
kako je prethodno navedeno, povećanje cijena bi se svakako dogodilo s
obzirom na činjenicu da proizvodnja NRK-a ostvaruje gubitke.
(816)   Neke su strane tvrdile da bi
pristojbe povećale cijenu proizvoda iz ispitnog postupka. To bi uzrokovalo
pad potražnje za fotonaponskim instalacijama jer bi potrošačima bile
preskupe, a ostalim ulagačima ne bi bile dovoljno privlačne.
(817)   Kako je već navedeno u
uvodnoj izjavi (752), čak i ako zbog uvođenja mjera dođe do
privremenog povećanja cijena, cijene općenito gledajući padaju i
to je potvrdilo više javnih izvora informacija. Stoga se taj argument odbacuje.
Iako je teško točno brojčano izraziti mogući porast cijena
uzrokovan uvođenjem mjera i posljedično moguće smanjenje
potražnje, potrebno je podsjetiti na nekoliko elemenata. Prvo, proizvod iz
ispitnog postupka čini 50 % ukupnih troškova fotonaponske instalacije
te bi stoga pristojba barem djelomično mogla biti apsorbirana. Drugo,
natjecanje industrije Unije s proizvođačima iz trećih zemalja
koji su već prisutni na tržištu Unije vjerojatno će spriječiti
povećanje cijena. Istodobno bi industrija Unije trebala moći
postići bolje financijske rezultate zahvaljujući ekonomijama razmjera
koje su posljedica bolje iskorištenosti proizvodnih postrojenja i smanjenja troška
proizvodnje. Treće, potražnja za fotonaponskim instalacijama povezana je s
razinama cijena proizvoda iz ispitnog postupka, ali i s razinom poticajnih
cijena. Zbog trenutačnih niskih razina potražnje u usporedbi s onima iz
2011. i RIP-a, očekuje se sporiji pad poticajnih cijena nego u razmatranom
razdoblju, a to omogućuje stalno ulaganje u fotonaponske projekte. Stoga
je ta tvrdnja odbačena.
(818)   U odgovoru na konačnu
objavu jedna je strana osporila prethodno navedene tvrdnje. Tvrdila je da se
opći trend smanjenja cijena nakon uvođenja mjera ne može nastaviti.
Ta je strana podsjetila na to da mjere znatno povećavaju trošak koji nije
moguće u potpunosti nadoknaditi smanjenjem troškova ili uvozom iz
trećih zemalja. Uz to, ponovila je da industrija Unije neće biti
sposobna za nova ulaganja u postrojenja i strojeve te da subjekti niže u
poslovnom lancu mogu apsorbirati malo ako im je dobit 11 %. Na kraju, nema
dokaza za to da će poticajne cijene moći nadoknaditi porast cijena.
(819)   Potrebno je podsjetiti da se, u
suprotnosti s navedenom tvrdnjom, ne očekuje da bi se porast cijena
uzrokovan mjerama mogao u potpunosti nadoknaditi nego se očekuje
moguće privremeno povećanje cijena nakon uvođenja mjera (vidi
uvodnu izjavu (247) Privremene antidampinške uredbe). To povećanje cijena
može biti posljedica razlike u razinama cijena između kineskih
subvencioniranih cijena i proizvoda koji nisu proizvedeni u Kini. Međutim,
informacije prikupljene tijekom ispitnog postupka navode na tvrdnju da će moguće
povećanje cijena biti djelomično apsorbirano na osnovi brojnih
čimbenika povezanih s dobiti koja u silaznom sektoru iznosi u prosjeku
11 %. Na kraju, što se tiče tvrdnje da ne postoje dokazi koji
potvrđuju da bi se poticajnim cijenama mogao nadoknaditi porast cijena,
razumno je pretpostaviti da će se s vremenom poticajne cijene prilagoditi
u skladu s razvojem cijena projekata.
(820)   Jedna je strana tvrdila da su
se od ožujka 2013. cijene u Uniji povećale za 20 % i da od 2013.
postoji ozbiljan manjak zaliha. Argument nije potkrijepljen dokazima, a javni
izvori informacija potvrđuju relativnu stabilnost cijena u drugoj polovici
2013. Čak i da je ta informacija točna, odražavala bi samo
činjenicu da je nakon evidentiranja uvoza u cijenu uračunan rizik od
mogućih kompenzacijskih pristojbi. Argument je stoga odbačen.
(821)   Druga je strana tvrdila da
fotonaponski projekti neće ulagačima donijeti povrat ulaganja ako pad
poticajnih cijena ne bude povezan sa smanjenjem troškova projekata,
uključujući cijenu modula, jer na njih otpada znatan dio troškova u
projektu. Stoga je iznesena tvrdnja da bi pristojbe ugrozile održivost mnogih
fotonaponskih projekata jer bi uzrokovale porast cijena.
(822)   Kako je spomenuto u uvodnoj
izjavi (752), čini se da cijene proizvoda iz ispitnog postupka
općenito gledajući padaju. Nadalje, smanjuje se važnost poticajnih
cijena u odnosu na tržište jer je paritet mreže izgleda postignut u nekoliko
regija. Na osnovi toga odbačen je argument da bi cijena fotonaponskih
modula mogla imati negativan učinak na fotonaponske projekte,
uključujući njihovu održivost.
(823)   Jedna je zainteresirana strana
dostavila svoj unutarnji model kako bi dokazala da bi u slučaju
uvođenja pristojbi održivost mnogih fotonaponskih projekata bila ugrožena.

(824)   Na osnovi tog modela nije bilo
moguće točno utvrditi koliko bi se privlačnost ulaganja u
fotonaponske projekte (primjerice povrat ulaganja) mogla smanjiti u
slučaju povećanja cijena proizvoda iz ispitnog postupka. Usprkos
tome, pretpostavka korištena u modelu da bi se sve pristojbe u potpunosti
prenijele na krajnje korisnike ili potrošače nije vjerojatna u svjetlu
postojećih profitnih marži subjekata niže u poslovnom lancu. Štoviše,
odluka o ulaganju ne zasniva se samo na cijeni modula nego ovisi o mnogim
drugim čimbenicima, uključujući među ostalim postojanje
općeg povoljnog okvira za fotonaponske instalacije u određenoj
zemlji, razinu potpore i cijenu električne energije (za paritet mreže).
Stoga se taj argument morao odbaciti.
(825)   Na osnovi toga zaključuje
se da bi uvođenje mjera, ukupno gledano, imalo ograničen učinak
na potrošače i druge krajnje korisnike. Taj učinak ne ovisi o ulozi
nacionalnih programa potpore u poticanju potražnje za fotonaponskim
instalacijama. Ako se nacionalni programi potpore prilagode višim cijenama
solarnih ploča (putem više poticajne cijene), učinak na
potrošače mogao bi izostati.
6.7.        Ostali argumenti
(826)   Neke su strane tvrdile da
industrija Unije ne može opskrbljivati tržište Unije u potrebnim
količinama te da stoga u slučaju uvođenja kompenzacijskih
pristojbi postoji ozbiljan rizik od nestašice u Uniji koja bi mogla dovesti do
daljnjeg povećanja cijena dotičnog proizvoda.
(827)   U ispitnom je postupku
utvrđeno da je taj argument neopravdan. Iskorištenost proizvodnih
kapaciteta industrije Unije ispod je njezinih mogućnosti od 2009. Tijekom
RIP-a stopa iskorištenosti proizvodnog kapaciteta Unije za module iznosila je
41 % s dodatnim rezervnim kapacitetom od oko 5,7 GW, a stopa
iskorištenosti proizvodnog kapaciteta Unije za ćelije iznosila je 63 %
s dodatnim rezervnim kapacitetom od oko 1,2 GW. Stoga bi zahvaljujući
rezervnom kapacitetu industrija Unije mogla konkurirati za dodatni dio tržišta
u kratkoročnom razdoblju. Osim toga, razumno je pretpostaviti da će
industrija Unije u srednjoročnom razdoblju proširiti svoj proizvodni
kapacitet kako bi ostvarila bolju ekonomiju razmjera i omogućila daljnje
smanjenje cijena. Nadalje, postoje i drugi izvori opskrbe na svijetu koji su
prisutni na tržištu Unije i koji će se moći natjecati na tržištu
Unije u slučaju smanjenja uvoza kineskih proizvoda. U ispitnom se postupku
pokazalo da je postojeći rezervni kapacitet nekineske proizvodnje izvan
Unije tijekom RIP-a iznosio 5,6 GW za module, 6 GW za ćelije i
6 GW za pločice. Stoga se zaključuje da je ukupni rezervni
kapacitet Unije i trećih proizvođača izvan Unije dovoljan za
nadomještanje mogućeg pada kineskog uvoza u kratkoročnom razdoblju u
kontekstu potražnje za fotonaponskim instalacijama u EU-u koju su za 2013.
(između 9,8 GW i 16,5 GW) i 2014. (9 GW i 17,1 GW)
prognozirali veliki istraživački centri kao što je EPIA.
(828)   Čak i uz suzdržaniju
pretpostavku o proizvodnom kapacitetu Unije (vidi uvodnu izjavu (545)), ukupni
rezervni kapacitet Unije i trećih proizvođača bio bi dostatan za
nadomještanje mogućeg smanjenja kineskog uvoza u kratkoročnom
razdoblju. Osim toga, u srednjoročnom razdoblju razumno je pretpostaviti
da će industrija Unije proširiti svoj proizvodni kapacitet kako bi
ostvarila bolju ekonomiju razmjera i omogućila daljnje smanjenje cijena.
Stoga je taj argument odbačen.
(829)   Neke su strane također
tvrdile da će uvođenje pristojbi za dotični proizvod ugroziti
razvoj tržišta fotonaponskih proizvoda u Europi i da se tako ciljevi Programa
EU-a za 2020. u vezi s obnovljivim izvorima energije i smanjenom emisijom
stakleničkih plinova u EU-u neće ostvariti.
(830)   Prvo je potrebno reći da
ciljevi za 2020. ne ovise isključivo o solarnoj energiji. Jednako su važne
i druge vrste obnovljive energije poput vjetra, biomase, vode, itd. Budući
da nikakav konkretan postotak nije pripisan solarnoj energiji u ciljevima za
2020., ne očekuje se da će manji broj fotonaponskih instalacija
povećati ukupne troškove Programa za 2020. Nadalje, cijena solarnih
ploča jedna je od mnogih čimbenika koji su važni za razvoj fotonaponske
industrije u Uniji. Jednako važan je i povoljan pravni i financijski okvir na
nacionalnoj razini i razini Unije, bolji pristup financiranju projekata
obnovljivih energija i ulaganje u istraživanje i razvoj. U pogledu financiranja
solarnih ulaganja, uvođenjem pristojbi poboljšat će se stanje
industrije Unije i ukupnog fotonaponskog sektora. Zbog toga će industrija
Unije i investitori u fotonaponski sektor vjerojatno imati i lakši pristup
kapitalu. Na kraju, podsjeća se da cilj pristojbe nije ukloniti kineski
uvoz, nego vratiti pošteno tržišno natjecanje. Ako se cijena dotičnog
proizvoda poveća, na temelju dokaza o ostvarenoj dobiti na silaznom
tržištu moguće je pretpostaviti da će povećanje cijena
djelomično apsorbirati subjekti niže u prodajnom lancu. Stoga se cijena
modula ne bi trebala značajno povećati za krajnje
korisnike/potrošače i potražnja za solarnim instalacijama mogla bi se
zadržati u predviđenom rasponu.
(831)   Na osnovi prethodno navedenog
zaključuje se da uvođenje mjera općenito ne bi trebalo imati
značajan nepovoljan učinak na druge politike EU-a.
6.8.        Zaključak o interesu
Unije
(832)   Ukupni pozitivni učinci za
industriju Unije nadilaze vjerojatni negativan učinak na druge gospodarske
subjekte na tržištu fotonaponskih proizvoda, uključujući krajnje
korisnike (potrošače).
(833)   S obzirom na prethodno
navedeno, na temelju raspoloživih podataka o interesu Unije zaključuje se
da ne postoje utemeljeni razlozi protiv uvođenja privremenih mjera za uvoz
dotičnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a.
7.           KONAČNE KOMPENZACIJSKE
MJERE
(834)   S obzirom na donesene
zaključke u pogledu subvencioniranja, štete, uzročnosti i interesa
Unije, trebalo bi uvesti konačne kompenzacijske mjere kako bi se
spriječila daljnja šteta koju industriji Unije uzrokuje subvencionirani
uvoz.
7.1.        Razina uklanjanja štete
(835)   Za potrebe utvrđivanja
razine navedenih mjera u obzir su uzete utvrđene subvencijske marže i
iznos pristojbe potreban za uklanjanje štete koju su pretrpjeli
proizvođači iz Unije, bez prekoračenja utvrđenih subvencijski
marži.
(836)   Kod izračuna iznosa
pristojbe potrebnog za uklanjanje učinaka štetnog subvencioniranja,
smatralo se da bi sve mjere trebale omogućiti industriji Unije da pokrije
troškove proizvodnje i da ostvari dobit prije oporezivanja koju ova industrija
može razumno ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, odnosno
u odsutnosti subvencioniranog uvoza, od prodaje istovjetnog proizvoda u Uniji.
U skladu sa sudskom praksom Općeg suda takva je dobit dobit ostvarena na
početku razmatranog razdoblja, odnosno prije povećanja
subvencioniranog uvoza. Stoga je ciljna dobit utvrđena u iznosu od
8 % na osnovi ponderirane prosječne dobiti koju je industrija EU-a
ostvarila 2009. i 2010. za module i ćelije.
(837)   Nakon konačne objave
industrija Unije tvrdila je da bi kao razinu profitabilnosti koju bi industrija
Unije mogla objektivno ostvariti u odsutnosti subvencioniranog uvoza trebalo
uzeti profitabilnost iz 2010., a ne prosječnu profitnu maržu iz 2009. i
2010. U tom se pogledu tvrdilo da je profitabilnost u 2009. bila nedovoljna i
da između dvije godine postoji jasna razlika u okolnostima, osobito uzevši
u obzir razvoj potrošnje u 2010. koja je te godine ublažila učinke
subvencioniranja. U tom bi pogledu trebalo napomenuti da prilikom određivanja
razine uklanjanja štete nije važno je li prosječna profitna marža koju je
ostvarila industrija Unije bila „dovoljna”. Razina uklanjanja štete trebala bi
se zasnivati na dobiti koju je moguće objektivno ostvariti u odsutnosti
subvencioniranog uvoza. Praksa je istražnog tijela da smatra da je ta razina
dosegnuta na početku razmatranog razdoblja. Kako je u ovom slučaju
industrija Unije ostvarila gubitke u području prodaje ćelija
početkom dotičnog razdoblja u 2009., ta metodologija nije bila
prikladna i smatralo se da je pouzdanije utvrđivanje razine uklanjanja
štete zasnovati na prosječnoj profitnoj marži prve i druge godine
razmatranog razdoblja. U tom se pogledu činjenica da su okolnosti u te
dvije godine bile različite smatrala nevažnom.
(838)   Druga je strana naglasila da je
potrebno ustvrditi različite ciljne dobiti za module i ćelije jer su
se trendovi profitabilnosti ta dva proizvoda razlikovali tijekom razmatranog
razdoblja. Iako su postojali odvojeni pokazatelji za svaku vrstu proizvoda,
zaključci doneseni za svaki pokazatelj odnose se na proizvod iz ispitnog
postupka u cjelini. Također je navedeno da su moduli i ćelije
jedinstveni proizvod i da su stoga subvencijske marže i razina uklanjanja štete
utvrđene na toj osnovi.
(839)   Na toj je osnovi
izračunana neštetna cijena za industriju Unije za istovjetni proizvod.
Neštetna cijena dobivena je dodavanjem prethodno navedene profitne marže od
8 % troškovima proizvodnje proizvođačâ iz Unije u uzorku tijekom
RIP-a.
(840)   Potrebno je povećanje
cijene zatim određeno na temelju usporedbe ponderirane prosječne
uvozne cijene proizvođača izvoznika koji su surađivali iz NRK-a,
kako je utvrđena za izračune sniženja cijena, valjano
prilagođene za troškove uvoza i carina s ponderiranom prosječnom
neštetnom cijenom istovjetnog proizvoda koji su proizvođači iz Unije
u uzorku prodali na tržištu Unije tijekom RIP-a. Sve razlike koje su posljedica
navedene usporedbe izražene su kao postotak ponderirane prosječne uvozne
vrijednosti CIF.
(841)   Jedna je strana tvrdila da je
prodaja proizvođača iz Unije u uzorku bila usmjerena na tržište
visokog cjenovnog razreda kao što je stambeni sektor/sektor male trgovine, što
za sobom povlači više poticajne cijene, te je predložila da se zbog toga
prodajne cijene industrije Unije na odgovarajući način prilagode.
Potrebno je napomenut da ta tvrdnja ne bi trebala biti odlučujuća pri
izračunu marže štete jer ispitni postupak upućuje na to da
proizvođači iz Unije nisu bili profitabilni.
7.2.        Konačne mjere
(842)   S obzirom na prethodno navedeno
smatra se da bi, u skladu s člankom 15. Osnovne uredbe, trebalo uvesti
konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih
fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom
ili poslanih iz NRK-a na razini nižoj od utvrđenih marža dampinga i štete,
u skladu s pravilom niže pristojbe. U tom bi slučaju stope pristojbe
trebalo na odgovarajući način utvrditi na razini utvrđenih
subvencijski marži.
(843)   S obzirom na visoku stopu
suradnje kineskih proizvođača izvoznika, utvrđena pristojba za
„sva ostala poduzeća” jednaka je najvišoj pristojbi propisanoj društvima
koja sudjeluju u uzorku ili surađuju u ispitnom postupku. Pristojbe za
„sva ostala društava” primjenjivat će se na ona društava koja nisu
surađivala u ispitnom postupku.
(844)   Za kineska trgovačka
društva koja surađuju, a nisu u uzorku i navedena su u Prilogu stopa
privremene pristojbe određuje se na razini ponderiranog prosjeka stope
trgovačkih društava u uzorku.
(845)   Na osnovi prethodnog navedenog
stope u skladu s kojima će se uvesti pristojbe utvrđene su kako
slijedi:
 Ime trgovačkog društva || Marža subvencije || Marža štete || Kompenzacijska pristojba
 Wuxi Suntech Power Co. Ltd. Suntech Power Co. Ltd. Wuxi Sun-Shine Power Co. Ltd. Luoyang Suntech Power Co. Ltd. Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd. Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd. || 4,9 % || 46,3 % || 4,9 %
 Yingli Energy (China) Co. Ltd; Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd; Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd || 6,3 % || 41,8 % || 6,3 %
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd; Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd; Changzhou Youze Technology Co. Ltd; Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd; Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd || 3,5 % || 48,2 % || 3,5 %
 JingAo Solar Co. Ltd. Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd, JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd; Hefei JA Solar Technology Co. Ltd, Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd;   || 5,0 % || 56,5 % || 5,0 %
 Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd; LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd; LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd, || 11,5 % || 58,2 % || 11,5 %
 LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd. || 11,5 % || 58,2 % || 11,5 %
 Delsolar (Wujiang) Co. Ltd. || de minimis || 64,9 % || 0,0 %
 Renesola Jiangsu Ltd. Renesola Zhejiang Ltd || 4,6 % || 80,1 % || 4,6 %
 Jinko Solar Co. Ltd Jinko Solar Import and Export Co. Ltd ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD || 6,5 % || 60,1 % || 6,5 %
 Trgovačka društva navedena u Prilogu || 6,4 % || 51,1 % || 6,4 %
 Sva ostala trgovačka društva || 11,5 % || 80,1 % || 11,5 %
(846)   Prethodno navedene
kompenzacijske pristojbe privremeno se utvrđuju u obliku pristojbi ad
valorem.
(847)   Pojedinačne stope
kompenzacijske pristojbe za svako trgovačko društvo određene u ovoj
Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga one
odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih
trgovačkih društava. Navedene stope pristojbi (za razliku od pristojbe
koja se primjenjuje na području cijele zemlje na „sva ostala
trgovačka društva“) primjenjuju se stoga isključivo na uvoz proizvoda
podrijetlom iz dotične zemlje i koje proizvode ta trgovačka društva,
odnosno navedeni specifični pravni subjekti. Uvezeni proizvodi koje
proizvodi neko drugo trgovačko društvo čiji se naziv i adresa ne
spominju posebno u čanku 1., uključujući subjekte povezane s
onima koji se posebno spominju, ne mogu koristiti te stope i podložni su stopi
pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva“.
(848)   Svaki zahtjev kojim se traži
primjena stope kompenzacijske pristojbe za pojedinačno trgovačko
društvo (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog
proizvodnog ili prodajnog subjekta) treba bez odgađanja uputiti Komisiji[102] sa svim relevantnim podacima, posebno o promjeni djelatnosti
trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom
povezanom s, primjerice, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom
proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi Uredba će se na
odgovarajući način izmijeniti tako što će se ažurirati popis
trgovačkih društava za koje vrijede pojedinačne stope pristojbi.
(849)   Kako bi se osigurala ispravna
provedba kompenzacijske pristojbe, visina pristojbe za sva ostala
trgovačka društva ne bi se trebala primjenjivati samo na
proizvođače izvoznike koji ne surađuju nego i na one
proizvođače koji tijekom RIP-a uopće nisu izvozili u Uniju.
(850)   Mjere se uvode kako bi se
proizvođačima iz Unije omogućio oporavak od štetnih učinaka
subvencioniranja. Ako dođe do početne neravnoteže između
moguće koristi za proizvođače iz Unije i troška za ostale gospodarske
subjekte u Uniji, ta bi se neravnoteža mogla ispraviti povećanjem i/ili
ponovnim početkom proizvodnje u Uniji. Međutim, predviđeni
scenarij povećanje proizvodnje u Uniji možda nije u skladu s tržišnih
kretanjima na tom nepostojanom tržištu. Potrošnja modula u Uniji povećala
se za 264 % između 2009. i 2011., a zatim pala za 43 postotna boda
tijekom šestomjesečnog razdoblja između 2011. i RIP-a. Nepostojanost
je još izraženija kada se promatra razdoblje 2006. do 2011. kada se potrošnja
modula u Uniji povećala s manje od 1 GW na gotovo 20 GW, odnosno
za otprilike 2 000 % u samo pet godina. Očekuje se da će se
ta nepostojanost nastaviti, a prognoze koje su objavila poslovna udruženja
upućuju na razliku od 100 % i više između različitih
scenarija čak i za kratkoročno razdoblje 2014. do 2015.
(851)   Zato se smatra prikladnim da se
u takvim iznimnim okolnostima trajanje mjera ograniči na razdoblje od samo
dvije godine.
(852)   To bi
razdoblje proizvođačima iz Unije trebalo biti dostatno za
povećanje i/ili ponovni početak proizvodnje, a istodobno se ne bi
znatno ugrozio položaj ostalih gospodarskih subjekata u Uniji. Smatra se da
će razdoblje od dvije godine biti najprikladnije za analizu koja će
odgovoriti na pitanje je li uvođenje mjera uistinu dovelo do povećanja
proizvodnje Unije i tako ublažilo negativne učinke na druge gospodarske
subjekte u Uniji.
(853)   Nakon konačne objave jedan
je proizvođač iz Unije tvrdio da je ograničeno trajanje od dvije
godine prekratko za oporavak od pretrpljene štete. Uz to se tvrdilo da
razdoblje od dvije godine ne bi omogućilo proizvođačima iz Unije
izradu poslovnih planova za trenutačnu i narednu poslovnu godinu. U tom se
pogledu naglašava da će mjere biti na snazi do prosinca 2015. što bi
proizvođačima iz Unije trebalo biti dovoljno za izradu poslovnih
planova do 2015.
(854)   Nadalje, proizvođač
iz Unije nije osporio razloge zbog kojih je trajanje ograničeno na dvije
godine, naročito nepostojanost tržišta. Proizvođač je čak
izričito naglasio da podržava reviziju u slučaju da mjere zbog
situacije na tržištu treba izmijeniti. Budući da na tom nepostojanom
tržištu postoji velika vjerojatnost promjene tržišnih okolnosti tijekom dvije
godine, smatra se prikladnim ograničiti trajanje mjera na dvije godine od
njihova uvođenja.
(855)   Nakon konačne objave
podnositelj pritužbe tvrdio je da su dvije godine nedovoljne za ulaganje u
proizvodnju pozivajući se na uvodnu izjavu (852). Međutim, zbog
znatnog rezervnog kapaciteta industrije Unije povećanje proizvodnje
moguće je ostvariti boljim korištenjem postojećih proizvodnih
kapaciteta, što bi trebalo biti ostvarivo bez znatnih dodatnih ulaganja.
(856)   Podnositelj pritužbe nadalje je
tvrdio da uvođenje konačnih kompenzacijskih pristojbi na razdoblje od
dvije godine nije dovoljno za oporavak industrije Unije od štetnih učinaka
prethodnog subvencioniranja. Međutim, uvođenjem kompenzacijskih
pristojbi ne može se voditi računa samo o interesima industrije Unije,
nego je potrebno dovesti u ravnotežu potencijalnu korist za proizvođače
iz Unije i troškove ostalih gospodarskih subjekata u Uniji. Zbog toga se odluka
da se mjere ograniče na dvije godine ne mijenja.
(857)   Sve zainteresirane strane
obaviještene su o bitnim činjenicama i okolnostima na temelju kojih se
namjeravalo preporučiti uvođenje konačne kompenzacijske
pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula ili ploča i
ćelija vrste koja se koristi u silicijskim fotonaponskim modulima ili
pločama podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine (konačna
objava). Svim je stranama odobreno razdoblje unutar kojeg su mogle podnijeti
primjedbe na konačnu objavu.
(858)   Usmene i pisane primjedbe
zainteresiranih strana razmatrane su i prema potrebi uzete u obzir.
7.3.        Evidentiranje i retroaktivnost
(859)   Kako je spomenuto u uvodnoj
izjavi (7) Komisija je 1. ožujka 2013. donijela Uredbu br. 182/2013 kojom od 6.
ožujka 2013. uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i njihovih
ključnih sastavnih dijelova (tj. ćelija i pločica) podrijetlom
ili poslanih iz Narodne Republike Kine podliježe evidentiranju.
(860)   Počevši od 6. lipnja 2013.
evidentiranje uvoza s ciljem zaštite od dampinškog uvoza ukinuto je Privremenom
antidampinškom uredbom. U pogledu tekućeg antisubvencijskog ispitnog
postupka i s obzirom na prethodne nalaze, trebalo bi prekinuti i evidentiranje
uvoza za potrebe antisubvencijskog ispitnog postupka u skladu s člankom
24. stavkom 5. Osnovne uredbe.
(861)   Što se tiče moguće
retroaktivne primjene kompenzacijskih mjera, potrebno je razmotriti kriterije
iz članka 16. stavka 4. Osnovne uredbe. U skladu s tim člankom
konačna kompenzacijska pristojba može se uvesti za proizvode koji su ušli
u potrošnju najviše 90 dana prije datuma primjene privremenih mjera, ali ne
prije početka ispitnog postupka.
(862)   U tom se slučaju nisu
primjenjivale privremene kompenzacijske pristojbe. Zbog toga je odlučeno
da se konačna kompenzacijska pristojba ne primjenuje retroaktivno.
8.           OBLIK MJERA
(863)   Nakon donošenja privremenih
antidampinških mjera u usporednom antidampinškom ispitnom postupku[103] skupina proizvođača izvoznika koji surađuju,
uključujući njihova povezana društva u NRK-u i EU-u, podnijela je
zajedno s Kineskom gospodarskom komorom za uvoz i izvoz strojeva i
elektroničkih proizvoda (CCME) ponudu za preuzimanje zajedničke
cjenovne obveze u skladu s člankom 8. stavkom 1. Osnovne antidampinške
uredbe[104]. Ponudu za preuzimanje obveze poduprle su i kineske vlasti. Komisija
je razmotrila i prihvatila tu ponudu Odlukom 2013/423/EU[105].
(864)   Nakon donošenja Odluke
2013/423/EU proizvođači izvoznici zajedno s CCME-om podnijeli su
obavijest o izmjeni prvobitne ponude za preuzimanje obveze. Zatražili su da se
obveza izmijeni kako bi se u obzir uzelo isključenje pločica iz
opsega proizvoda, kako je opisano u uvodnim izjavama (46) i (99). Uz to,
nekoliko je dodatnih izvoznika zatražilo da ih se uključi u ponudu u roku
navedenom u članku 8. stavku 2. Osnovne antidampinške uredbe.
(865)   Ista skupina
proizvođača izvoznika zatražila je zajedno s CCME-om i u roku
navedenom u članku 13. stavku 2. Osnovne uredbe[106] da
Komisija donese uvjete ponude za preuzimanje obveze radi uklanjanja štetnih
učinaka i subvencioniranog uvoza. Komisija je tu ponudu prihvatila Odlukom
2013/XXX/EU u pogledu konačnih
pristojbi,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1.           Ovime se uvodi konačna
kompenzacijska pristojba na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula
ili ploča i ćelija vrste koja se koristi u silicijskim fotonaponskim
modulima ili pločama (debljina ćelija ne premašuje 400 mikrometara)
koji trenutačno potpadaju pod oznake KN 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501
33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63
00, ex 8501 64 00 i ex 8541 40 90 (oznake TARIC 8501 31 00 81, 8501 31 00 89,
8501 32 00 41, 8501 32 00 49, 8501 33 00 61, 8501 33 00 69, 8501 34 00 41, 8501
34 00 49, 8501 61 20 41, 8501 61 20 49, 8501 61 80 41, 8501 61 80 49, 8501 62
00 61, 8501 62 00 69, 8501 63 00 41, 8501 63 00 49, 8501 64 00 41, 8501 64 00
49, 8541 40 90 21, 8541 40 90 29, 8541 40 90 31 i 8541 40 90 39) podrijetlom
ili poslanih iz Narodne Republike Kine, osim ako nisu u provozu u smislu
članka V. GATT-a.
Sljedeće vrste proizvoda isključene su
iz definicije dotičnog proizvoda:
–
solarni punjači koji se sastoje od manje od
šest ćelija, prijenosni su i opskrbljuju uređaje energijom ili pune
baterije,
–
tankoslojni fotonaponski proizvodi,
–
kristalni silicijski fotonaponski proizvodi koji su
trajno integrirani u električnu robu kada funkcija električne robe
nije proizvodnja energije i kada navedena električna roba koristi
električnu energiju proizvedenu pomoću integriranih kristalnih
silicijskih fotonaponskih ćelija,
–
moduli ili ploče s izlaznim naponom koji ne
prelazi 50 V istosmjerno i izlaznom snagom koja ne prelazi 50 W samo
za izravnu uporabu kao punjači baterija u sustavima s istim svojstvima u pogledu
napona i snage.
2.           Stopa konačne
kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica
Unije, neocarinjenu, za proizvode opisane u stavku 1. koje proizvode
trgovačka društva navedena u nastavku, je sljedeća:
 Trgovačko društvo || Stopa carine || Dodatna oznaka TARIC
 Wuxi Suntech Power Co. Ltd; Suntech Power Co. Ltd; Wuxi Sunshine Power Co. Ltd; Luoyang Suntech Power Co. Ltd; Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd; Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd, || 4,9 % || B796
 Yingli Energy (China) Co. Ltd; Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd; Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd; Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd || 6,3 % || B797
 Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd; Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd; Changzhou Youze Technology Co. Ltd; Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd; Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd || 3,5 % || B791
 JingAo Solar Co. Ltd; Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd, JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd; Hefei JA Solar Technology Co. Ltd, Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd.   || 5,0 % || B794
 Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd; LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd; LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd, || 11,5 % || B793
 LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd || 11,5 % || B927
 Delsolar (Wujiang) Ltd || 0 % || B792
 Renesola Jiangsu Ltd Renesola Zhejiang Ltd || 4,6 % || B921
 Jinko Solar Co. Ltd Jinko Solar Import and Export Co. Ltd ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD || 6,5 % || B845
 Trgovačka društva navedena u Prilogu || 6,4 % ||
 Sva ostala trgovačka društva || 11,5 % || B999[107]
3.           Osim ako je drukčije
određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinama.
Članak 2.
4.           Uvoz proizvoda prijavljenih
za puštanje u slobodan promet koji su obuhvaćeni oznakom KN 8541 40 90
(oznake TARIC 8541 40 90 21, 8541 40 90 29, 8541 40 90 31 i 8541 40 90 39) za
koje su račune izdala trgovačka društva od kojih je Komisija
prihvatila preuzimanje obveza i čiji su nazivi navedeni u Prilogu Odluci 2013/XXX/EU,[108]izuzet je
od antisubvencijske pristojbe uvedene člankom 1., pod sljedećim
uvjetima:
(a)
trgovačko društvo navedeno u Prilogu Odluci 2013/XXX/EU proizvelo je i otpremilo prethodno
navedene proizvode i za njih izdalo račun izravno ili preko povezanog
trgovačkog društva koje je također navedeno u Prilogu Odluci 2013/XXX/EU svojim povezanim trgovačkim
društvima u Uniji koja djeluju kao uvoznici i carine robu radi puštanja u
slobodan promet u Uniji ili prvom neovisnom kupcu koji djeluje kao izvoznik i
carini robu radi puštanja u slobodan promet u Uniji; i
(b)
uvoz je popraćen računom na temelju
obveze, odnosno trgovačkim računom koji sadržava barem podatke i
prijavu propisane u Prilogu 2. ovoj Uredbi; i
(c)
uvozu je priložena potvrda o izvoznoj obvezi u
skladu s Prilogom 3. ovoj Uredbi; i
(d)
roba koja je prijavljena i predočena carinskim
tijelima točno odgovara opisu na računu na temelju obveze.
5.           Carinski dug nastaje u
trenutku prihvaćanja prijave za puštanje u slobodan promet:
(e)
kada se utvrdi, u pogledu uvoza opisanog u stavku
1., da jedan ili više uvjeta navedenih u tom stavku nije ispunjeno; ili
(f)
kada se Komisija prema članku 13. stavku 9.
Uredbe (EZ) br. 597/2009 povuče iz prihvaćene preuzete obveze uredbom
ili odlukom koja se odnosi na konkretne poslove i izjavi da su
odgovarajući računi na temelju preuzete obveze nevaljani.
Članak 3.
Trgovačka društva od kojih je Komisija
prihvatila preuzimanje obveza i čiji su nazivi navedeni u Prilogu Odluci 2013/XXX/EU i na koja se primjenjuju određeni
uvjeti iz tog Priloga također izdaju račun za transakcije koje nisu
izuzete od antisubvencijskih pristojbi. Taj je račun trgovački
račun koji sadržava barem podatke utvrđene u Prilogu 4. ovoj Uredbi.
Članak 4.
Obustavlja se evidentiranje uvoza na temelju
Uredbe Komisije br. 182/2013 kojom uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih
modula i njihovih ključnih sastavnih dijelova (tj. ćelija i
poluvodičkih pločica) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike
Kine podliježe evidentiranju.
Članak 5.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana
od dana objave u Službenom listu Europske unije. Valjana je dvije godine
Ova je Uredba u cijelosti
obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
PRILOG 1.
 Naziv trgovačkog društva || TARIC Dodatna oznaka TARIC
 Anhui Schutten Solar Energy Co. Ltd Quanjiao Jingkun Trade Co. Ltd || B801
 Anji DaSol Solar Energy Science & Technology Co. Ltd || B802
 Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc. Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc. CSI Cells Co. Ltd CSI Solar Power (China) Inc. || B805
 Changzhou Shangyou Lianyi Electronic Co. Ltd || B807
 CHINALAND SOLAR ENERGY CO. LTD || B808
 CEEG Nanjing Renewable Energy Co. Ltd CEEG (Shanghai) Solar Science Technology Co. Ltd. China Sunergy (Nanjing) Co. Ltd. China Sunergy (Shanghai) Co. Ltd. China Sunergy (Yangzhou) Co. Ltd. || B809
 Chint Solar (Zhejiang) Co., Ltd || B810
 ChangZhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd || B811
 ANHUI RINENG ZHONGTIAN SEMICONDUCTOR DEVELOPMENT CO. LTD. CIXI CITY RIXING ELECTRONICS CO. LTD. HUOSHAN KEBO ENERGY & TECHNOLOGY CO. LTD. || B812
 CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd || B813
 CSG PVtech Co. Ltd || B814
 DCWATT POWER Co. Ltd || B815
 Dongfang Electric (Yixing) MAGI Solar Power Technology Co. Ltd || B816
 EOPLLY New Energy Technology Co. Ltd SHANGHAI EBEST SOLAR ENERGY TECHNOLOGY CO. LTD JIANGSU EOPLLY IMPORT & EXPORT CO. LTD || B817
 Era Solar Co. Ltd || B818
 ET Energy Co.,Ltd ET Solar Industry Limited || B819
 GD Solar Co. Ltd || B820
 Guodian Jintech Solar Energy Co. Ltd. || B822
 Hangzhou Bluesun New Material Co. Ltd || B824
 Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology Co., Ltd Zhejiang Jinbest Energy Science and Technology Co., Ltd || B825
 Hanwha SolarOne Co. Ltd || B929
 Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd. || B826
 Hengdian Group DMEGC Magnetics Co. Ltd || B827
 HENGJI PV-TECH ENERGY CO.,LTD. || B828
 Himin Clean Energy Holdings Co. Ltd || B829
 Jetion Solar (China) Co. Ltd Junfeng Solar (Jiangsu) Co. Ltd Jetion Solar (Jiangyin) Co. Ltd || B830
 Jiangsu Green Power PV Co. Ltd || B831
 Jiangsu Hosun Solar Power Co. Ltd || B832
 Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd || B833
 Jiangsu Runda PV Co. Ltd || B834
 Jiangsu Sainty Machinery Imp. And Exp. Corp. Ltd Jiangsu Sainty Photovoltaic Systems Co. Ltd || B835
 Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd || B836
 Changzhou Shunfeng Photovoltaic Materials Co. Ltd Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Electronic Power Co. Ltd Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Technology Co. Ltd || B837
 Jiangsu Sinski PV Co. Ltd || B838
 Jiangsu Sunlink PV Technology Co. Ltd || B839
 Jiangsu Zhongchao Solar Technology Co. Ltd || B840
 Jiangxi Risun Solar Energy Co. Ltd || B841
 Jiangyin Hareon Power Co. Ltd Taicang Hareon Solar Co. Ltd Hareon Solar Technology Co. Ltd Hefei Hareon Solar Technology Co. Ltd Jiangyin Xinhui Solar Energy Co. Ltd Altusvia Energy (Taicang) Co, Ltd || B842
 Jinggong P-D Shaoxing Solar Energy Tech Co. Ltd || B844
 Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd || B795
 Juli New Energy Co. Ltd || B846
 Jumao Photonic (Xiamen) Co. Ltd || B847
 Kinve Solar Power Co. Ltd (Maanshan) || B849
 GCL SOLAR POWER (SUZHOU) LIMITED GCL-Poly Solar Power System Integration (Taicang) Co. Ltd GCL Solar System (Suzhou) Limited GCL-Poly (Suzhou) Energy Limited Jiangsu GCL Silicon Material Technology Development Co. Ltd Jiangsu Zhongneng Polysilicon Technology Development Co. Ltd Konca Solar Cell Co. Ltd Suzhou GCL Photovoltaic Technology Co. Ltd || B850
 Lightway Green New Energy Co. Ltd Lightway Green New Energy (Zhuozhou) Co. Ltd || B851
 Motech (Suzhou) Renewable Energy Co. Ltd || B852
 Nanjing Daqo New Energy Co. Ltd || B853
 LEVO SOLAR TECHNOLOGY CO. LTD NICE SUN PV CO. LTD || B854
 Ningbo Jinshi Solar Electrical Science & Technology Co. Ltd || B857
 Ningbo Komaes Solar Technology Co. Ltd || B858
 Ningbo Osda Solar Co. Ltd || B859
 Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance Co. Ltd || B860
 Ningbo South New Energy Technology Co. Ltd || B861
 Ningbo Sunbe Electric Ind Co. Ltd || B862
 Ningbo Ulica Solar Science & Technology Co. Ltd. || B863
 Perfectenergy (Shanghai) Co. Ltd || B864
 Perlight Solar Co. Ltd || B865
 Phono Solar Technology Co. Ltd Sumec Hardware & Tools Co. Ltd || B866
 RISEN ENERGY CO. LTD || B868
 SHANDONG LINUO PHOTOVOLTAIC HI-TECH CO. LTD || B869
 SHANGHAI ALEX NEW ENERGY CO. LTD SHANGHAI ALEX SOLAR ENERGY SCIENCE & TECHNOLOGY CO. LTD || B870
 BYD(Shangluo)Industrial Co.Ltd Shanghai BYD Co. Ltd || B871
 Shanghai Chaori International Trading Co., Ltd Shanghai Chaori Solar Energy Science & Technology Co. Ltd || B872
 Propsolar (Zhejiang) New Energy Technology Co. Ltd Shanghai Propsolar New Energy Co. Ltd || B873
 Lianyungang Shenzhou New Energy Co. Ltd Shanghai Shenzhou New Energy Development Co. Ltd SHANGHAI SOLAR ENERGY S&T CO. LTD || B875
 Jiangsu ST-Solar Co. Ltd Shanghai ST-Solar Co. Ltd || B876
 Shanghai Topsolar Green Energy Co. Ltd || B877
 Shenzhen Sacred Industry Co. Ltd || B878
 Leshan Topray Cell Co. Ltd Shanxi Topray Solar Co. Ltd Shenzhen Topray Solar Co. Ltd || B880
 Shanghai Sopray New Energy Co. Ltd Sopray Energy Co. Ltd || B881
 Ningbo Sun Earth Solar Energy Co. Ltd. NINGBO SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD. SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD. || B882
 TDG Holding Co. Ltd || B884
 Tianwei New Energy (Chengdu) PV Module Co. Ltd Tianwei New Energy Holdings Co. Ltd Tianwei New Energy (Yangzhou) Co. Ltd || B885
 Wenzhou Jingri Electrical and Mechanical Co. Ltd || B886
 Winsun New Energy Co. Ltd || B887
 Wuhu Zhongfu PV Co. Ltd || B889
 Wuxi Saijing Solar Co. Ltd || B890
 Wuxi Solar Innova PV Co. Ltd || B892
 Wuxi Machinery & Equipment Import & Export Co., Ltd. Wuxi Taichang Electronic Co. Ltd Wuxi Taichen Machinery & Equipment Co., Ltd. || B893
 Shanghai Huanghe Fengjia Photovoltaic Technology Co. Ltd State-run Huanghe Machine-Building Factory Import and Export Corporation Xi’an Huanghe Photovoltaic Technology Co. Ltd || B896
 Wuxi LONGi Silicon Materials Co., Ltd. Xi’an LONGi Silicon Materials Corp. || B897
 Years Solar Co. Ltd || B898
 Yuhuan BLD Solar Technology Co. Ltd Zhejiang BLD Solar Technology Co. Ltd || B899
 Yuhuan Sinosola Science & Technology Co. Ltd || B900
 Yunnan Tianda Photovoltaic Co. Ltd || B901
 Zhangjiagang City SEG PV Co. Ltd || B902
 Zhejiang Global Photovoltaic Technology Co. Ltd || B904
 Zhejiang Heda Solar Technology Co. Ltd || B905
 Zhejiang Jiutai New Energy Co. Ltd Zhejiang Topoint Photovoltaic Co. Ltd || B906
 Zhejiang Kingdom Solar Energy Technic Co. Ltd || B907
 Zhejiang Koly Energy Co. Ltd || B908
 Zhejiang Longbai Photovoltaic Tech Co. Ltd || B909
 Zhejiang Mega Solar Energy Co. Ltd Zhejiang Fortune Photovoltaic Co. Ltd || B910
 Zhejiang Shuqimeng Photovoltaic Technology Co. Ltd || B911
 Zhejiang Shinew Photoeletronic Technology Co. Ltd || B912
 Zhejiang SOCO Technology Co. Ltd || B913
 Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology Limited Liability Company Zhejiang Yauchong Light Energy Science & Technology Co. Ltd || B914
 Zhejiang Tianming Solar Technology Co. Ltd || B916
 Zhejiang Trunsun Solar Co. Ltd Zhejiang Beyondsun PV Co. Ltd || B917
 Zhejiang Wanxiang Solar Co. Ltd WANXIANG IMPORT & EXPORT CO LTD || B918
 Zhejiang Xiongtai Photovoltaic Technology Co. Ltd || B919
 ZHEJIANG YUANZHONG SOLAR CO. LTD || B920
 Zhongli Talesun Solar Co. Ltd || B922
 ZNSHINE PV-TECH CO. LTD || B923
 Zytech Engineering Technology Co. Ltd || B924
PRILOG 2.
Trgovački račun za prodaju u
Europskoj uniji robe koja podliježe preuzetoj obvezi sadržava sljedeće
podatke:
1.         Naslov „TRGOVAČKI RAČUN
UZ ROBU KOJA PODLIJEŽE PREUZETOJ OBVEZI”.
2.         Naziv trgovačkog društva koje
izdaje trgovački račun.
3.         Broj trgovačkog računa.
4.         Datum izdavanja trgovačkog
računa.
5.         Dodatnu oznaku TARIC pod kojom se
roba na računu carini na granici Europske unije.
6.         Točan i jednostavan opis robe
i:
–
brojčanu oznaku proizvoda (PCN),
–
tehničke specifikacije PCN-a,
–
brojčanu oznaku proizvoda trgovačkog
društva (CPC),
–
oznaku KN,
–
količinu (u jedinicama, izraženima u vatima).
7.         Opis uvjeta prodaje,
uključujući sljedeće:
–
jediničnu cijenu (po vatu),
–
primjenjive uvjete plaćanja,
–
primjenjive uvjete isporuke,
–
ukupne popuste i rabate.
8.         Naziv trgovačkog društva koje
djeluje kao uvoznik kojem je trgovačko društvo izravno izdalo račun.
9          Ime službenika trgovačkog
društva koji je izdao trgovački račun i sljedeću potpisanu
izjavu:
„Ja, niže potpisani, potvrđujem da se
prodaja robe koja je obuhvaćena ovim računom za izravni izvoz u
Europsku uniju obavlja u okviru i pod uvjetima obveze koju je ponudilo
trgovačko društvo [TRGOVAČKO DRUŠTVO] i koju je Europska komisija
prihvatila Odlukom Komisije 2013/XX/EU.
Izjavljujem da su podaci na ovom računu potpuni i točni.”
PRILOG 3.
POTVRDA O IZVOZNOJ OBVEZI
Potvrda o izvoznoj obvezi koju CCCME izdaje za
svaki trgovački račun za prodaju u Europskoj uniji robe koja
podliježe preuzetoj obvezi sadržava sljedeće podatke:
1.         Naziv, adresu, broj telefaksa i
telefona Kineske gospodarske komore za uvoz i izvoz strojeva i
elektroničkih proizvoda (CCCME).
2.         Naziv trgovačkog društva
navedenog u Prilogu Odluci Komisije 2013/XX/EU
koje izdaje trgovački račun.
3.         Broj trgovačkog računa.
4.         Datum izdavanja trgovačkog
računa.
5.         Dodatnu oznaku TARIC pod kojom se
roba na računu carini na granici Europske unije.
6.         Točan opis robe,
uključujući sljedeće:
·
brojčanu oznaku proizvoda (PCN),
·
tehničku specifikaciju robe, brojčanu
oznaku proizvoda trgovačkog društva (CPC) (ako je primjenjivo),
·
oznaku KN,
7.         Točnu količinu u
izvezenim jedinicama izraženima u vatima.
8.         Broj i datum isteka (tri mjeseca
nakon izdavanja) potvrde.
9.         Ime službenika CCCME-a koji je
izdao potvrdu i sljedeću potpisanu izjavu:
„Ja, niže potpisani, potvrđujem da se ova potvrda izdaje za izravni izvoz
u Europsku uniju robe koja podliježe preuzetoj obvezi obuhvaćene
trgovačkim računom priloženim prodaji i da se potvrda izdaje u okviru
i pod uvjetima obveze koju je ponudio [trgovačko društvo] i koju je
Europska komisija prihvatila Odlukom Komisije 2013/XX/EU. Izjavljujem da su podaci u ovoj potvrdi točni i da
količina obuhvaćena ovom potvrdom ne premašuje prag preuzete obveze.”
10. Datum.
11. Potpis i pečat CCCME-a.
PRILOG 4.
Trgovački račun za prodaju u
Europskoj uniji robe koja podliježe antisubvencijskoj pristojbi sadržava
sljedeće podatke:
1.         Naslov „TRGOVAČKI RAČUN
UZ ROBU KOJA PODLIJEŽE ANTIDAMPINŠKIM I KOMPENZACIJSKIM PRISTOJBAMA”.
2.         Naziv trgovačkog društva koje
izdaje trgovački račun.
3.         Broj trgovačkog računa.
4.         Datum izdavanja trgovačkog
računa.
5.         Dodatnu oznaku TARIC pod kojom se
roba na računu carini na granici Europske unije.
6.         Točan i jednostavan opis robe
i:
–
brojčanu oznaku proizvoda (PCN),
–
tehničke specifikacije PCN-a,
–
brojčanu oznaku proizvoda trgovačkog
društva (CPC),
–
oznaku KN,
–
količinu (u jedinicama, izraženima u vatima).
7.         Opis uvjeta prodaje,
uključujući sljedeće:
–
jediničnu cijenu (po vatu),
–
primjenjive uvjete plaćanja,
–
primjenjive uvjete isporuke,
–
ukupne popuste i rabate.
8.         Ime i potpis službenika
trgovačkog društva koji je izdao trgovački račun.
[1]               SL L 188, 18.7.2009, str. 93.
[2]               SL C 340, 8.11.2012., str. 13.
[3]               SL L 188, 18.7.2009, str. 93.
[4]               SL C 269, 6.9.2012., str. 5.
[5]               SL L 152, 5. 6.2013., str. 5.
[6]               Izvješće Žalbenog tijela, Europske zajednice –
mjere koje utječu na azbest i proizvode koji sadržavaju azbest, WT/DS135/AB/R,
doneseno 5. travnja 2001.
[7]               Predmet T-401/06 Brosmann Footwear (HK) Ltd i ostali
protiv Vijeća; Predmet T-314/06 Whirlpool Europe protiv Vijeća
[8]               Obuća s gornjištima od kože podrijetlom iz
Narodne Republike Kine i Vijetnama,Uredba Komisije (EZ) br. 553/2006 od 23.
ožujka 2006. (privremena);
                Uredba Vijeća (EZ)
br. 1472/2006 od 5. listopada 2006. (konačna).
[9]               Predmet T-401/06 , Brosmann Footwear (HK) Ltd. protiv
Vijeća Europske unije, stavak 133.
[10]             Predmet T-401/06 , Brosmann Footwear (HK) Ltd. protiv
Vijeća Europske unije, stavak 135.
[11]             Poglavlje 10. odjeljak 1., u 12. petogodišnjem planu: „U
novoj energetskoj industriji, usredotočenost na razvoj....uporabe solarne
energije, fotonaponske i fototermalne proizvodnje energije”.
[12]             Odjeljak III.ii.1. u 12. petogodišnjem planu za solarnu
fotonaponsku industriju.
[13]             Odjeljak III.iii.1. u 12. petogodišnjem planu za solarnu
fotonaponsku industriju.
[14]             Odjeljak III.ii.3. u 12. petogodišnjem planu za solarnu
fotonaponsku industriju.
[15]             Odjeljak VI.i. u 12. petogodišnjem planu za solarnu
fotonaponsku industriju.
[16]             Poglavlje Usmjerenje i prioriteti industrijskog
restrukturiranja, članak 5. Odluke Državnog vijeća br. 40 o
proglašavanju i provedbi privremenih odredaba o poticanju prilagodbe
industrijske strukture.
[17]             Poglavlje III. članak 17. Odluke Državnog vijeća
br. 40 o proglašavanju i provedbi privremenih odredaba o poticanju prilagodbe
industrijske strukture.
[18]             Članak 7. stavci 1. i 3. Odluke Državnog vijeća
od 10. listopada 2010. za poticanje razvoja 7 novih strateških industrija.
[19]             Odjeljak VII., poglavlje 1. i 5. Nacionalnog plana za
srednjoročni i dugoročni znanstveni i tehnički razvoj (2006. –
2020.).
[20]             Članak 18. Zakona NRK-a o znanstvenom i tehnološkom
napretku.
[21]             Ibid.
[22]             Članak 34. Zakona NRK-a o znanstvenom i tehnološkom
napretku.
[23]             Uz iznimku nekih financijskih institucija u državnom
vlasništvu.
[24]             Nacionalni plan za srednjoročni i dugoročni
znanstveni i tehnički razvoj (2006. – 2020.); Katalog kineskih
visokotehnoloških proizvoda za izvoz; Popis izvoza proizvoda visoke i nove
tehnologije; Zakon NRK-a o znanstvenom i tehnološkom napretku (Uredba
br. 82. Predsjednika NRK-a); privremene uredbe o upravljanju Nacionalnim
planom za znanost i tehnologiju i Privremena mjera o upravljanju Projektom
nacionalnog plana za znanost i tehnologiju.
[25]             Npr. Nacionalni plan za srednjoročni i dugoročni
znanstveni i tehnički razvoj (2006. – 2020.) određuje solarnu
industriju kao ključno područje i predviđa da će „pridati
najveću važnost financiranju politika” ili „poticati financijske institucije na davanje
potpore u obliku povlaštenih kredita glavnim nacionalnim znanstvenim i
tehnološkim industrijalizacijskim projektima” ili predložiti određene
povlaštene porezne politike kojima su se proizvođači izvoznici u
uzorku stvarno koristili. Katalog kineskih visokotehnoloških proizvoda za izvoz
i Popis izvoza proizvoda visoke i nove tehnologije također su vrlo važni
za fotonaponsku industriju jer su proizvođači izvoznici u uzorku
uglavnom imatelji Potvrde o poduzeću visoke i nove tehnologije. U Zakonu
NRK-a o znanstvenom i tehnološkom napretku, među ostalim, upućuju se
politički usmjerene financijske institucije da daju prednost industrijama
visoke i nove tehnologije (kojima pripada i fotonaponska industrija).
Privremene uredbe o upravljanju Nacionalnim planom za znanost i tehnologiju i
Privremena mjera o upravljanju Projektom nacionalnog plana za znanost i
tehnologiju također su izravno uključene u organizaciju i djelovanje
nekih fotonaponskih projekata.
[26]             Npr. Banka China Bohai, Razvojna banka Guangdong, Banka
Huishang, Šangajska banka i Razvojna banka Shenzhen.
[27]             Komisijino pismo najave
posjeta od 25. ožujka 2013., str. 7. „Komisija će zatražiti objašnjenja u
pogledu informacija traženih u Dodatku A. upitniku. Pitanja koja će biti
postavljena tijekom provjere obuhvatit će točke od (a) do (r) Dodatka
A.” Točka (g) Dodatka A.: „Navedite sve dioničare banaka/financijskih
institucija u čijem je vlasništvu bilo najmanje 1 % dionica ili
vrijednosti društva i navedite djelatnosti tih dioničara u tablici u
Excelu Dodatka A.-1”.
[28]             Članak 33. Zakona
NRK-a o uređenju i nadzoru bankarske industrije:„Bankarsko
regulatorno tijelo s obzirom na potrebu izvršavanja dužnosti ovlašteno je da od
financijskih institucija bankarske industrije zatraži da u skladu s
odgovarajućim propisima dostave svoje bilance stanja, izvješća o
dobiti, druga financijska računovodstvena izvješća, statistička
izvješća i informacije o poslovanju i upravljanju te revizorska
izvješća koja su pripremili ovlašteni javni računovođe”.
[29]             Komisijino pismo za dopunu podataka od 30. siječnja
2013., pitanje C-III-A.A.
[30]             Nije ispunila Kineska banka, nego u njezino ime kineska
vlada.
[31]             Posjet radi provjere prvotno je planiran za razdoblje od
15. do 19. travnja 2013.
[32]             Preambula Ustava Komunističke partije Kine.
[33]             Dokument WT/DS379/AB/R, 11. ožujak 2011.
[34]             Stavak 317. izvješća ŽT-a.
[35]             Stavak 290. izvješća ŽT-a.
[36]             Stavak 297. izvješća ŽT-a.
[37]             http://www.dbresearch.com/PROD/DBR_INTERNET_EN-PROD/PROD0000000000204417.PDF.
[38]             Dokument
WT/TPR/S/230 str. 79., travanj 2010.
[39]             Dokument WT/TPR/S/264 str. 122., srpanj 2012.
[40]             Ibid.
[41]             U članku 15. statuta Kineske razvojne banke (CDB)
navodi se da je poslovna svrha CDB-a, među ostalim, „služenje
srednjoročnoj i dugoročnoj razvojnoj strategiji nacionalnog
gospodarstva”. Nadalje u financijskom izvještaju CDB-a
za financijsku godinu 2011. stoji: „Banka i njezine podružnice
(zajednički „Grupacija”) predana je cilju jačanja konkurentnosti Kine
i poboljšanja životnog standarda njezinih građana i podržava ključne
srednjoročne i dugoročne strategije i politike države s pomoću
srednjoročnih i dugoročnih zajmova, investicija, vrijednosnica i
aktivnosti leasinga” i „u odgovoru na poziv države na poticanje domaćih
poduzeća da se ,prošire na međunarodno tržište’ grupacija
također sudjeluje u širokom području aktivnosti koje su usmjerene na
međunarodnu suradnju”.
[42]             Istraživanje banke Deutsche Bank, Kineski bankarski
sektor: spreman za iduću fazu, 7. prosinca 2006.
[43]             WTO-ov pregled trgovinske politike Kine WT/TPR/S/264, str.
122, uvodna izjava 98.
[44]             Kina 2030. izgradnja modernog, harmoničnog i
kreativnog društva, Svjetska banka i Razvojno-istraživački centar Državnog
vijeća NRK-a, str. 28. – 29., 125.
[45]             Ekonomska istraživanja OECD-a: Kina 2010., str. 55. „primarna svrha
donje granice kamatne stope na zajmove i gornje granice kamatne stope na
depozite Narodne banke Kine je zaštita profitabilnosti bankarskog sektora koji
je pretežito u državnom vlasništvu. Postupnim širenjem granice između
referentnih kamatnih stopa na zajmove i depozite Narodna banke Kine
učinkovito je prebacila dio troškova za restrukturiranje banaka na kineske
zajmoprimce i štediše iako je smanjila tu razliku u razdoblju 2008. – 2009.
Međutim, referentne kamatne stope nisu poticaj poslovnim banakama da
primjereno vrjednuju rizik već guše tržišno natjecanje u bankarskom
sektoru”.
[46]             Informacije iz Istraživanja Deutsche Bank o kineskom
bankarskom sektoru iz 2006., str. 3. – 4.
[47]             Informacije iz Kineskog monetarnog izvješća za drugo
tromjesečje 2010. od Skupine za analizu monetarne politike Narodne banke
Kine od 5. kolovoza 2010., str. 10.
[48]             Informacije koje je dostavila kineska vlada, informacije
dobivene iz statuta i godišnjih izvješća pojedinih banaka i informacije s
interneta (npr. http://www.fas.org/sgp/crs/row/R42380.pdf).
[49]             Uvodna izjava (169) Provedbene uredbe Vijeća (EU)
br. 215/2013 od 11. ožujka 2013.
[50]             Zakon NRK-a o poslovnim bankama (članak 34.).
[51]             Odluka br. 40 Državnog vijeća o proglašavanju i
provedbi privremenih odredaba o poticanju prilagodbe industrijske strukture.
[52]             Zakon NRK-a o znanstvenom i tehnološkom napretku (Nalog
br. 82).
[53]             Radni dokument MMF-a, „Razvoj reforme kineskog bankarskog
sektora: je li se ponašanje banaka promijenilo?”, WP/06/71, ožujak 2006., (vidi
stranice 3. – 4., 13., 18. – 20.).
[54]             Radni dokument MMF-a, „Liberalizacija kamatnih stopa u
Kini”, WP/09/171, kolovoz 2009., (vidi stranice 3. – 4., 21. – 23.).
[55]             Izvješće MMF-a po zemljama, NRK: 2010., članak
IV., savjetovanje, br. 10/238, srpanj 2010., (vidi stranice 22., 24. i 28. –
29.).
[56]             Ekonomski pregled OECD-a za Kinu za 2010., veljača
2010., (vidi Poglavlje 3., stranice 71., 73. – 81., 97.).
[57]             OECD, Reforme kineskog financijskog sektora, Radni
dokument gospodarskog odjela, br. 747, ECO/WKP (2010.) 3, 1. veljače
2010., (vidi stranice 2., 8. – 15., 36.).
[58]             Vidi nalaz o javnim tijelima u odlomku uvodne izjave 53.
[59]             Članak VII. Odluke Državnog vijeća od 10.
listopada 2010. o poticanju razvoja 7 novih strateških industrija.
[60]             Nacionalni plan za srednjoročni i dugoročni
znanstveni i tehnički razvoj (2006. – 2020.), odjeljak III., poglavlje
1.
[61]             Zakon NRK-a o znanstvenom i tehnološkom napretku (Nalog
br. 82 Predsjednika NRK-a), članak 18.
[62]             Zakon NRK-a o znanstvenom i tehnološkom napretku (Nalog
br. 82 Predsjednika NRK-a), članak 34.
[63]             Članak 34. Zakona o poslovnim bankama.
[64]             Dokument WT/TPR/S/264 str. 122, srpanj 2012.
[65]             Zakon NRK-a o poslovnim bankama (članak 34.)
[66]             Odluka br. 40 Državnog vijeća o proglašavanju i
provedbi privremenih odredaba o poticanju prilagodbe industrijske strukture.
[67]             Zakon NRK-a o znanstvenom i tehnološkom napretku (Nalog
br. 82).
[68]             http://english.caixin.com/2012-04-19/100381773.html.
[69]             Kineski bankarsko regulatorno tijelo donijelo je odluku da
poslovne banke u Kini mogu kupovati obveznice Kineske razvojne banke (to
vrijedi samo za obveznice Kineske razvojne banke) i dodjeljivati ocjenu nultog
rizika toj imovinskoj vrijednosti. To u stvarnosti znači da banke ne
moraju odrediti nikakav kapital za tu imovinsku vrijednost kao mjeru opreza od
rizika kada posjeduju te obveznice što utječe na pristup banke kapitalu i
osigurava pristup jeftinom novcu. Prinosi na obveznice Kineske razvojne banke
obično su veći od referentnih kamatnih stopa na depozite ali manji od
kamatnih stopa na zajmove što rezultira time da kineske poslovne banke mogu zarađivati
kupnjom obveznica Kineske razvojne banke koje ne donose rizik. S pomoću
tog stalnog izvora prihoda banke si mogu priuštiti davanje zajmova
određenim industrijama po povlaštenim kamatnim stopama jer će
opisanim mehanizmom nadoknaditi izgubljenu dobit.
[70]             Izvješće skupine, Europske zajednice i određene
države članice – mjere koje utječu na trgovinu velikim putničkim
zrakoplovima, WT/DS316/R (30/06/2010), stavci 7.735 – 7.738.
[71]             http://www.gov.cn/ldhd/2009-05/27/content_1326023.htm.
[72]             Izvješće Žalbenog tijela SAD-a – Antidampinške i
kompenzacijske pristojbe (Kina), stavak 317.
[73]             Izvješće Žalbenog tijela SAD-a – Antidampinške i
kompenzacijske pristojbe (Kina), stavak 318.
[74]             Izvori:
http://en.wikipedia.org/wiki/China_Export_%26_Credit_Insurance_Corporation and http://uk.reuters.com/article/2011/05/26/china-cic-sinosure-idUKL3E7GQ10720110526.
[75]             http://www.gov.cn/ldhd/2009-05/27/content_1326023.htm.
[76]             http://www.stewartlaw.com/Article/ViewArticle/608,Stewart i Stewart, Kako
pravila o trgovini mogu pridonijeti stvaranju jednakih uvjeta u području
financiranja izvoza: Novi razvoji i put prema naprijed za 2013.: „Sinosure,
kineska službena agencija za osiguranje izvoznih kredita posluje pod znatnim
kumulativnim gubicima za vladu što pokazuje da su i njezine potpore visoko
subvencionirane” i „Pregled godišnjih izvješća Sinosurea za razdoblje od
2002. do 2011. otkriva kumulativne poslovne gubitke u visini 3,3 milijarde CNY.
[77]             Izvor: http://en.wikipedia.org/wiki/US-Exim_Bank.
[78]             Uvoda izjava (116) Provedbene uredbe Vijeća (EU) br.
452/2011 od 6. svibnja 2011. o uvođenju konačne antisubvencijske
pristojbe na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike
Kine, Službeni list Europske unije L 128, 14.5.2011.
[79]             Uvoda izjava (226) Provedbene uredbe Vijeća (EU) br.
215/2013 od 11. ožujka 2013. o uvođenju kompenzacijske pristojbe na uvoz
određenih proizvoda od čelika s organskim premazom podrijetlom iz
Narodne Republike Kine, Službeni list Europske unije L 73,
15.3.2013.
[80]             Najava poziva na podnošenje ponuda za
dodjelu prava korištenja građevinskim zemljištem u državnom vlasništvu za
industrijsku namjenu na području grada Yangzhoua (br. čestice
2008G017, 2008G018 i 2008G019, Ured za zemljišne resurse Općine Yangzhou,
30. siječnja 2008.).
[81]             Obavijest o prijenosu prava korištenja zemljištem u
državnom vlasništvu (2009-02) u Tianweiju koju je izdao Zemljišni ured grada
Baodinga, članak 7.
[82]             Provedbena odluka Vijeća (EU) br. 512/2013 od
11. ožujka 2013., uvodna izjava (116).
[83]             George E. Peterson, Davanje u najam i prodaja zemljišta
kao infrastrukturna i financijska mogućnost, Radni istraživački
dokument Svjetske banke 4043, 7. studenoga 2006., Radni dokument MMF-a
(WP/12/100), Kraj nestabilnosti u Kini, travanj 2012., str. 12.
[84]             Radni dokument MMF-a (WP/12/100), Kraj nestabilnosti u
Kini, travanj 2012., str. 12.
[85]             Izvješće ŽB-a u predmetu Meksiko – riža,
stavci 289. i 293.; Izvješće Skupine u predmetu Kina –
elektročelik usmjerenog zrna, stavci 7.296. i 7.302.
[86]
[87]             Bankovne statistike zatražene su u odjeljku III.A.A.
početnog upitnika, na stranici 4. Priloga 1. pismu za dopunu podataka i
stranici 7. pisma najave posjeta.
[88]             Vidi bilješku 28.
[89]             Molimo vas da dostavite informacije zatražene u upitniku, u
svakom slučaju barem informacije koje se odnose na neposredno ili posredno
dioničarstvo Kine.
[90]             12. petogodišnji plan za solarnu fotonaponsku industriju,
Uvod.
[91]             12. petogodišnji plan za nacionalno gospodarstvo i
društveni razvoj Narodne Republike Kine, Dio XVI. i poglavlje 61.
[92]             Izvješće Žalbenog tijela u predmetu SAD –
konačne antidampinške i kompenzacijske pristojbe za određene
proizvode iz Kine.
[93]             Izvješće Žalbenog tijela u predmetu SAD –
vruće valjani proizvodi, stavak 99.
[94]             Izvješće Skupine u predmetu SAD – konačne
antidampinške i kompenzacijske pristojbe za određene proizvode iz Kine,
stavak 16.9.
[95]             Izvješće Skupine o predmetu EZ – losos, stavak
7.358.
[96]             Članak 29. Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009
od 11. lipnja 2009., SL L 188,18.7.2009.
[97]             Članak 32. Ustava KPK-a.
[98]             Članak 19. Zakona Narodne republike Kine o
trgovačkim društvima,
http://www.china.org.cn/china/LegislationsForm2001-2010/2011-02/11/content_21898292.htm.
[99]             Predmet EZ – zrakoplov, stavak 7.743.
[100]            http://www.chinaafricarealstory.com/2011/08/china-development-banks-3-billion-line.html;
„Uvjeti
kreditne linije CDB-a razlikuju se u dvije rate. Dospijeće prve
tranše u iznosu od 1,5 milijarde USD jest 20 godina s počekom od 5
godina. Kamatna stopa bit će šestomjesečni LIBOR (londonska
međubankovna ponudbena kamatna stopa) uz maržu u iznosu od
2,95 %, s naknadom za neiskorišteni iznos od 1 % i naknadom koja
se plaća unaprijed u iznosu od 0,25 %. Uvjeti za drugu tranšu u
iznosu od 1,5 milijarde USD podrazumijevaju dospijeće od 15 godina i
poček od 5 godina, kamatnu stopu šestomjesečnog LIBOR-a uz maržu u
iznosu od 2,28 % i vjerojatno iste naknade”.
[101]            Izvješće Skupine u predmetu SAD – konačne
antidampinške i kompenzacijske mjere za određene proizvode iz Kine,
stavak 10.187.
[102]            Europska komisija, Glavna uprava za trgovinu, Odjel H, 1049
Bruxelles, Belgija
[103]            Uredba (EU) br. 513/2013, SL L 152, 5. 6.2013., str. 5.
[104]            SL L343, 22.12.2009., str. 51.
[105]            SL L 209, 3.8.2013., str. 26.
[106]            Uredba Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009.;
SL L188, 18.7.2009., str. 93.
[107]            Dodatna oznaka TARIC trgovačkih društava spomenutih u
Prilogu II. paralelne antidampinške Provedbene uredbe (EU) br. XXX/2013 navodi
se u tom Prilogu II.
[108]            Vidi stranicu XX ovog
Službenog lista.