               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 30.9.2021.
            COM(2021) 597 final
            2021/0306(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije na 72. sjednici Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice u vezi s donošenjem zaključka o međunarodnoj zaštiti i trajnim rješenjima u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj prijedlog odnosi se na odluku o utvrđivanju stajališta koje treba donijeti u ime Unije na 72. sjednici Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice (dalje u tekstu „Izvršni odbor”) u vezi s predviđenim donošenjem zaključka o međunarodnoj zaštiti i trajnim rješenjima u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Rezolucija Gospodarskog i socijalnog vijeća Ujedinjenih naroda od 30. travnja 1958. o osnivanju Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice

               Izvršni odbor osnovan je Rezolucijom Gospodarskog i socijalnog vijeća Ujedinjenih naroda od 30. travnja 1958. o osnivanju Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice (E/RES/672 (XXV)). U skladu s tom Rezolucijom Izvršni odbor djeluje kao savjetodavno tijelo u pogledu normi i politika koje se odnose na međunarodnu zaštitu izbjeglica.2.2.
                     Izvršni odbor Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice

               Izvršni odbor sastoji se od članova i promatrača. Članstvo je ograničeno na države. Status promatrača odobrava se državama i drugim subjektima. Izvršni odbor trenutačno broji 107 država članica, među kojima je 27 država članica EU-a, 16 država promatrača i 39 promatrača koji nisu države, uključujući Europsku uniju.

               Promatrači, za razliku od članova, nemaju pravo glasa, ali imaju pravo govoriti na javnim sastancima Izvršnog odbora. U pogledu međuvladinih organizacija koje imaju status promatrača u Izvršnom odboru, pravilo 38. drugi stavak Poslovnika Izvršnog odbora, kako je zadnje izmijenjen u listopadu 2016., predviđa: „Odbor na preporuku Stalnog odbora može na godišnjoj osnovi odlučiti o pozivu međuvladinim organizacijama sa statusom promatrača u Odboru na sudjelovanje u njegovim privatnim sastancima o pitanjima azila i izbjeglica u okviru njihove nadležnosti.” Na temelju te odredbe Izvršni odbor pozvao je 5. svibnja 2017. Europsku uniju da sudjeluje u njegovim privatnim sastancima o pitanjima azila i izbjeglica u okviru nadležnosti Europske unije.

               Izvršni odbor redovito donosi tematske zaključke o zaštiti izbjeglica konsenzusom njegovih članova. Oni se pripremaju na nizu privatnih sastanaka članova Izvršnog odbora i međuvladinih organizacija, koje su u svojstvu promatrača pozvane da sudjeluju na tim privatnim sastancima u suradnji sa stručnjacima Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice (dalje u tekstu „UNHCR”).

               2.2.Predviđeni akt Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice

               Izvršni odbor od 4. do 8. listopada 2021. na svojoj će 72. sjednici donijeti zaključak o međunarodnoj zaštiti i trajnim rješenjima u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja (dalje u tekstu „predviđeni zaključak”).

               Na temelju poziva Izvršnog odbora u skladu s pravilom 38. drugim stavkom Poslovnika Europska unija sudjeluje u pripremi predviđenog zaključka. Države članice EU-a, koje su ujedno članovi Izvršnog odbora, sudjeluju u donošenju predviđenog zaključka.

               Svrha nacrta predviđenog zaključka, koji je nastao na temelju privatnih sastanaka od 12. svibnja, 18. svibnja, 1. lipnja, 16. lipnja i 8. srpnja 2021., jest prepoznati učinke pandemije bolesti COVID-19 na izbjeglice, tražitelje azila, izbjeglice povratnike, osobe bez državljanstva i interno raseljene osobe (dalje u tekstu „osobe od interesa za UNHCR”) te na zajednice domaćine, podsjetiti na ključna načela međunarodnog prava o izbjeglicama i međunarodnog humanitarnog prava, koja se moraju poštovati u kontekstu zdravstvene zaštite u izvanrednim okolnostima, izvući pouke iz mjera koje su UNHCR, države i drugi dionici poduzeli u borbi protiv pandemije bolesti COVID-19 dok su istodobno pokušavali osigurati pristup međunarodnoj zaštiti, uključujući upotrebu inovativnih alata, i potaknuti države da i dalje podupiru trajna rješenja i pristup uslugama zdravstvene skrbi za osobe od interesa za UNHCR.

               Sve su točke preambule i većina operativnih točaka prihvaćene ad referendum, a četiri operativne točke ostale su otvorene.

               U prihvaćenim točkama zaključka prepoznaje se da izvanredne okolnosti u području javnog zdravlja koje su od međunarodnog interesa, kao što je pandemija bolesti COVID-19, zahtijevaju globalan odgovor na temelju jedinstva, solidarnosti i ojačane multilateralne suradnje te se ponovno potvrđuje predanost država međunarodnoj solidarnosti te podjeli odgovornosti i obveza. Potvrđuje se da države imaju pravo poduzeti mjere za zaštitu javnog zdravlja, ali se istodobno podsjeća na to da se takve mjere moraju provoditi tako da se poštuju obveze država u skladu s međunarodnim pravom, među ostalim u skladu s međunarodnim pravom o izbjeglicama, ljudskim pravima i, ako je primjenjivo, međunarodnim humanitarnim pravom. U zaključku se podsjeća na to da države imaju suverene ovlasti regulirati ulazak državljana trećih zemalja, uz puno poštovanje načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja i podložno primjenjivom međunarodnom pravu, uključujući međunarodno pravo o izbjeglicama.

               U pogledu razmatranja širih učinaka izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja, u predviđenom zaključku države se potiče da rade na daljnjem uključivanju osoba od interesa za UNHCR u usluge zdravstvene skrbi te da utvrde i razmotre konkretne zdravstvene potrebe i prepreke u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja, uključujući duševno zdravlje i psihosocijalnu dobrobit ljudi, te se države i druge partnere poziva da hitno podupru financiranje, pravednu raspodjelu sigurnih i učinkovitih dijagnostika, terapija i cjepiva.

               Kad je riječ o ograničenju ulaska i kretanja te pristupu azilu, u predviđenom zaključku pozdravljaju se koraci koje države poduzimaju kako bi zajamčile da su mjere koje se poduzimaju radi ograničavanja ulaska na granicama u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja privremene, nediskriminirajuće, nužne, razmjerne i razumne u danim okolnostima i da se primjenjuju tako da se poštuju prava na traženje i dodjeljivanje azila te načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja. Ujedno se pozdravljaju prilagodljive mjere koje su države i UNHCR poduzeli kako bi zajamčili kontinuiran pristup postupcima azila i utvrđivanja apatridnosti te postupcima registracije i izdavanja dokumenata te njihovo funkcioniranje. U predviđenom zaključku napominje se da je važno zajamčiti da su sva ograničenja kretanja za osobe od interesa za UNHCR u svrhu zaštite javnog zdravlja nediskriminirajuća, zakonita, nužna, razumna u danim okolnostima i u svakom drugom pogledu u skladu s međunarodnim pravom te se pozdravlja primjena mjera koje su alternativa zadržavanju, a kojima se jamči poštovanje javnozdravstvenih mjera.

               U pogledu trajnih rješenja, u predviđenom zaključku izražava se zabrinutost zbog utjecaja pandemije bolesti COVID-19 na iznalaženje trajnih rješenja, ističe se njihova važnost te se poziva na daljnji angažman radi promicanja povoljnih uvjeta u zemljama podrijetla, uz nastojanja da se riješe temeljni uzroci, te na sigurnu i dostojanstvenu provedbu dobrovoljne repatrijacije izbjeglica i održivu reintegraciju radi podupiranja preseljenja i olakšavanja pristupa komplementarnim putovima, što uključuje spajanje obitelji, mogućnosti na tržištu rada i mogućnosti školovanja, u skladu s nacionalnim pravom.

               Pitanja u okviru nadležnosti EU-a o kojima dosad nije postignut dogovor ad referendum na privatnim sastancima jesu sljedeća:

               1. uključivanje osoba koje su doživjele seksualno i rodno uvjetovano nasilje kao „osoba od interesa za UNHCR” pri poticanju država na promicanje dostupnosti hitne psihosocijalne potpore i potpore za duševno zdravlje za takve osobe te poticanja daljnjeg jačanja takvih mjera, među ostalim u okviru međunarodne potpore (OT6.);

               2. u stavku koji je predložio Iran apelira se na sve države da se suzdrže od poduzimanja bilo kakvih jednostranih prisilnih mjera koje bi mogle negativno utjecati na sposobnost zemalja domaćina da zaštite izbjeglice i uski prostor za isporuku humanitarne pomoći, osobito tijekom pandemije koja upravo traje (OT7.b alt.). Iran je predstavio ovaj prijedlog u vrlo kasnoj fazi postupka pregovara, stoga on još uvijek može biti odbijen iz postupovnih razloga;

               3. uključivanje usluga zdravstvene skrbi u području spolnog i reproduktivnog zdravlja te cjepiva kao humanitarnih potreba osoba od interesa za UNHCR i zajednica koje su im domaćini koje bi države trebale procijeniti i razmotriti u okviru humanitarnog odgovora u izvanrednim okolnostima u području javnog zdravlja (renumerirano OT13.);

               4. države članice pozivaju se da u suradnji s UNHCR-om i drugim dionicima osobama od interesa za UNHCR uz osnovne usluge zdravstvene skrbi zajamče i siguran i pouzdan pristup uslugama zdravstvene skrbi u području spolnog i reproduktivnog zdravlja i psihosocijalnoj potpori (OT14.).

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Unija bi trebala podržati donošenje zaključka Izvršnog odbora o međunarodnoj zaštiti i trajnim rješenjima u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja.

               Unija bi trebala podržati već prihvaćene dijelove zaključaka i utvrditi svoje stajalište o pitanjima u okviru nadležnosti EU-a koja su još uvijek otvorena.

               EU bi trebao podržati stajalište da se u kontekstu zdravstvene zaštite u izvanrednim okolnostima i dalje primjenjuju načela međunarodnog prava o izbjeglicama, posebno načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja koje je i načelo prava EU-a o azilu utvrđeno u članku 78. Ugovora o funkcioniranju Europske unije te u Direktivi 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite
                  1
                („Direktiva o postupcima azila”) i Direktivi 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni status izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite
                  2
                („Direktiva o kvalifikaciji”) i zajamčeno kao temeljno pravo u skladu s člankom 18. i člankom 19. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               EU bi, u skladu sa svojom postojećom pravnom stečevinom i politikom, trebao podržati i da se ograničenja ulaska i druge mjere koje se poduzimaju radi ograničavanja ulaska na granicama u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja primjenjuju tako da se štiti javno zdravlje, uz istodobno jamčenje poštovanja prava na traženje i dodjeljivanje azila te načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja. EU bi isto tako trebao pozdraviti i podržati prilagodljive mjere koje su države poduzele kako bi zajamčile kontinuiran pristup postupcima azila i utvrđivanja apatridnosti, postupcima registracije i izdavanja dokumenata i drugim relevantnim postupcima za osobe od interesa za UNHCR te njihovo funkcioniranje, uključujući upotrebu tehnologije za intervjue na daljinu.

               Pristup postupku azila obuhvaćen je Direktivom o postupcima azila (2013/32/EU) kao osnovno načelo i jamstvo, posebno u članku 3. o području primjene te direktive u skladu s kojim se ona primjenjuje na sve zahtjeve za međunarodnu zaštitu podnesene na državnom području države članice, među ostalim na granici, teritorijalnim vodama ili tranzitnim zonama države članice te u članku 6. o omogućivanju pristupa postupku evidentiranjem i jamčenju stvarne mogućnosti podnošenja zahtjeva. Tom je direktivom potvrđeno načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja u skladu sa Ženevskom konvencijom o statusu izbjeglica od 28. srpnja 1951.
                  3
               , kako je izmijenjena Njujorškim protokolom od 31. siječnja 1967.
                  4
                („Konvencija iz 1951. i njezin Protokol iz 1967.”), koje bi osobito trebalo poštovati u slučaju izuzeća od prava na ostanak tijekom ispitivanja podnositelja zahtjeva ili pri primjeni koncepata sigurne zemlje podrijetla ili sigurne treće zemlje. Komisija je 2016. donijela prijedlog o utvrđivanju zajedničkog postupka za međunarodnu zaštitu u Uniji i stavljanju izvan snage Direktive 2013/32/EU
                  5
               , u kojem su podržana ista načela i jamstva.

               Iako regularni uvjeti ulaska državljana trećih zemalja u schengensko područje u skladu sa Zakonikom o schengenskim granicama obuhvaćaju zahtjev da takve osobe ne smiju predstavljati prijetnju javnom zdravlju ni u jednoj državi članici
                  6
               , time se ne dovode u pitanje prava izbjeglica i osoba koje traže međunarodnu zaštitu, posebno u pogledu načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja
                  7
               . Komisija je 16. ožujka 2020. donijela Komunikaciju Europskom parlamentu, Europskom vijeću i Vijeću kojom se poziva na privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU s obzirom na bolest COVID-19
                  8
               , a Vijeće je 30. lipnja 2020. donijelo Preporuku
                  9
                o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju tog ograničenja, a u kojoj su za osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita ili kojima iz drugih humanitarnih razloga mora biti odobren prihvat na državnom području država članica predviđena izuzeća od tih privremenih ograničenja. U smjernicama Komisije od 16. travnja 2020.
                  10
                određeno je da se mjere koje države članice poduzimaju kako bi zaustavile i ograničile daljnje širenje bolesti COVID-19 trebaju temeljiti na procjenama rizika i znanstvenim savjetima i da moraju ostati razmjerne. Sva ograničenja u području azila, vraćanja i preseljenja moraju biti razmjerna i nediskriminirajuća te uzimati u obzir načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja te obveze u skladu s međunarodnim pravom.

               EU bi trebao podržati podsjećanje na važnost jamstva da su sva ograničenja kretanja za osobe od interesa za UNHCR u svrhu zaštite javnog zdravlja nediskriminirajuća, zakonita, nužna, razumna u danim okolnostima i u svakom drugom pogledu u skladu s međunarodnim pravom te pozdraviti mjere koje su alternativa zadržavanju. Zadržavanje i ograničenja slobodnog kretanja obuhvaćeni su Direktivom 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu
                  11
                („Direktiva o uvjetima prihvata”), na koju se upućuje u članku 26. Direktive o postupcima azila o zadržavanju, a posebno u članku 7. o boravištu i slobodi kretanja te člancima 8. i 11. o zadržavanju. Prije nego što podnositeljima zahtjeva za azil odrede zadržavanje države članice imaju obvezu najprije razmotriti manje prisilne alternativne mjere. U članku 8. stavku 3. točki (e) te Direktive predviđena je mogućnost zadržavanja ako to zahtijeva zaštita nacionalne sigurnosti ili javnog reda.

               EU bi, u skladu s postojećim pravilima EU-a, trebao podržati stajalište da bi države trebale jamčiti pouzdan i siguran pristup osnovnim uslugama zdravstvene skrbi i psihosocijalnoj potpori za osobe od interesa za UNHCR. U pogledu uvjeta prihvata države članice mogu iskoristiti mogućnost koju im pruža Direktiva o uvjetima prihvata 2013/33/EU, a to je da u propisno utemeljenim slučajevima i za razumno razdoblje koje mora biti što kraće iznimno odrede modalitete za materijalne uvjete prihvata drukčije od onih koji su obično propisani. Takvi modaliteti moraju u svakom slučaju obuhvaćati osnovne potrebe, uključujući zdravstvenu skrb, za koje su detaljna pravila predviđena u članku 19. Direktive o uvjetima prihvata.

               U pogledu trajnih rješenja i u skladu s postojećim pravilima i politikom EU-a, a posebno u skladu s raznim zaključcima Europskog vijeća
                  12
                i Vijeća za pravosuđe i unutarnje poslove, Paktom o migracijama i azilu
                  13
               , Strategijom dobrovoljnog povratka i reintegracije
                  14
               , Akcijskim planom za integraciju i uključivanje za razdoblje 2021.–2027.
                  15
               , Prijedlogom uredbe o uspostavi okvira Unije za preseljenje
                  16
               , EU bi trebao podržati izražavanje zabrinutosti zbog utjecaja bolesti COVID-19 na iznalaženje trajnih rješenja te isticati njihovu važnost i pozivati na daljnji angažman radi: a) promicanja povoljnih uvjeta u zemljama podrijetla uz nastojanja da se riješe temeljni uzroci te provedbe dobrovoljne repatrijacije izbjeglica, b) podupiranja preseljenja i c) olakšavanja pristupa komplementarnim putovima, što uključuje spajanje obitelji, mogućnosti na tržištu rada i mogućnosti školovanja u skladu s nacionalnim pravom i d) olakšavanja samostalnosti i pružanja mogućnosti za integraciju.

               Kad je riječ o pitanjima koja su još uvijek otvorena, EU bi trebao:

               1. podržati uključivanje osoba koje su doživjele seksualno i rodno uvjetovano nasilje kao „osoba od interesa za UNHCR” pri poticanju država na promicanje dostupnosti hitne psihosocijalne potpore i potpore za duševno zdravlje za takve osobe te poticanja daljnjeg jačanja takvih mjera, među ostalim u okviru međunarodne potpore (OT6.).

               Kako je navedeno u Strategiji EU-a za rodnu ravnopravnost 2020.–2025., Europska unija učinit će sve u svojoj moći kako bi suzbila rodno uvjetovano nasilje, pružila potporu i zaštitu žrtvama te počinitelje privela pravdi zbog nasilnog ponašanja.

               Predložena operativna točka 6. (OT6.) ne stvara pravnu obvezu, nego se u njoj samo potiče države članice da u pružanju odgovora na pandemiju uzmu u obzir pitanja duševnog zdravlja i psihosocijalne dobrobiti promicanjem dostupnosti hitne psihosocijalne potpore i potpore za duševno zdravlje za osobe od interesa za UNHCR. Na temelju Direktive o uvjetima prihvata države članice već su obvezne podnositeljima zahtjeva za međunarodnu zaštitu osigurati osnovno liječenje bolesti i ozbiljnih duševnih poremećaja te uzeti u obzir posebna pitanja povezana sa spolom i dobi. U skladu s Direktivom o kvalifikaciji korisnicima međunarodne zaštite jamči se zdravstvena skrb, među ostalim i u području fizičkog i u području mentalnog zdravlja. To uključuje, kad je to potrebno, liječenje duševnih poremećaja za korisnike međunarodne zaštite s posebnima potrebama, kao što su osobe koje su bile žrtve mučenja, silovanja ili drugih ozbiljnih oblika psihičkog, tjelesnog ili seksualnog nasilja;

               2. podržati uključivanje usluga zdravstvene skrbi u području spolnog i reproduktivnog zdravlja te cjepiva kao humanitarnih potreba osoba od interesa za UNHCR i zajednica koje su im domaćini, koje bi države trebale procijeniti i razmotriti u okviru humanitarnog odgovora u izvanrednim okolnostima u području javnog zdravlja (renumerirano OT13.).

               S obzirom na to da je EU (točka 1.) predložio da bi osobe koje su doživjele seksualno i rodno uvjetovano nasilje trebalo smatrati „osobama od interesa za UNHCR”, potrebe za zaštitom tih osoba obuhvaćaju i potporu u okviru usluga zdravstvene skrbi u području spolnog i reproduktivnog zdravlja.

               Zdravlje je ključni sektor humanitarne pomoći. Od izbijanja pandemije bolesti COVID-19 Tim Europa objedinjenim je resursima EU-a, njegovih država članica i europskih financijskih institucija pružao financijsku pomoć radi ublažavanja socioekonomskih posljedica pandemije. Europska unija prioritetom smatra dostupnost sigurnog i cijenom pristupačnog cjepiva za COVID-19 u cijelom svijetu, a posebno u zemljama s niskim i srednje visokim dohotkom, koje se uglavnom isporučuje u okviru COVAX-a;

               3. podržati izričito navođenje usluga zdravstvene skrbi u području spolnog i reproduktivnog zdravlja za osobe od interesa za UNHCR kao načina promicanja rodne ravnopravnosti i osnaživanja žena u svim fazama pružanja odgovora na izvanredne okolnosti u području javnog zdravlja (OT14).

               Pružanje usluga zdravstvene skrbi u području spolnog i reproduktivnog zdravlja nije izričito predviđeno ni u Direktivi o uvjetima prihvata (članak 19.) ni u Direktivi o kvalifikaciji (članak 30.) ni u Prijedlogu direktive iz 2016. (preinaka)
                  17
                (članak 18.). U tim aktima određeno je da države članice jamče nužnu zdravstvenu skrb, koja obuhvaća barem hitnu zdravstvenu skrb i osnovno liječenje bolesti i ozbiljnih duševnih poremećaja, te da podnositeljima zahtjeva s posebnim potrebama za prihvatom pružaju nužnu medicinsku ili drugu pomoć, uključujući odgovarajuću zdravstvenu skrb u području mentalnog zdravlja ako je to potrebno. Stoga je primjereno utvrditi stajalište EU-a o ovom pitanju;

               4. odbiti svaki prijedlog u okviru OT7.b alt. kojim bi se u zaključku poticalo države da ne primjenjuju nikakve jednostrane prisilne mjere koje bi mogle negativno utjecati na sposobnost zemalja domaćina da zaštite izbjeglice i uski prostor za isporuku humanitarne pomoći.

               Mjere ograničavanja (sankcije) osnovni su alat zajedničke vanjske i sigurnosne politike EU-a s pomoću kojih EU može intervenirati ako je to potrebno kako bi spriječio sukob ili odgovorio na nove ili postojeće krize.

               U svakom je slučaju primjereno utvrditi stajalište koje treba donijeti u ime Unije u Izvršnom odboru, s obzirom na to da predviđeni zaključak može utjecati na zajednička pravila iz Direktive o uvjetima prihvata i Direktive o postupcima azila kako je prethodno objašnjeno.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kad je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma.”

               Članak 218. stavak 9. UFEU-a primjenjuje se neovisno o tome je li Unija članica tog tijela ili stranka tog sporazuma
                  18
               .

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  19
               .

               4.1.2.Primjena na ovaj predmet

               Izvršni odbor osnovan je na temelju sporazuma, odnosno Rezolucije Gospodarskog i socijalnog vijeća Ujedinjenih naroda od 30. travnja 1958. o osnivanju Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice.

               Zaključak koji Izvršni odbor treba donijeti akt je koji proizvodi pravne učinke. Iako zaključci Izvršnog odbora nisu pravno obvezujući, oni utječu na tumačenje i daljnji razvoj međunarodnih standarda u području zaštite izbjeglica. Oni imaju važnu ulogu u određivanju načina na koji se Konvencija iz 1951. i Protokol iz 1967. tumače i primjenjuju. Ured visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice (UNHCR) koristi se zaključcima Izvršnog odbora u izvršavanju svoje dužnosti nadziranja primjene odredaba Konvencije iz 1951. i Protokola iz 1967., u čemu mu pomažu stranke u skladu s člankom 35. Konvencije iz 1951. Zaključci Izvršnog odbora imaju važnu ulogu u daljnjem razvoju međunarodnog režima zaštite izbjeglica na način koji nadopunjuje i jača Konvenciju iz 1951. i njezin Protokol iz 1967., koji obvezuju stranke
                  20
                i koje je Opća skupština UN-a pozdravila
                  21
               . Oni su dokaz već uspostavljenog pravila međunarodnog običajnog prava ili dovode do stvaranja prava. Nacionalni i međunarodni sudovi, uključujući Europski sud za ljudska prava, ponekad im pridaju veliku važnost
                  22
               .

               Člankom 18. Povelje Europske unije o temeljnim pravima jamči se pravo na azil uzimajući u obzir pravila Konvencije iz 1951. i Protokola iz 1967. Sekundarno zakonodavstvo EU-a predstavlja daljnji razvoj Konvencije iz 1951. i Protokola iz 1967.

               Zajednički europski sustav azila temelji se na potpunoj i uključivoj primjeni Konvencije iz 1951. i Protokola iz 1967., potvrđujući načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja (vidjeti uvodnu izjavu 3. Direktive o kvalifikaciji, Direktive o uvjetima prihvata i Direktive o postupcima azila).

               Direktivom o kvalifikaciji utvrđuju se standardi za definiranje statusa izbjeglice i njegova sadržaja kako bi se nadležnim tijelima država članica pomoglo pri primjeni Konvencije iz 1951. (uvodna izjava 23.). Njome se ujedno utvrđuju standardi za određivanje statusa koji stječu osobe kojima je odobrena supsidijarna zaštita, koja bi trebala biti komplementarna i dodatna zaštiti izbjeglica utvrđenoj Konvencijom iz 1951., te za utvrđivanje sadržaja takvog statusa (uvodna izjava 33.; vidjeti i uvodnu izjavu 25. Direktive o postupcima azila). Naposljetku, provedbu te Direktive trebalo bi posebno ocjenjivati s obzirom na razvoj međunarodnih obveza država članica u vezi s načelom zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja (uvodna izjava 48.).

               U skladu s Direktivom o uvjetima prihvata (uvodna izjava 15.) zadržavanje podnositelja zahtjeva trebalo bi primjenjivati u skladu s temeljnim načelom prema kojem se osobu ne bi smjelo zadržavati samo zbog toga što traži međunarodnu zaštitu, posebno u skladu s međunarodnim pravnim obvezama država članica i člankom 31. Konvencije iz 1951.

               Ta će se razmatranja vjerojatno primjenjivati na predviđeni zaključak. U predviđenom zaključku predviđeni su standardi i dogovorena državna praksa za osiguravanje pristupa postupcima azila, ograničenja ulaska i kretanja osoba od interesa za UNHCR te pružanje zdravstvene skrbi u kontekstu zdravstvene zaštite u izvanrednim okolnostima na temelju iskustva iz pandemije bolesti COVID-19. Njime se dodatno oblikuje međunarodni režim zaštite izbjeglica uvažavanjem važnosti poštovanja načela međunarodnog prava o izbjeglicama u kontekstu zdravstvene zaštite u izvanrednim okolnostima, posebno načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja, primjenom ograničenja ulaska i drugih mjera koje se poduzimaju radi ograničavanja ulaska na granicama u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja tako da se poštuju pravo traženja i dodjeljivanja azila i načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja, primjenom ograničenja kretanja za osobe od interesa za UNHCR u svrhu zaštite javnog zdravlja na nediskriminirajući način, i samo ako su zakonita, nužna i razumna u danim okolnostima, jamčeći osiguravanje zdravstvene skrbi za osobe od interesa za UNHCR u kontekstu zdravstvene zaštite u izvanrednim okolnostima, i pozdravljanjem prilagodljivih mjera radi jamčenja kontinuiranog pristupa postupcima azila i utvrđivanja apatridnosti te njihova funkcioniranja. Prethodno navedeni aspekti uređeni su zakonodavstvom EU-a koje bi trebalo primjenjivati u skladu s Konvencijom iz 1951. i Protokolom od 31. siječnja 1967. U tom smislu predviđeni zaključak može presudno utjecati na sadržaj i primjenu zakonodavstva EU-a.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova odluke u skladu s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta u odnosu na koji se donosi stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka u skladu s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, naime onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena na ovaj predmet

               Glavni cilj i sadržaj predviđene odluke odnosi se na Unijinu zajedničku politiku azila.

               Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 78. stavak 2. UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 78. stavak 2. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2021/0306 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije na 72. sjednici Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice u vezi s donošenjem zaključka o međunarodnoj zaštiti i trajnim rješenjima u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 78. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Rezolucijom od 30. travnja 1958. Gospodarsko i socijalno vijeće Ujedinjenih naroda donijelo je Rezoluciju o osnivanju Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice (dalje u tekstu „UNHCR”).

               (2)U skladu s tom Rezolucijom Izvršni odbor Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice djeluje kao savjetodavno tijelo u pogledu normi i politika s obzirom na međunarodnu zaštitu izbjeglica.

               (3)Na svojoj 72. sjednici, koja će se održati od 4. do 8. listopada 2021., Izvršni odbor Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice donijet će zaključak o međunarodnoj zaštiti i trajnim rješenjima u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja.

               (4)Taj se zaključak priprema na nizu privatnih sastanaka članova Izvršnog odbora i međuvladinih organizacija, koje su u svojstvu promatrača pozvane da sudjeluju na tim privatnim sastancima u suradnji sa stručnjacima iz UNHCR-a. Europska unija, u svojstvu promatrača, nema pravo glasa, ali ima pravo govoriti na javnim sastancima Izvršnog odbora te je pozvana da sudjeluje na privatnim sastancima Izvršnog odbora o pitanjima azila i izbjeglica u okviru svojih nadležnosti.

               (5)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba donijeti u ime Unije u Izvršnom odboru Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice, s obzirom na to da predviđeni zaključak može presudno utjecati na sadržaj prava Unije.

               (6)Unija bi trebala podržati donošenje predviđenog zaključka o međunarodnoj zaštiti i trajnim rješenjima u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja.

               (7)Unija bi trebala podržati primjenu načela međunarodnog prava o izbjeglicama, osobito načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja te prava na traženje i dodjeljivanje azila u kontekstu zdravstvene zaštite u izvanrednim okolnostima i stajalište da ograničenja kretanja moraju biti nediskriminirajuća, zakonita, nužna, razumna u danim okolnostima i u svakom drugom pogledu u skladu s međunarodnim pravom.

               (8)Unija bi osim toga trebala podržati stajalište da mjere ograničenja ulaska i druge mjere koje se poduzimaju radi ograničavanja ulaska na granicama u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja moraju biti privremene, nediskriminirajuće, nužne, razmjerne i razumne u danim okolnostima i da se moraju primjenjivati tako da se štiti javno zdravlje, uz istodobno jamčenje poštovanja prava na traženje i dodjeljivanje azila, načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja i primjenjivih obveza u skladu s međunarodnim pravom, uključujući međunarodno pravo o izbjeglicama.

               (9)„Osobe od interesa za UNHCR” uključuju izbjeglice, tražitelje azila, izbjeglice povratnike, osobe bez državljanstva i interno raseljene osobe. Unija bi trebala podržati uključivanje osoba koje su doživjele seksualno i rodno uvjetovano nasilje kao „osoba od interesa za UNHCR” pri poticanju država na to da u pružanju odgovora na pandemiju uzmu u obzir duševno zdravlje i psihosocijalnu dobrobit ljudi promicanjem dostupnosti hitne psihosocijalne potpore i potpore za duševno zdravlje za takve osobe i poticanjem daljnjeg jačanja takvih mjera, među ostalim u okviru međunarodne potpore.

               (10)Unija bi trebala podržati uključivanje usluga zdravstvene skrbi u području spolnog i reproduktivnog zdravlja te cjepiva kao humanitarnih potreba osoba od interesa za UNHCR i zajednica koje su im domaćini, koje bi države trebale procijeniti i razmatrati u okviru humanitarnog odgovora u izvanrednim okolnostima u području javnog zdravlja.

               (11)Unija bi trebala podržati uključivanje usluga zdravstvene skrbi u području spolnog i reproduktivnog zdravlja, uz osnovne usluge zdravstvene skrbi, te psihosocijalne potpore samo u okviru pružanja odgovora na izvanredne okolnosti u području javnog zdravlja.

               (12)Unija bi trebala odbiti svaki prijedlog koji se odnosi na primjenu jednostranih prisilnih mjera.

               (13)Stajalište Unije iznijet će države članice Unije koje su članovi Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice, nastupajući zajedno.

               (14)[U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 21 o stajalištu Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji (UEU) i UFEU-u, i ne dovodeći u pitanje članak 4. navedenog protokola, Irska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.] ILI [U skladu s člankom 3. Protokola (br. 21) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Irska je obavijestila da želi sudjelovati u donošenju i primjeni ove Odluke.]

               (15)
                     U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na 72. sjednici Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice u vezi s donošenjem zaključka o međunarodnoj zaštiti i trajnim rješenjima u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja temelji se na nacrtu zaključka Izvršnog odbora koji je priložen ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Ako se na 72. sjednici Izvršnog odbora ili prije donesu novi prijedlozi u vezi s predmetom iz Priloga o kojima Unija još nije utvrdila stajalište, njezino stajalište određuje se koordinirano na razini Unije prije nego što Izvršni odbor donese zaključak. U takvim slučajevima stajalište Unije u skladu je s njezinim postojećim politikama i zakonodavstvom.

               Članak 3.

               Stajalište iz članka 1. iznijet će države članice Unije koje su članovi Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice i koje su sudjelovale na njegovoj 72. sjednici, nastupajući zajedno.

               Članak 4.

               Ova je Odluka upućena državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                  Predsjednik

                     (1)

                        Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite, SL L 180, 29.6.2013., str. 60.–95.

                     (2)

                        Direktiva 2011/95/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o standardima za kvalifikaciju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva za ostvarivanje međunarodne zaštite, za jedinstveni statusa izbjeglica ili osoba koje ispunjavaju uvjete za supsidijarnu zaštitu te sadržaj odobrene zaštite (preinačena), SL L 337, 20.12.2011., str. 9.–26.

                     (3)

                        Konvencija o statusu izbjeglica iz 1951., 189 U.N.T.S. 137, stupila je na snagu 22. travnja 1954.

                     (4)

                        Protokol o statusu izbjeglica iz 1967., 606 U.N.T.S. 267, stupio je na snagu 4. listopada 1967.

                     (5)

                        COM(2016) 467 final, izmijenjen prijedlogom COM(2020) 611 final 2016/0224(COD) Bruxelles, 23.9.2020.

                     (6)

                        Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama), SL L 77, 23.3.2016., str. 1.–52., članak 6.

                     (7)

                        Zakonik o schengenskim granicama, članak 3.

                     (8)

                        COM (2020) 115 final.

                     (9)

                        Preporuka Vijeća 2020/912 od 30. lipnja 2020. o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja ST/9208/2020/INIT, SL L 208I 1.7.2020. str. 1.–7.

                     (10)

                        COVID-19: Smjernice za provedbu relevantnih odredaba EU-a u području postupaka azila i vraćanja te za preseljenje, Bruxelles, 16.4.2020. C(2020) 2516 final.

                     (11)

                        Direktiva 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu (preinaka), SL L 180, 29.6.2013., str. 96.–116.

                     (12)

                        F.ex. zaključci Europskog vijeća od 24. lipnja 2021.

                     (13)

                        Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te Odboru regija o novom paktu o migracijama i azilu, COM/2020/609 final.

                     (14)

                        COM(2021) 120 final.

                     (15)

                        COM(2020) 758 final.

                     (16)

                        COM (2016) 468 final.

                     (17)

                        Prijedlog direktive Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju standarda za prihvat podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu (preinaka) COM/2016/0465 final – 2016/0222 (COD).

                     (18)

                        Predmet C-399/12, Njemačka protiv Vijeća (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, točka 64.

                     (19)

                        Predmet C-399/12, Njemačka protiv Vijeća (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, točke 61.–64.

                     (20)

                        Točka 7. Izjave stranaka Konvencije iz 1951. i/ili Protokola o statusu izbjeglica iz 1967. od 13. prosinca 2001.

                     (21)

                        Rezolucija A/RES/57/187, stavak 4., od 18. prosinca 2001.

                     (22)

                        ESLJP (Veliko vijeće), 29. siječnja 2008., Saadi protiv Ujedinjene Kraljevine (zahtjev br. 13229/03).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 30.9.2021.
            COM(2021) 597 final

            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje treba zauzeti  u ime Europske unije na 72. sjednici Izvršnog odbora Programa Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice u vezi s donošenjem zaključka o međunarodnoj zaštiti i trajnim rješenjima u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja

               PRILOG

               ZAKLJUČAK IZVRŠNOG ODBORA O MEĐUNARODNOJ ZAŠTITI I TRAJNIM RJEŠENJIMA U KONTEKSTU IZVANREDNIH OKOLNOSTI U PODRUČJU JAVNOG ZDRAVLJA

               Izvršni odbor,

               TP1. prepoznajući da dosad neviđeni i višestruki učinci pandemije bolesti COVID-19, uključujući humanitarne učinke na izbjeglice, tražitelje azila, izbjeglice povratnike, osobe bez državljanstva i, u mnogim situacijama, interno raseljene osobe (dalje u tekstu „osobe od interesa za UNHCR”), predstavljaju prijetnju ljudskom zdravlju, sigurnosti i blagostanju te povećane rizike u području zaštite;

               TP2. prepoznajući isto tako da su siromašne i najugroženije skupine najviše pogođene i da će učinci pandemije utjecati na razvojna postignuća, otežavajući napredak u postizanju ciljeva održivog razvoja, uključujući cilj 3.8.
                  1
               ;

               TP2.a prepoznajući isto tako da su najveći dio izbjeglica i drugih raseljenih osoba u svijetu primile zemlje s niskim i srednje visokim prihodima koje su među najpogođenijima pandemijom bolesti COVID-19, što je prouzročilo ozbiljne učinke na njihovo javno zdravlje te socioekonomske učinke;

               TP3. prepoznajući nadalje da su pandemija bolesti COVID-19 i njezine višestruke posljedice osobito utjecale na osobe od interesa za UNHCR, kao i na mnoge zajednice domaćine, među ostalim u pogledu zdravlja, povećanog rizika od seksualnog i rodno uvjetovanog nasilja, diskriminacije, gospodarstava i humanitarnog pristupa te pristupa obrazovanju;

               TP4. ponovno potvrđujući pravo svakog ljudskog bića, bez ikakve razlike, na uživanje najvišeg mogućeg standarda tjelesnog i duševnog zdravlja;

               TP4.a prepoznajući nadalje da je za napredak u ostvarivanju tog prava važno imati dostupan i pravodoban pristup sigurnim i učinkovitim cjepivima, lijekovima te zdravstvenim tehnologijama i terapijama, imajući na umu da je opsežna imunizacija protiv bolesti COVID-19 globalno zdravstveno javno dobro u sprečavanju, zadržavanju i zaustavljaju prijenosa virusa radi okončanja pandemije;

               TP5. prepoznajući da izvanredne okolnosti u području javnog zdravlja koje su od međunarodnog interesa, kao što je pandemija bolesti COVID-19, zahtijevaju globalan odgovor na temelju jedinstva, solidarnosti i ojačane multilateralne suradnje;

               TP6. ponovno potvrđujući svoju predanost međunarodnoj solidarnosti te podjeli odgovornosti i obveza koja uključuje sve članove međunarodne zajednice i podsjećajući na važnost međunarodne suradnje, posebno radi pružanja potpore zajednicama i zemljama koje primaju velike skupine izbjeglica, u osiguravanju zaštite i pomoći te postizanju rješenja, osobito u kontekstu izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja;

               TP7. potvrđujući da države imaju pravo poduzeti mjere za zaštitu javnog zdravlja; podsjećajući pritom da se takve mjere moraju provoditi tako da se poštuju obveze država u skladu s međunarodnim pravom, među ostalim u skladu s međunarodnim pravom o izbjeglicama, ljudskim pravima i, ako je primjenjivo, međunarodnim humanitarnim pravom;

               TP8. podsjećajući na to da države imaju suverene ovlasti regulirati ulazak državljana trećih zemalja, uz puno poštovanje načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja i podložno primjenjivom međunarodnom pravu, uključujući međunarodno pravo o izbjeglicama;

               TP9. podsjećajući na Globalni sporazum o izbjeglicama, uključujući načelo podjele obveza i odgovornosti;

               TP10. podsjećajući na relevantne zaključke Izvršnog odbora, uključujući zaključke br. 64 (XLI) (1990.) o ženama izbjeglicama i međunarodnoj zaštiti, br. 84 (XLVIII)(1997.) o djeci i adolescentima izbjeglicama, br. 105 (LVII)(2006.) o ženama i djevojčicama u opasnosti, br. 106 (LVII)(2006.) o utvrđivanju, sprečavanju i smanjenju apatridnosti i zaštiti osoba bez državljanstva, br. 107 (LVIII)(2007.) o djeci u opasnosti, br. 110 (LXI) (2010.) o izbjeglicama s invaliditetom i drugim osobama s invaliditetom kojima UNHCR pruža zaštitu i pomoć, br. 109 (LX) (2009.) o dugotrajnim situacijama izbjeglištva, br. 111 (LXIV)(2013.) o registraciji građana i br. 112 (LXVII) (2016.) o međunarodnoj suradnji iz perspektive zaštite i rješenja;

               Uključive politike i pristup zdravstvenoj skrbi i drugim uslugama

               OT1. pozdravlja mjere koje su države poduzele kako bi olakšale pristup uslugama zdravstvene skrbi i uključivanje u njih te mjere za ograničavanje i sprečavanje zaraze, uključujući cijepljenje, na nediskriminirajućoj osnovi, za osobe od interesa za UNHCR u skladu s pravom svih osoba na uživanje najvišeg ostvarivog standarda tjelesnog i duševnog zdravlja;

               OT2. potiče države da rade na daljnjem uključivanju osoba od interesa za UNHCR u usluge zdravstvene skrbi; i poziva na daljnje pružanje potpore državama kako bi im se omogućilo da izgrade i prošire kapacitete zdravstvenih sustava radi zadovoljenja potreba osoba od interesa za UNHCR te zajednica koje su im domaćini;

               OT3. potiče države da osobama bez državljanstva ili osobama kojima zbog apatridnosti nedostaju dokumenti zajamče pristup uslugama zdravstvene skrbi i ustanovama za osobe bez državljanstva;

               OT4. pozdravlja i poziva na daljnje djelotvorne mjere radi sprečavanja širenja zaraze i upravljanja zdravstvenim rizicima među osobama od interesa za UNHCR, uključujući osobe koje žive u kampovima, zajedničkim skloništima i drugim naseljima; i na osiguravanje smještaja, preventivnih mjera i liječenja ako je potrebno te pristupa sigurnoj vodi i odvodnji, među ostalim u higijenskim uvjetima u skladu s odgovarajućim standardima;

               OT5. potiče mjere za utvrđivanje i rješavanje konkretnih zdravstvenih potreba i prepreka u kontekstu izvanrednog stanja u području javnog zdravlja te promicanje prioriteta i kapaciteta djece, žena, adolescentica, osoba starije dobi, osoba s invaliditetom i osoba s dugotrajnim bolestima;

               OT5.a potiče UNHCR i njegove partnere da zadrže odgovarajuće kapacitete za potporu zdravstvenim odgovorima, među ostalim u okviru nacionalnih usluga, u korist osoba od interesa za UNHCR i stanovništva domaćina tijekom pripravnosti, planiranja i pružanja odgovora u izvanrednom stanju u području javnog zdravlja;

               OT6. potiče države i UNHCR da u pružanju odgovora na pandemiju uzmu u obzir duševno zdravlje i psihosocijalnu dobrobit ljudi promicanjem dostupnosti hitne psihosocijalne potpore i potpore za duševno zdravlje za osobe od interesa za UNHCR, [uključujući osobe koje su doživjele seksualno i rodno uvjetovano nasilje] te za zajednice domaćine; i potiče daljnje jačanje takvih mjera, među ostalim u okviru međunarodne potpore;

               OT6.a potiče UNHCR i njegove partnere da i dalje jamče da će se iskustva i pouke naučene iz pandemije bolesti COVID-19 te drugih izvanrednih stanja u području javnog zdravlja iskoristiti za dobivanje korisnih informacija i jačanje planiranja, spremnosti i pružanja odgovora na takva izvanredna stanja, među ostalim u pogledu duševnog zdravlja i psihosocijalne potpore;

               Međunarodna suradnja i podjela obveza i odgovornosti

               OT7. cijeni kontinuiranu gostoljubivost zemalja domaćina i njihove javnozdravstvene odgovore koji uključuju izbjeglice te velikodušnost donatora u pružanju odgovora na potrebu osoba od interesa za UNHCR za zaštitom tijekom pandemije bolesti COVID-19; ističe središnju važnost međunarodne suradnje u režimu zaštite izbjeglica i trajnih rješenja te ponovno naglašava svoju predanost međunarodnoj solidarnosti i pravednoj podjeli obveza i odgovornosti;

               OT7.a poziva države i druge partnere da hitno podupru financiranje, pravednu raspodjelu sigurnih i učinkovitih dijagnostika, terapija i cjepiva te da dodatno razmotre inovativne mehanizme financiranja radi jamčenja pristupačnog, pravodobnog, pravednog i univerzalnog pristupa cjepivu protiv bolesti COVID-19 za sve, kao i njegovu pravednu raspodjelu, uključujući za osobe od interesa za UNHCR i zajednice domaćina;

               EU ĆE ODBITI: [OT7.b alt: apelira na sve države da se suzdrže od poduzimanja bilo kakvih jednostranih prisilnih mjera koje bi mogle negativno utjecati na sposobnost zemalja domaćina da zaštite izbjeglice i uski prostor za isporuku humanitarne pomoći, osobito tijekom pandemije koja upravo traje jer je pravodoban i jednak pristup učinkovitom i pristupačnom cjepivu protiv bolesti COVID-19 imperativ u zaštiti izbjegličkog stanovništva i zajednica domaćina od širenja virusa.]

               Ograničenja ulaska, kretanja i pristupa azilu 4

               OT8. pozdravlja korake koje države poduzimaju kako bi zajamčile da su mjere poduzete radi ograničavanja ulaska na granicama u kontekstu izvanrednog stanja u području javnog zdravlja privremene, nediskriminirajuće, nužne, razmjerne i razumne u danim okolnostima i da se primjenjuju tako da se štiti javno zdravlje, uz istodobno poštovanje prava na traženje i dodjeljivanje azila, načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja i primjenjivih obveza u skladu s međunarodnim pravom, uključujući međunarodno pravo o izbjeglicama;

               OT9. pozdravlja prilagodljive mjere koje su države i UNHCR poduzeli kako bi zajamčili kontinuiran pristup postupcima azila i utvrđivanja apatridnosti, postupcima registracije i izdavanja dokumenata i drugim relevantnim postupcima za osobe od interesa, kao i njihovo funkcioniranje, uključujući upotrebu tehnologije za intervjue na daljinu i produljenje rokova za registraciju pri rođenju i valjanosti dokumenata o državljanstvu i boravištu, te potiče ostale države, UNHCR i partnere da po potrebi i dalje podupiru države u ovom području;

               OT10. napominje da je važno zajamčiti da su sva ograničenja kretanja za osobe od interesa u svrhu zaštite javnog zdravlja nediskriminirajuća, zakonita, nužna, razumna u danim okolnostima i u svakom drugom pogledu u skladu s međunarodnim pravom te pozdravlja primjenu mjera koje su alternativa zadržavanju kojima se jamči poštovanje javnozdravstvenih mjera;

               OT11. naglašava potrebu za punim poštovanjem ljudskih prava i ističe da u pružanju odgovora na pandemiju nema mjesta bilo kakvom obliku diskriminacije, rasizma i ksenofobije;

               Razmatranje širih učinaka izvanrednog stanja u području javnog zdravlja

               Renumerirano OT12. izražava zabrinutost zbog višestrukih učinaka pandemije bolesti COVID-19 na osobe od interesa za UNHCR te na zajednice koje su im domaćini, uključujući povećanje siromaštva i duboke poremećaje u obrazovanju, povećanje nesigurnosti u pogledu opskrbe hranom, ograničene mogućnosti stjecanja sredstava za život i povećanje seksualnog i rodno uvjetovanog nasilja;

               Renumerirano OT13. poziva države članice da u suradnji s UNHCR-om i uz potporu drugih dionika zajamče pronalaženje rješenja za humanitarne potrebe osoba od interesa UNHCR-a i zajednica koje su im domaćini, što uključuje čistu vodu, hranu i prehranu, sklonište, obrazovanje, sredstva za život, energiju, zdravlje, [uključujući spolno i reproduktivno zdravlje] [usluge skrbi] [uključujući cjepiva] i druge potrebe u okviru humanitarnog odgovora u izvanrednom stanju u području javnog zdravlja, uključujući pružanje pravodobnih i odgovarajućih resursa, istodobno jamčeći potpunu sukladnost zajedničkih napora s humanitarnim načelima;

               Renumerirano OT14. pozdravlja i poziva države, UNHCR i druge dionike da promiču rodnu ravnopravnost i osnaživanje žena u svim fazama pružanja odgovora na izvanredno stanje u području javnog zdravlja te u tom pogledu potiče države članice da u suradnji s UNHCR-om i uz potporu drugih dionika osobama od interesa za UNHCR zajamče pouzdan i siguran pristup [uslugama zdravstvene skrbi u području spolnog i reproduktivnog zdravlja te] osnovnim uslugama zdravstvene skrbi i psihosocijalnoj potpori, i to po samom nastanku hitnog slučaja, uz istodobno prepoznavanje važnosti relevantnih službi kako bi se učinkovito odgovorilo na potrebe žena, adolescentica i dojenčadi i zaštitilo ih se od smrti i oboljenja koji se mogu spriječiti u slučajevima hitne potrebe za humanitarnom pomoći;

               Renumerirano OT15. potiče sve aktere da udvostruče napore u podupiranju država kako bi se smanjili i otklonili učinci izvanrednog stanja u području javnog zdravlja na osobe od interesa za UNHCR, među njima i na djecu, a koji uključuju smanjeni pristup obrazovanju, povećanje siromaštva, dječji, rani i prisilni brak i trgovinu ljudima, druge oblike nasilja, iskorištavanje i zlostavljanje, uključujući dječji rad, novačenje djece i razdvajanje obitelji, i kako bi se nastojalo pružiti im osnovu za bolju budućnost;

               Trajna rješenja

               OT16. izražava zabrinutost zbog znatnog utjecaja pandemije bolesti COVID-19 na iznalaženje trajnih rješenja; ističe važnost trajnih rješenja jer su ona jedan od glavnih ciljeva međunarodne zaštite; i poziva na daljnji angažman, uključujući angažman država, UNHCR-a i drugih partnera u kontekstu izvanrednog stanja u području javnog zdravlja radi:

               a. promicanja povoljnih uvjeta za sigurnu i dostojanstvenu provedbu dobrovoljne repatrijacije izbjeglica i održivu reintegraciju povratnika u zemljama podrijetla, uključujući odgovarajuće javnozdravstvene mjere, uz nastojanja da se riješe temeljni uzroci;

               b. podupiranja preseljenja, što uključuje povećanje broja mjesta za preseljenje u postojećim državama preseljenja i novih mjesta u dodatnim državama; primjene ili proširenja fleksibilnih metoda obrade i olakšanja pravodobnih odlazaka uz poštovanje javnog zdravlja;

               c. osiguravanja lakšeg pristupa komplementarnim putovima, što uključuje spajanje obitelji, mogućnosti na tržištu rada i mogućnosti školovanja, u skladu s nacionalnim pravom, kako bi se poduprla trajna rješenja; i

               d. olakšavanja samostalnosti osoba od interesa za UNHCR i pružanja mogućnosti za njihovu integraciju, kad je to prikladno;

               OT16.a isto tako izražava zabrinutost zbog znatnog utjecaja pandemije bolesti COVID-19 na iznalaženje trajnih rješenja za interno raseljene osobe i poziva na daljnju potporu nacionalnim vlastima u stvaranju povoljnih uvjeta za trajna rješenja za interno raseljene osobe, uključujući njihov dobrovoljan, siguran i dostojanstven povratak, lokalnu integraciju ili preseljenje u neki drugi dio zemlje;

               Komunikacija s osobama od interesa i njihovi doprinosi

               OT22. ukazuje na prednosti dvosmjerne komunikacije s osobama od interesa za UNHCR i mogućnosti za njihovo informiranje i savjetovanje o pitanjima koja na njih utječu, među ostalim u svrhu poboljšanja učinka zdravstvenih mjera;

               OT23. pozdravlja i potiče mjere koje osobama od interesa za UNHCR omogućuju pružanje vještina i pozitivnih doprinosa, među ostalim u ulozi pružatelja zdravstvenih, nastavnih i drugih usluga, čija potpora može pridonijeti pružanju odgovora na izvanredno stanje u području javnog zdravlja i jačanju blagostanja zajednica koje su im domaćini te poziva UNHCR da u oblikovanje odgovora na potrebe pružanja zaštite uključi njihov doprinos i stručnost;

               OT23.a alt. napominje da je sve veća upotreba digitalnih alata omogućila daljnje pružanje usluga i bolji pristup osobama od interesa UNHCR-a; potiče UNHCR da u suradnji s dotičnim državama i drugim relevantnim dionicima nastavi razmatrati daljnje mogućnosti upotrebe odgovarajućih digitalnih alata te provoditi inovativne pristupe prikupljanju i razmjeni podataka te upravljanju njima u skladu s nacionalnim propisima i primjenjivim međunarodnim standardima i načelima u području zaštite privatnosti i podataka; i

               OT23.b ukazuje na rizik od dezinformacija tijekom izvanrednih okolnosti u području javnog zdravlja te na važnost suzbijanja dezinformacija činjeničnim informacijama kojima osobe od interesa mogu lako pristupiti i koje mogu lako razumjeti; i prepoznaje središnju ulogu osoba od interesa u prenošenju takvih informacija.

                     (1)

                        Vidjeti i Rezoluciju Opće skupštine UN-a A/RES/70/1.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 4.10.2021.
            COM(2021) 604 final
            2021/0307(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o financijskim doprinosima koje trebaju platiti stranke Europskog razvojnog fonda radi financiranja tog fonda u pogledu trećeg obroka za 2021.

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Prijedlog se odnosi na nacrt odluke Vijeća o trećem obroku financijskih doprinosa 11. europskom razvojnom fondu (ERF) koji stranke trebaju uplatiti u ERF 2021.

               U nastavku se navode propisi na temelju kojih se upravlja 11. ERF-om i ostalim još otvorenim ERF-ovima (tj. 9. i 10. ERF-om):

               (a)aktualni Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država (AKP) s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane („Sporazum o partnerstvu AKP-EU”), kako je zadnje izmijenjen
                  1
               ,

               (b)Odluka br. 2/2020
                  2
                Odbora veleposlanika AKP-EU od 4. prosinca 2020. o izmjeni Odluke br. 3/2019 Odbora veleposlanika AKP-EU
                  3
                o donošenju prijelaznih mjera na temelju članka 95. stavka 4. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU o produljenju primjene odredaba Sporazuma o partnerstvu AKP-EU do 30. studenoga 2021. ili do stupanja na snagu novog Sporazuma o partnerstvu AKP-EU („novi sporazum”) ili privremene primjene novog sporazuma između Unije i država AKP-a, ovisno o tome što nastupi prije,

               (c)Odluka Vijeća (EU) 2020/2233 o preuzimanju obveza za sredstva koja proizlaze iz vraćenih sredstava u okviru Investicijskog instrumenta za zemlje AKP-a za operacije u okviru 9., 10. i 11. Europskog razvojnog fonda
                  4
               ,

               (d)Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica Europske unije koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju pomoći Europske unije na temelju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije
                  5
                („Unutarnji sporazum o 11. ERF-u”),

               (e)Uredba Vijeća (EU) 2018/1877 o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond
                  6
                („Financijska uredba o 11. ERF-u”).

               U dokumentima iz točaka od (a) do (e) navode se višegodišnje obveze stranaka ERF-a u pogledu pružanja financijske potpore riznici ERF-a. U Financijskoj uredbi o 11. ERF-u propisuju se da stranke ERF-a redovito uplaćuju doprinose u riznicu ERF-a na temelju unaprijed određenih financijskih obveza. Redoviti doprinosi plaćaju se na temelju tehničkih odluka Vijeća u kojima je propisano izvršavanje financijskih obveza o kojima je donesena odluka.

               Zbog toga neki naslovi u obrazloženju nisu primjenjivi na pozive za redovite doprinose kao što je ovaj.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               U skladu s člankom 19. stavkom 5. Financijske uredbe o 11. ERF-u Vijeće o ovom prijedlogu mora odlučiti najkasnije 21 kalendarski dan nakon što ga Europska komisija podnese u ime Europske unije.

               2021/0307 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o financijskim doprinosima koje trebaju platiti stranke Europskog razvojnog fonda radi financiranja tog fonda u pogledu trećeg obroka za 2021.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

               uzimajući u obzir Unutarnji sporazum predstavnika vlada država članica Europske unije, koji se sastaju u okviru Vijeća, o financiranju pomoći Europske unije na temelju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije
                  7
               , a posebno njegov članak 7. stavak 2. u vezi s člankom 14. stavkom 3.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) 2018/1877 od 26. studenoga 2018. o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) 2015/323
                  8
               , a posebno njezin članak 19. stavak 5.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)U skladu s postupkom utvrđenim u člancima od 19. do 22. Uredbe Vijeća (EU) 2018/1877
                  9
                Komisija do 10. listopada 2021. treba predstaviti prijedlog kojim se utvrđuje iznos trećeg obroka doprinosa za 2021.

               (2)U skladu s člankom 46. Uredbe (EU) 2018/1877 Europska investicijska banka (EIB) treba poslati Komisiji svoje ažurirane procjene obveza i plaćanja u okviru instrumenata kojima upravlja.

               (3)U skladu s člankom 20. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1877 u okviru poziva za doprinose prvo se iskorištavaju iznosi osigurani u prethodnim europskim razvojnim fondovima („ERF”). Stoga bi trebalo uputiti poziv za sredstva u skladu s Uredbom (EU) 2018/1877, za EIB i za Komisiju.

               (4)U skladu s člankom 152. Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju („Sporazum o povlačenju”), Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske („Ujedinjena Kraljevina”) ostaje sudionica u ERF-u do zaključenja 11. ERF-a i svih prethodnih nezaključenih ERF-ova. Međutim, u skladu s člankom 153. Sporazuma o povlačenju, udio Ujedinjene Kraljevine u opozvanim sredstvima iz projekata u okviru 11. ERF-a ne bi se trebao upotrijebiti ako su ta sredstva opozvana nakon 31. prosinca 2020., ili iz prethodnih ERF-ova.

               (5)Odlukom Vijeća (EU) 2020/1708
                  10
                utvrđen je godišnji iznos doprinosa koji stranke ERF-a trebaju uplatiti za 2021. na 3 700 000 000 EUR za Europsku komisiju, odnosno 300 000 000 EUR za Europsku investicijsku banku.

               (6)Kako bi se omogućila brza primjena mjera predviđenih ovom Odlukom, ova bi Odluka trebala stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stranke Europskog razvojnog fonda plaćaju pojedinačne doprinose za Europski razvojni fond Europskoj komisiji i Europskoj investicijskoj banci kao treći obrok za 2021. u skladu s Prilogom.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan njezine objave u Službenom listu Europske unije.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

                     (2)

                        SL L 420, 14.12.2020., str. 32.

                     (3)

                        SL L 1, 3.1.2020., str. 3.

                     (4)

                        SL L 438, 28.12.2020., str. 188.–191.

                     (5)

                        SL L 210, 6.8.2013., str. 1.

                     (6)

                        SL L 307, 3.12.2018., str. 1.–21.

                     (7)

                        SL L 210, 6.8.2013., str. 1.

                     (8)

                        SL L 58, 3.3.2015., str. 17.–38.

                     (9)

                        Uredba Vijeća (EU) 2018/1877 od 26. studenoga 2018. o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) 2015/323 (SL L 307, 3.12.2018., str. 7.).

                     (10)

                        Odluka Vijeća (EU) 2020/1708 od 13. studenoga 2020. o financijskim doprinosima koje države članice trebaju platiti radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući gornju granicu za 2022., godišnji iznos za 2021., prvi obrok za 2021. i indikativna, neobvezujuća predviđanja za očekivane godišnje iznose doprinosa za godine 2023. i 2024. (SL L 385, 13.11.2020., str. 13.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 4.10.2021.
            COM(2021) 604 final

            PRILOG

            PrijedloguODLUKE VIJEĆA
            o financijskim doprinosima koje trebaju platiti stranke Europskog razvojnog fonda radi financiranja tog fonda u pogledu trećeg obroka za 2021.

               PRILOG

                        DRŽAVE ČLANICE i Ujedinjena Kraljevina

                        Ključni postotak za 11. ERF

                        treći obrok za 2021. (EUR)

                        Ukupno

                        EIB

                        Komisija

                        11. ERF

                        11. ERF

                        BELGIJA

                        3,24927

                        3 249 270,00

                        29 243 430,00

                        32 492 700,00

                        BUGARSKA

                        0,21853

                        218 530,00

                        1 966 770,00

                        2 185 300,00

                        ČEŠKA

                        0,79745

                        797 450,00

                        7 177 050,00

                        7 974 500,00

                        DANSKA

                        1,98045

                        1 980 450,00

                        17 824 050,00

                        19 804 500,00

                        NJEMAČKA

                        20,57980

                        20 579 800,00

                        185 218 200,00

                        205 798 000,00

                        ESTONIJA

                        0,08635

                        86 350,00

                        777 150,00

                        863 500,00

                        IRSKA

                        0,94006

                        940 060,00

                        8 460 540,00

                        9 400 600,00

                        GRČKA

                        1,50735

                        1 507 350,00

                        13 566 150,00

                        15 073 500,00

                        ŠPANJOLSKA

                        7,93248

                        7 932 480,00

                        71 392 320,00

                        79 324 800,00

                        FRANCUSKA

                        17,81269

                        17 812 690,00

                        160 314 210,00

                        178 126 900,00

                        HRVATSKA

                        0,22518

                        225 180,00

                        2 026 620,00

                        2 251 800,00

                        ITALIJA

                        12,53009

                        12 530 090,00

                        112 770 810,00

                        125 300 900,00

                        CIPAR

                        0,11162

                        111 620,00

                        1 004 580,00

                        1 116 200,00

                        LATVIJA

                        0,11612

                        116 120,00

                        1 045 080,00

                        1 161 200,00

                        LITVA

                        0,18077

                        180 770,00

                        1 626 930,00

                        1 807 700,00

                        LUKSEMBURG

                        0,25509

                        255 090,00

                        2 295 810,00

                        2 550 900,00

                        MAĐARSKA

                        0,61456

                        614 560,00

                        5 531 040,00

                        6 145 600,00

                        MALTA

                        0,03801

                        38 010,00

                        342 090,00

                        380 100,00

                        NIZOZEMSKA

                        4,77678

                        4 776 780,00

                        42 991 020,00

                        47 767 800,00

                        AUSTRIJA

                        2,39757

                        2 397 570,00

                        21 578 130,00

                        23 975 700,00

                        POLJSKA

                        2,00734

                        2 007 340,00

                        18 066 060,00

                        20 073 400,00

                        PORTUGAL

                        1,19679

                        1 196 790,00

                        10 771 110,00

                        11 967 900,00

                        RUMUNJSKA

                        0,71815

                        718 150,00

                        6 463 350,00

                        7 181 500,00

                        SLOVENIJA

                        0,22452

                        224 520,00

                        2 020 680,00

                        2 245 200,00

                        SLOVAČKA

                        0,37616

                        376 160,00

                        3 385 440,00

                        3 761 600,00

                        FINSKA

                        1,50909.

                        1 509 090,00

                        13 581 810,00

                        15 090 900,00

                        ŠVEDSKA

                        2,93911

                        2 939 110,00

                        26 451 990,00

                        29 391 100,00

                        UJEDINJENA KRALJEVINA

                        14,67862.

                        14 678 620,00

                        132 107 580,00

                        146 786 200,00

                        Ukupno EU-27 i Ujedinjena Kraljevina

                        100,00

                        100 000 000,00

                        900 000 000,00

                        1 000 000 000,00