               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 13.4.2016.
            COM(2016) 201 final
            2016/0109(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o sklapanju, u ime Europske unije, Protokola o izmjeni uz Sporazum između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovrijednima onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               Nakon donošenja Direktive Vijeća 2003/48/EZ („Direktive o oporezivanju štednje”), a kako bi se održali ravnopravni uvjeti za gospodarske subjekte, EU je potpisao sporazume sa Švicarskom, Andorom, Lihtenštajnom, Monakom i San Marinom kojima su predviđene mjere istovrijedne onima utvrđenima u Direktivi. Države članice potpisale su i sporazume s ovisnim područjima Ujedinjene Kraljevine i Nizozemske.

               Značaj automatske razmjene informacija kao sredstva za borbu protiv prekogranične porezne prijevare i prekogranične porezne utaje osiguravanjem potpune porezne transparentnosti i sustavne suradnje među poreznim upravama diljem svijeta nedavno je priznat i na međunarodnoj razini. Skupina G20 povjerila je Organizaciji za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD) zadaću da razvije jedinstveni globalni standard za automatsku razmjenu informacija o financijskim računima (dalje u tekstu: „globalni standard”). Vijeće OECD-a objavilo je taj globalni standard u srpnju 2014.

               Nakon donošenja prijedloga o ažuriranju Direktive o oporezivanju štednje Komisija je 17. lipnja 2011. donijela preporuku o mandatu za otvaranje pregovora sa Švicarskom, Lihtenštajnom, Andorom, Monakom i San Marinom u cilju poboljšanja sporazumâ Unije s tim zemljama u skladu s kretanjima na međunarodnoj razini te osiguravanja da te zemlje i dalje primjenjuju mjere istovrijedne onima koje su na snazi u Uniji. Vijeće je 14. svibnja 2013. postiglo sporazum o tom mandatu, uz zaključak da bi se pregovori trebali uskladiti s nedavnim kretanjima na globalnoj razini te je dogovoreno promicanje automatske razmjene informacija kao međunarodnog standarda.

               U svojoj Komunikaciji od 6. prosinca 2012. koja sadržava akcijski plan za jačanje borbe protiv porezne prijevare i porezne utaje Komisija je istaknula potrebu za snažnim promicanjem automatske razmjene informacija kao budućeg europskog i međunarodnog standarda za transparentnost i razmjenu informacija u poreznim stvarima.

               Na temelju prijedloga koji je Komisija predstavila u lipnju 2013. Vijeće je 9. prosinca 2014. donijelo Direktivu 2014/107/EU o izmjeni Direktive 2011/16/EU i širenju obvezne automatske razmjene informacija među nadležnim poreznim upravama Unije na brojne financijske stavke u skladu s globalnim standardom. Tom se izmijenjenom Direktivom na razini Unije osigurava usklađen, dosljedan i sveobuhvatan pristup automatskoj razmjeni informacija o financijskim računima na unutarnjem tržištu.

               S obzirom na to da je područje primjene Direktive 2014/107/EU uglavnom šire od područja primjene Direktive 2003/48/EZ i da se njome predviđa davanje prednosti Direktivi 2014/107/EU u slučaju preklapanja područja primjene, Vijeće je 10. studenoga 2015. na temelju prijedloga Komisije od 18. ožujka 2015. donijelo Direktivu (EU) 2015/2060 o stavljanju izvan snage Direktive 2003/48/EZ.

               Kako bi se poreznim upravama i gospodarskim subjektima smanjili troškovi i administrativno opterećenje, ključno je osigurati da je izmjena postojećeg Sporazuma o oporezivanju štednje sklopljenog s Monakom u skladu s kretanjima na razini Unije i na međunarodnoj razini. Time će se povećati porezna transparentnost u Europi te će to biti pravna osnova za provedbu globalnog standarda OECD-a o automatskoj razmjeni informacija između Monaka i EU-a.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               Pravni je temelj ovog prijedloga članak 115. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (b) i stavkom 8. drugim podstavkom. Materijalna pravna osnova utvrđena je člankom 115. UFEU-a.

               Člankom 1. stavkom 1. Protokola o izmjeni koji je priložen ovom Prijedlogu odluke Vijeća mijenja se naslov postojećeg Sporazuma kako bi bolje odražavao sadržaj Sporazuma, kako je izmijenjen tim Protokolom o izmjeni.

               Člankom 1. stavkom 2. Protokola o izmjeni članci i prilozi postojećeg Sporazuma zamjenjuju se novim skupom odredaba koje se sastoje od 10 članaka, Priloga I., koji odražava zajednički standard izvješćivanja koji je izradio OECD i koji je dio globalnog standarda, Priloga II. koji odražava važne dijelove komentara OECD-a o globalnom standardu, Priloga III., koji odražava dodatne mehanizme zaštite podataka koji će se uspostaviti za prikupljanje i razmjenu podataka u skladu sa Sporazumom i Priloga IV., koji sadržava popis nadležnih tijela u Monaku i svakoj državi članici. U novim se člancima odražavaju članci OECD-ova predloška sporazuma nadležnih tijela za provedbu globalnog standarda, uz manje prilagodbe kako bi se uzeo u obzir određeni pravni kontekst sporazuma Unije. Članak 5. uključuje sve odredbe o razmjeni informacija na zahtjev koje slijede najnoviju verziju predloška porezne konvencije OECD-a. Članak 6. sadržava skup detaljnih odredaba o zaštiti podataka, uzimajući u obzir nepostojanje odluke o primjerenosti razine zaštite podataka u Monaku u usporedbi sa zahtjevima Unije. Člankom 7. predviđa se dodatna faza savjetovanja prije nego što bilo koja država članica ili Monako pokrene suspenziju Sporazuma. U članku 8. nalaze se odredbe o izmjenama Sporazuma, uključujući brzi mehanizam za privremenu primjenu izmjena globalnog standarda jedne od ugovornih stranaka, uz uvjet da je druga stranka dala svoje odobrenje. Člankom 10. utvrđuje se teritorijalno područje primjene.

               U Prilogu I. slijedi se OECD-ov zajednički standard izvješćivanja i Prilog I. Direktivi o administrativnoj suradnji. Prilogom II. provode se ključni dijelovi komentara OECD-a o zajedničkom standardu izvješćivanja te on odgovara Prilogu II. Direktivi o administrativnoj suradnji. Manje razlike u odnosu na Prilog I. ili II. Direktive o administrativnoj suradnji postoje zbog usklađivanja teksta o zajedničkom standardu izvješćivanja koje su zatražili pregovarači Monaka te zbog činjenice da se Monako, kao i Švicarska i Andora, na međunarodnoj razini obvezao provesti zajednički standard izvješćivanja uz odgodu od godinu dana u odnosu na gotovo sve države članice EU-a (prema Direktivi, samo Austrija ima sličnu odgodu, koja joj je odobrena u odjeljku X. Priloga I. Direktivi). Uz izuzetak pitanja povezanih s datumima provedbe, razlike se odnose na sljedeće stavke:

               1. u odjeljku I. stavku E upućivanje na izvješćivanje o mjestu rođenja prilagođava se kako bi bilo u skladu sa zajedničkim standardom izvješćivanja;

               2. neke relevantne mogućnosti predviđene u komentarima o zajedničkom standardu izvješćivanja i u Direktivi o administrativnoj suradnji prepuštene su pojedinim državama članicama i Monaku te nisu izravno uključene u Sporazum. Umjesto toga države članice i Monako imaju obvezu obavijestiti jedna drugu i Komisiju o korištenju bilo kojom od tih mogućnosti;

               3. definicije „međunarodne organizacije” i „središnje banke” u odjeljku VIII. stavku B podstavcima 3. i 4. prilagođene su kako bi bile u skladu sa zajedničkim standardom izvješćivanja te kako bi se mogle primjenjivati i u kontekstu izuzeća od pregleda za pasivne nefinancijske subjekte u odjeljku VIII. stavku D podstavku 9. točki (c);

               4. u Prilogu II. definicija „rezidentnosti financijske institucije” usklađena je s komentarima o zajedničkim standardu izvješćivanja kako bi se obuhvatili slučajevi u kojima bi se trebala utvrditi rezidentnost druge financijske institucije, primjerice za pregled za pasivne nefinancijske subjekte.

               Prilog III. uključen je kako bi se odredbe članka 6. dopunile dodatnim mehanizmima zaštite podataka u slučaju nepostojanja odluke o primjerenosti razine zaštite podataka u Monaku u odnosu na zahtjeve Unije.

               Člankom 2. Protokola o izmjeni obuhvaćene su odredbe o stupanju na snagu i primjeni. Stranke su se usuglasile da će Monako poštovati svoje međunarodne obveze u pogledu vremenskog rasporeda automatske razmjene informacija u skladu s globalnim standardom, kako je priopćeno Svjetskom forumu, te da će se prve razmjene izvršiti 2018. za informacije prikupljene 2017. S obzirom na to da je teško osigurati da se postupak za službeno stupanje na snagu iz članka 2. stavka 1. Protokola o izmjeni pravovremeno uspostavi kako bi se osiguralo poštovanje navedenih obveza, stranke su u članku 2. stavku 3. pristale na privremenu primjenu Protokola o izmjeni od 1. siječnja 2017., uz uvjet da svaka stranka dostavi obavijest o dovršenju svojih unutarnjih postupaka potrebnih za takvu privremenu primjenu, koja je unutar Unije utvrđena člankom 218. stavkom 5. UFEU-a.  Sljedeći stavak članka 2. Protokola o izmjeni obuhvaća pitanja prelaska s postojećeg Sporazuma na izmijenjeni Sporazum u pogledu zahtjeva za informacije, poreznih olakšica odobrenih ovlaštenim korisnicima za porez po odbitku, zaključnog plaćanja poreza po odbitku koje Monako uplaćuje državama članicama i završne razmjene informacija u okviru mehanizma dobrovoljnog objavljivanja informacija.

               Članak 3. sadržava Protokol o dodatnoj zaštiti povezanoj s razmjenom informacija na zahtjev. Tekstom se utvrđuje da nisu zabranjene razmjene na temelju skupnog zahtjeva. Taj Protokol o dodatnoj zaštiti u skladu je s načelima Svjetskog foruma u pogledu provjere prikladnosti pravila o razmjeni informacija na zahtjev.

               U članku 4. popisani su jezici na kojima je Protokol o izmjeni potpisan.

               Revidirani Sporazum dopunjuju četiri zajedničke izjave ugovornih stranaka.

               U prvoj zajedničkoj izjavi ponovno se utvrđuje da su s globalnim standardom sukladne odredbe Direktive 2014/107/EU o izmjeni Direktive 2011/16/EU, revidirani sporazum Unije i Monaka te četiri ostala revidirana sporazuma koje je Unija potpisala sa Švicarskom, Lihtenštajnom, San Marinom i Andorom.

               Druga izjava povezana je s komentarima o globalnom standardu, dok se treća odnosi na članak 26. predloška porezne konvencije OECD-a u pogledu dohotka i kapitala.

               Četvrta izjava obuhvaća praktične aspekte primjene odredaba iz članka 2. stavka 3. Protokola o izmjeni.

               Prijedlogom se ne prelaze okviri onoga što je potrebno ili primjereno da bi se ostvarili očekivani ciljevi.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               Protokolom o izmjeni provodi se globalni standard između država članica Unije i Monaka. Tijekom razvijanja globalnog standarda OECD-a provedeno je nekoliko savjetovanja s raznim dionicima.

               Tijekom pregovora između Komisije i Monaka provedeno je i savjetovanje s državama članicama Unije, a dostavljene su im i relevantne informacije. Komisija je na sastancima Europskog vijeća u ožujku i prosincu 2014. izvijestila o napretku pregovora s Monakom.

               Tijekom pregovora sa San Marinom provedeno je savjetovanje s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka, koji je pružio korisne savjete, posebno o detaljnom sadržaju članka 6. i Priloga III. Sporazumu, kako je izmijenjen Protokolom o izmjeni. Ti su savjeti uzeti u obzir prilikom sastavljanja odgovarajućih dijelova revidiranog sporazuma s Monakom.

               Komisija se savjetovala i s novom stručnom skupinom za automatsku razmjenu informacija o financijskim računima koja pruža savjete za učinkovito usklađivanje zakonodavstva Unije o automatskoj razmjeni informacija u području izravnog oporezivanja s globalnim standardom OECD-a te postizanje potpune sukladnosti s tim standardom. U stručnoj skupini nalaze se predstavnici iz organizacija koje predstavljaju financijski sektor i organizacija koje rade na suzbijanju porezne prijevare i porezne utaje.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Prijedlog nema posljedica na proračun.

               5.OSTALI ELEMENTI

               Nema

               2016/0109 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o sklapanju, u ime Europske unije, Protokola o izmjeni uz Sporazum između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovrijednima onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 115. u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (b) i stavkom 8. drugim podstavkom,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta
                  1
               ,

               nakon savjetovanja s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka,

               budući da:

               (1)U skladu s Odlukom Vijeća 2016/XXX/EU
                  2
               , dana XX. XXXX 2015. potpisan je Protokol o izmjeni uz Sporazum između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovrijednim onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ (dalje u tekstu „Protokol o izmjeni”), podložno njegovu naknadnom sklapanju.

               (2) Tekst Protokola o izmjeni koji je rezultat pregovora na odgovarajući način odražava pregovaračke smjernice koje je donijelo Vijeće jer se njime Sporazum između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovrijednima onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ
                  3
                usklađuje s najnovijim kretanjima na međunarodnoj razini u pogledu automatske razmjene informacija, odnosno s „globalnim standardom za automatsku razmjenu informacija o financijskim računima u poreznim stvarima” koji je razvila Organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD). Unija, države članice i Kneževina Monako aktivno su sudjelovale u radu Svjetskog foruma OECD-a kako bi pružile potporu razvoju i provedbi tog standarda. Tekst Sporazuma, kako je izmijenjen tim Protokolom o izmjeni, pravna je osnova za provedbu globalnog standarda u odnosima između Europske unije i Kneževine Monaka.

               (3)U skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća
                  4
                provedeno je savjetovanje s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka.

               (4)Protokol o izmjeni trebalo bi odobriti,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               U ime Europske unije odobrava se Protokol o izmjeni uz Sporazum između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovjetnima onima utvrđenima u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ.

               Tekst Protokola o izmjeni priložen je ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Predsjednik Vijeća imenuje osobu ovlaštenu da u ime Europske Unije pošalje obavijest predviđenu člankom 2. stavkom 1. Protokola o izmjeni kako bi se izrazio pristanak Europske unije na obvezivanje Protokolom o izmjeni.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  Suglasnost od [datum], SL C […], […]., str. […].

                     (2)
                  SL [...].

                     (3)
                  SL L 19, 21.1.2005., str. 55.

                     (4)
                  Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 8, 12.1.2001., str. 1.)

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 13.4.2016.
            COM(2016) 201 final
            PRILOG

            Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
            o sklapanju, u ime Europske unije, Protokola o izmjeni uz Sporazum između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovrijednima onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ

               PRILOG

               Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA

               o sklapanju, u ime Europske unije, Protokola o izmjeni uz Sporazum između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovrijednima onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ

               Protokol o izmjeni uz

               „Sporazum između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovrijednima onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ”

               Europska unija

               i

               Kneževina Monako,

               obje dalje u tekstu: „ugovorna stranka” ili zajednički „ugovorne stranke”,

               u cilju provedbe standarda Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD) za automatsku razmjenu informacija o financijskim računima, u okviru suradnje kojom se uzimaju u obzir legitimni interesi ugovornih stranaka,

               budući da ugovorne stranke niz godina blisko surađuju u poreznim stvarima, posebno u pogledu primjene mjera istovrijednih onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ o oporezivanju dohotka od kamate na štednju
                  1
               , i žele poboljšati izvršavanje poreznih obveza na međunarodnoj razini daljnjim produbljivanjem te suradnje,

               budući da ugovorne stranke žele postići sporazum radi poboljšanja izvršavanja poreznih obveza na međunarodnoj razini putem uzajamne automatske razmjene informacija, podložno povjerljivosti i drugim vrstama zaštite predviđenima u ovom Protokolu o izmjeni, uključujući odredbe o ograničavanju uporabe razmijenjenih informacija,

               budući da se ugovorne stranke slažu da Sporazum koji proizlazi iz ovog Protokola o izmjeni mora biti u skladu sa standardom za automatsku razmjenu informacija o financijskim računima koji je uspostavio OECD (dalje u tekstu: „globalni standard”),

               budući da se članak 12. Sporazuma između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovrijednima onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ (dalje u tekstu: „Sporazum”), kojim se, u njegovu trenutačnom obliku
                  2
               , prije izmjene uvedene ovim Protokolom, prenošenje informacija na zahtjev ograničava na poslovanje koje predstavlja poreznu prijevaru, mora uskladiti sa standardom OECD-a o transparentnosti i razmjeni informacija u poreznim stvarima kako bi se postigli ciljevi tog standarda navedeni u članku 5. stavku 1. Sporazuma koji proizlazi iz ovog Protokola o izmjeni i poštujući jamstvo povjerljivosti i zaštite osobnih podataka iz članka 6. Sporazuma koji proizlazi iz ovog Protokola o izmjeni i u njegovu Prilogu III.,

               budući da su u pogledu država članica Europske unije Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka
                  3
                utvrđena posebna pravila o zaštiti podataka u Europskoj uniji primjenjiva i na razmjenu informacija koju vrše države članice Europske unije  obuhvaćenu Sporazumom koji proizlazi iz ovog Protokola o izmjeni,

               budući da se Zakonom br. 1.165 od 23. prosinca 1993. o zaštiti osobnih podataka, kako je izmijenjen Zakonom br. 1.240 od 2. srpnja 2001. i Zakonom br. 1.353 od 4. prosinca 2008., koji je stupio na snagu 1. travnja 2009., uključujući uvjete provedbe iz Suverene uredbe br. 2.230 od 19. lipnja 2009.
                  4
               , uređuje zaštita osobnih podataka u Kneževini Monaku,

               budući da Europska komisija do datuma potpisivanja ovog Protokola o izmjeni nije donijela odluku u skladu s člankom 25. stavkom 6. Direktive 95/46/EZ kako bi se utvrdilo da Kneževina Monako osigurava odgovarajuću razinu zaštite osobnih podataka,

               budući da se obje ugovorne stranke obvezuju provoditi i poštovati posebne mjere zaštite podataka u Sporazumu koji proizlazi iz ovog Protokola o izmjeni, uključujući njegov Prilog III., kako bi se osiguralo da ni jedna od ugovornih stranaka ne može dati bilo kakvo obrazloženje za odbijanje razmjene informacija s drugom ugovornom strankom,

               budući da izvještajne financijske institucije, nadležna tijela država članica koje šalju informacije i nadležna tijela država članica koje primaju informacije, u svojstvu voditelja obrade podataka, ne bi trebali zadržavati informacije obrađene u skladu sa Sporazumom koji proizlazi iz ovog Protokola o izmjeni dulje nego što je potrebno za ostvarivanje njegove svrhe. S obzirom na razlike u zakonodavstvima različitih država članica i zakonodavstvu Kneževine Monaka, najdulje razdoblje zadržavanja u svakoj od ugovornih stranaka trebalo bi odrediti upućivanjem na zastaru predviđenu nacionalnim poreznim zakonodavstvom svakog voditelja obrade podataka,

               budući da su kategorije izvještajnih financijskih institucija i računa o kojima se izvješćuje obuhvaćene Sporazumom koji proizlazi iz ovog Protokola o izmjeni osmišljene radi ograničavanja mogućnosti poreznih obveznika da izbjegnu prijavljivanje premještanjem imovine u financijske institucije ili ulaganjem u financijske proizvode izvan područja primjene Sporazuma koji proizlazi iz ovog Protokola o izmjeni. Međutim, određene financijske institucije i računi za koje postoji mali rizik da će biti upotrijebljeni za poreznu utaju trebali bi biti isključeni iz područja primjene. Općenito, pragovi ne bi smjeli biti uključeni jer bi ih se teško moglo prijeći dijeljenjem računa po različitim financijskim institucijama. Financijske informacije o kojima je potrebno izvješćivati i koje je potrebno razmjenjivati ne bi se trebale odnositi samo na sav relevantni dohodak (kamate, dividende i slične vrste dohotka), nego i na stanja na računu i prihode od prodaje financijske imovine kako bi se obuhvatili slučajevi u kojima porezni obveznik želi prikriti kapital koji sam po sebi predstavlja dohodak ili imovinu za koju je porez utajen. Stoga je obrada informacija na temelju Sporazuma koji proizlazi iz ovog Protokola o izmjeni nužna i razmjerna u svrhu omogućivanja poreznim upravama država članica i Kneževine Monaka da točno i nedvosmisleno utvrde predmetne porezne obveznike, primjenjuju i izvršavaju svoje porezne zakone u prekograničnim situacijama, procjenjuju vjerojatnost počinjenja porezne utaje te izbjegnu nepotrebne daljnje istrage,

               sporazumjele su se o sljedećem:

               Članak 1.

               Sporazum između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovrijednima onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ (dalje u tekstu: „Sporazum”) mijenja se kako slijedi:

               1. naslov se zamjenjuje sljedećim:

               „Sporazum između Europske unije i Kneževine Monaka o razmjeni informacija o financijskim računima radi poboljšavanja izvršavanja poreznih obveza na međunarodnoj razini, u skladu sa standardom za automatsku razmjenu podataka o financijskim računima koji je uspostavila Organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD)”;

               2. članci od 1. do 21. i prilozi zamjenjuju se sljedećim:

               „Članak 1.

               Definicije

               1. Za potrebe ovog Sporazuma sljedeći pojmovi i izrazi imaju značenje definirano u nastavku:

               (a) „Europska unija” znači Unija kako je utvrđena Ugovorom o Europskoj uniji i njome su obuhvaćena državna područja na koja se primjenjuje Ugovor o funkcioniranju Europske unije u skladu s uvjetima utvrđenima u tom potonjem Ugovoru;

               (b) „država članica” znači država članica Europske unije;

               (c) „Monako” znači Kneževina Monako, unutarnje vode, teritorijalno more, uključujući tlo i podzemlje, zračni prostor iznad Monaka, isključivo gospodarsko područje i kontinentalni pojas, u kojima, u skladu s odredbama međunarodnog prava i prema nacionalnim zakonima, Kneževina Monako ostvaruje svoja suverena prava i jurisdikciju;

               (d) „nadležna tijela Monaka” i „nadležna tijela država članica” znači nadležna tijela navedena u Prilogu IV. točki (a), odnosno točkama od (b) do (ac). Prilog IV. sastavni je dio ovog Sporazuma. Popis nadležnih tijela iz Priloga IV. može se izmijeniti slanjem jednostavne obavijesti Monaka drugoj ugovornoj stranci u pogledu tijela iz njegove točke (a) ili Europske unije u pogledu tijela iz njegovih točaka od (b) do (ac). Europska komisija obavješćuje države članice, odnosno Monako o svim obavijestima primljenima u tu svrhu;

               (e) „financijska institucija države članice” znači i. svaka financijska institucija koja je rezident u državi članici, ali isključuje svaku podružnicu te financijske institucije koja se nalazi izvan te države članice te ii. svaka podružnica financijske institucije koja nije rezident u državi članici ako se ta podružnica nalazi u toj državi članici;

               (f) „monegaška financijska institucija” znači i. svaka financijska institucija koja je rezident u Monaku, isključujući svaku podružnicu te financijske institucije koja se nalazi izvan Monaka te ii. svaka podružnica financijske institucije koja nije rezident u Monaku ako se ta podružnica nalazi u Monaku;

               (g) „izvještajna financijska institucija” znači, ovisno o teritorijalnom kontekstu primjene predmetne jurisdikcije, svaka financijska institucija države članice ili Monaka koja nije neizvještajna financijska institucija;

               (h) „račun o kojem se izvješćuje” znači, ovisno o kontekstu, račun države članice o kojem se izvješćuje ili monegaški račun o kojem se izvješćuje, uz uvjet da je identificiran kao takav na temelju postupaka dubinske analize, u skladu s prilozima I. i II., koji su uspostavljeni u toj državi članici ili Monaku;

               (i) „račun države članice o kojem se izvješćuje” znači financijski račun koji vodi monegaška izvještajna financijska institucija i drži jedna ili više osoba iz države članice koje su osobe o kojima se izvješćuje ili pasivni nefinancijski subjekt s jednom osobom koja nad njim ima kontrolu ili više njih i koje su osobe iz države članice o kojima se izvješćuje;

               (j) „monegaški račun o kojem se izvješćuje” znači financijski račun koji vodi izvještajna financijska institucija države članice i drži jedna ili više osoba iz Monaka koje su osobe o kojima se izvješćuje ili pasivni nefinancijski subjekt s jednom osobom koja nad njim ima kontrolu ili više njih i koje su osobe iz Monaka o kojima se izvješćuje;

               (k) „osoba iz države članice” znači fizička osoba ili subjekt koji je monegaška izvještajna financijska institucija identificirala kao rezidenta u državi članici na temelju postupaka dubinske analize u skladu s prilozima I. i II. ili ostavština preminule osobe koja je bila rezident države članice;

               (l) „osoba iz Monaka” znači fizička osoba ili subjekt koji je izvještajna financijska institucija države članice identificirala kao rezidenta u Monaku na temelju postupaka dubinske analize u skladu s prilozima I. i II. ili ostavština preminule osobe koja je bila rezident Monaka.

               2. Svi pojmovi napisani velikim početnim slovom koji nisu drukčije definirani u ovom Sporazumu imaju značenje koje im je pripisano u danom trenutku, i. za države članice, u skladu s Direktivom Vijeća 2011/16/EU o administrativnoj suradnji u području oporezivanja
                  5
                ili, prema potrebi, s nacionalnim pravom države članice koja primjenjuje Sporazum te ii. za Monako, u skladu s njegovim nacionalnim pravom, uz uvjet da je to značenje u skladu sa značenjem utvrđenim u prilozima I. i II.

               Svi pojmovi koji nisu drugačije utvrđeni u ovom Sporazumu, osim ako slučaj zahtijeva drugačije tumačenje ili nadležna tijela države članice i nadležna tijela Monaka dogovore zajedničko značenje u skladu s člankom 7. (ako je to dopušteno nacionalnim pravom), imaju značenje koje im je pripisano u danom trenutku u skladu s pravom predmetne jurisdikcije koja primjenjuje ovaj Sporazum, i. za države članice, u skladu s Direktivom Vijeća 2011/16/EU o administrativnoj suradnji u području oporezivanja ili, prema potrebi, nacionalnim pravom dotične države članice te ii. za Monako, u skladu s njegovim nacionalnim pravom, pri čemu značenje u skladu s primjenjivim poreznim zakonima predmetne jurisdikcije (država članica ili Monako) ima prednost pred značenjem koje je dano pojmu na temelju drugih zakona te jurisdikcije.

               Članak 2.

               Automatska razmjena informacija u pogledu računa o kojima se izvješćuje

               1. Na temelju odredaba ovog članka i podložno primjenjivim pravilima izvješćivanja i dubinske analize u skladu s prilozima I. i II., koji čine sastavni dio ovog Sporazuma, nadležno tijelo Monaka sa svakim od nadležnih tijela država članica te svako od nadležnih tijela država članica s nadležnim tijelom Monaka jednom će godišnje automatski razmjenjivati informacije pribavljene na temelju navedenih pravila i navedene u stavku 2.

               2. Informacije koje je potrebno razmijeniti, u slučaju države članice u pogledu svakog monegaškog računa o kojem se izvješćuje, a u slučaju Monaka u pogledu svakog računa države članice o kojem se izvješćuje, jesu sljedeće:

               (a) ime, adresa, porezni identifikacijski broj (PIB) te datum i mjesto rođenja (ako se radi o fizičkoj osobi) svake osobe o kojoj se izvješćuje i koja je imatelj računa, a u slučaju subjekta koji je imatelj računa i za koji je, nakon postupaka dubinske analize u skladu s prilozima I. i II., utvrđeno da ima najmanje jednu osobu koja ima kontrolu i o kojoj se izvješćuje, ime, adresa i porezni identifikacijski broj tog subjekta te ime, adresa, porezni identifikacijski broj te datum i mjesto rođenja svake osobe o kojoj se izvješćuje. Na datum ..., kad je potpisan Protokol o izmjeni, Monako ne raspolaže poreznim identifikacijskim brojevima za osobe iz Monaka;

               (b) broj računa (ili, u nedostatku broja računa, funkcionalno istovjetna oznaka);

               (c) naziv i identifikacijski broj (ako postoji) izvještajne financijske institucije;

               (d) stanje računa ili vrijednost (uključujući, u slučaju ugovora o osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police ili ugovora o rentnom osiguranju, otkupnu vrijednost) na kraju relevantne kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja ili, ako je tijekom te godine ili tog razdoblja račun bio zatvoren, zatvaranje računa;

               (e) u slučaju skrbničkog računa:

               i. ukupni bruto iznos kamata, ukupni bruto iznos dividendi i ukupni bruto iznos drugog dohotka ostvarenog od imovine na računu, koji su uplaćeni ili pripisani na račun (ili s obzirom na račun) tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja i

               ii. ukupni bruto prihodi od prodaje ili otkupa financijske imovine uplaćeni ili pripisani na račun tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja u kojem je izvještajna financijska institucija djelovala kao depozitar, posrednik, ovlaštenik ili zastupnik imatelja računa;

               (f) u slučaju depozitnog računa, ukupni bruto iznos kamata uplaćenih ili pripisanih na račun tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja i

               (g) u slučaju računa koji nisu predviđeni u stavku 2. točki (e) ili (f), ukupni bruto iznos uplaćen imatelju računa ili pripisan na račun tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja, pri čemu je izvještajna financijska institucija dužnik, uključujući ukupan iznos svih iznosa isplaćenih imatelju računa tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja.

               Članak 3.

               Vrijeme i način automatske razmjene informacija

               1. Za potrebe razmjene informacija iz članka 2. iznos i obilježja plaćanja izvršenih na račun o kojem se izvješćuje mogu se utvrditi u skladu s načelima poreznih zakona jurisdikcije (države članice ili Monaka) koja razmjenjuje informacije.

               2. Za potrebe razmjene informacija iz članka 2. razmijenjene informacije moraju sadržavati valutu u kojoj je iskazan svaki predmetni iznos.

               3. S obzirom na članak 2. stavak 2. informacije koje je potrebno razmijeniti za 2017. i za sve sljedeće godine razmjenjuju se u roku od devet mjeseci nakon kraja kalendarske godine na koju se te informacije odnose.

               4. Nadležna tijela automatski razmjenjuju informacije iz članka 2. u skladu sa zajedničkim standardom izvješćivanja te na proširivom jeziku za označivanje (Extensible Markup Language).

               5. Nadležna tijela donose odluku o jednoj ili više metoda prijenosa podataka, uključujući standarde šifriranja.

               Članak 4.

               Suradnja u području usklađenosti i izvršavanja

               Nadležno tijelo države članice mora obavijestiti nadležno tijelo Monaka, a nadležno tijelo Monaka mora obavijestiti nadležno tijelo države članice kad prvo nadležno tijelo (tijelo koje obavješćuje) bude imalo razloga vjerovati da je zbog pogreške došlo do dostave netočnih ili nepotpunih informacija iz članka 2. ili da izvještajna financijska institucija ne poštuje važeće obveze izvješćivanja i postupke dubinske analize u skladu s prilozima I. i II. Nadležno tijelo koje primi takvu obavijest poduzet će sve odgovarajuće mjere dostupne na temelju nacionalnog prava kako bi ispravilo pogreške ili nedostatke opisane u obavijesti.

               Članak 5.

               Razmjena informacija na zahtjev

               1. Neovisno o odredbama iz članka 2. i svim drugim sporazumima kojima se predviđa razmjena informacija na zahtjev između Monaka i bilo koje države članice, monegaška nadležna tijela i nadležna tijela bilo koje države članice na zahtjev razmjenjuju informacije koje bi realno mogle biti relevantne za provedbu odredbi iz ovog Sporazuma ili za administraciju i izvršenje nacionalnog zakonodavstva u pogledu poreza svih vrsta koje su propisali Monako i države članice ili njihove političke organizacijske jedinice ili lokalna nadležna tijela, uz uvjet da takvo oporezivanje na temelju tog nacionalnog zakonodavstva države koja traži informacije nije protivno odredbi kojom se omogućava izbjegavanje dvostrukog oporezivanja u okviru konvencije koja je na snazi između Monaka i predmetne države članice.

               2. Odredbe iz ovog članka stavka 1. i članka 6. ni u kojem se slučaju ne smiju tumačiti na način da se njima Monaku ili državi članici nameće obveza:

               (a) provedbe administrativnih mjera protivnih zakonima i administrativnoj praksi Monaka odnosno te države članice;

               (b) pružanja informacija koje se ne mogu pribaviti u skladu sa zakonima ili uobičajenim administrativnim postupcima Monaka odnosno te države članice;

               (c) pružanja informacija kojima bi se otkrila bilo koja trgovačka, poslovna, industrijska ili profesionalna tajna ili trgovinski postupak ili informacije čije bi otkrivanje bilo protivno javnom poretku.

               3. Ako informacije zatraži država članica ili Monako kao jurisdikcija moliteljica u skladu s ovim člankom, Monako ili država članica kao zamoljena jurisdikcija koristi se mjerama prikupljanja informacija radi pribavljanja zatraženih informacija, čak i ako zamoljena jurisdikcija ne treba te informacije za vlastite svrhe oporezivanja. Obveza iz prethodne rečenice podliježe ograničenjima iz stavka 2., no ta se ograničenja ni u kojem slučaju ne smiju tumačiti na način da se dopušta zamoljenoj jurisdikciji da odbije dostaviti informacije isključivo zato jer te informacije nisu od nacionalnog interesa.

               4. Ni u kojem se slučaju odredbe iz stavka 2. ne smiju tumačiti na način da se Monaku ili državi članici dopušta da odbije dostaviti informacije isključivo zbog toga što te informacije posjeduje banka, druga financijska institucija, ovlaštenik ili osoba koja djeluje kao opunomoćenik ili fiducijar ili zbog toga što se one odnose na vlasničke udjele osobe.

               5. Nadležna tijela donijet će odluku o jednoj metodi prijenosa podataka ili više njih, uključujući standarde šifriranja te, ako je potrebno, standardne obrasce koje treba upotrebljavati.

               Članak 6.

               Povjerljivost i zaštita osobnih podataka

               1. Osim pravila o povjerljivosti i ostalih zaštitnih mjera navedenih u ovom Sporazumu, uključujući one navedene u Prilogu III., prikupljanje i razmjena informacija u skladu s ovim Sporazumom podložna je i. za države članice, zakonima i propisima država članica kojima se provodi Direktiva 95/46/EZ o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka te ii. za Monako, odredbama Zakona br. 1.165 od 23. prosinca 1993. o zaštiti osobnih podataka‚ kako je izmijenjen Zakonom br. 1.240 od 2. srpnja 2001. i Zakonom br. 1.353 od 4. prosinca 2008., koji je stupio na snagu 1. travnja 2009., uključujući uvjete provedbe iz Suverene uredbe br. 2.320 od 19. lipnja 2009.

               U svrhu pravilne primjene članka 5. države članice ograničavaju područje primjene obveza i prava iz članka 10., članka 11. stavka 1., članaka 12. i 21. Direktive 95/46/EZ u mjeri potrebnoj za zaštitu interesa iz članka 13. stavka 1. točke (e) te Direktive. Monako poduzima istovrsne mjere u skladu sa svojim zakonodavstvom.

               Odstupajući od prethodnog podstavka, svaka država članica i Monako osiguravaju da svaka izvještajna financijska institucija koja je pod njihovom jurisdikcijom obavješćuje svaku fizičku osobu (osoba iz Monaka ili države članice) o kojoj se izvješćuje da će se informacije koje se na nju odnose iz članka 2. prikupljati i prenositi u skladu sa Sporazumom te osiguravaju da izvještajna financijska institucija pruži toj osobi sve informacije na koje ona ima pravo prema svojem nacionalnom zakonodavstvu o zaštiti podataka, a najmanje informacije o:

               (a) svrsi obrade njezinih osobnih podataka;

               (b) pravnoj osnovi postupka obrade podataka;

               (c) primateljima osobnih podataka;

               (d) identitetu voditeljâ obrade podataka;

               (e) rokovima za pohranu podataka;

               (f) postojanju prava te osobe da od voditelja obrade zatraži pristup, ispravljanje i brisanje svojih osobnih podataka;

               (g) pravu na upravnu i/ili sudsku zaštitu;

               (h) postupku za ostvarivanje prava na upravnu i/ili sudsku zaštitu;

               (i) pravu obraćanja nadležnom nadzornom tijelu ili tijelima za zaštitu podataka te njihove podatke za kontakt.

               Navedene informacije dostavljaju se dovoljno rano da osoba može ostvariti svoja prava na zaštitu podataka i, u svakom slučaju, prije nego što dotična izvještajna financijska institucija izvijesti o informacijama iz članka 2. nadležno tijelo svoje države boravišta (država članica ili Monako).

               Države članice i Monako osiguravaju da se svaku fizičku osobu (osoba iz Monaka ili iz države članice) o kojoj se izvješćuje obavijesti o povredi sigurnosti s obzirom na njezine podatke ako je vjerojatno da će ta povreda negativno utjecati na zaštitu njezinih osobnih podataka ili privatnosti.

               2. Informacije obrađene u skladu s ovim Sporazumom ne zadržavaju se dulje nego što je potrebno za ostvarivanje svrhe ovog Sporazuma te u svakom slučaju u skladu s domaćim pravilima svakog voditelja obrade podataka o zastari.

               Izvještajne financijske institucije i nadležna tijela svake države članice i Monaka smatraju se voditeljima obrade podataka, u odnosu na osobne podatke koje svaki od njih obrađuje u skladu s ovim Sporazumom. Voditelji obrade odgovorni su za osiguranje usklađenosti s mjerama zaštite osobnih podataka u skladu s opisom tih mjera u ovom Sporazumu te za poštovanje prava ispitanika.

               3. Sa svim informacijama koje je jurisdikcija (država članica ili Monako) primila na temelju ovog Sporazuma postupa se kao s povjerljivim informacijama te se one štite na isti način kao informacije dobivene na temelju nacionalnog zakonodavstva te jurisdikcije i, u mjeri potrebnoj za zaštitu osobnih podataka, u skladu s primjenjivim nacionalnim zakonodavstvom i mjerama zaštite koje, u skladu za zahtjevima svojeg nacionalnog zakonodavstva, može navesti jurisdikcija koja pruža informacije.

               4. Te se informacije u svakom slučaju otkrivaju isključivo osobama ili tijelima (uključujući sudove i upravna ili nadzorna tijela) nadležnima za procjenu, naplatu ili ubiranje poreza, izvršavanje ili kazneni progon u pogledu poreza ili rješavanje žalbi u vezi s porezima te jurisdikcije (država članica ili Monako) ili nadzor nad time. Te informacije smiju upotrebljavati isključivo gore navedene osobe ili tijela i to isključivo u svrhe navedene u prethodnoj rečenici. Oni ih mogu, ne dovodeći u pitanje odredbe iz stavka 3., dostaviti u javnim sudskim postupcima ili sudskim odlukama povezanima s tim porezima, uz uvjet, posebno u pogledu ubiranja poreza, da je nadležno tijelo koje pruža informacije (iz Monaka ili države članice) prethodno izdalo odobrenje.

               5. Neovisno o odredbama iz prethodnih stavaka, informacije koje je zaprimila jurisdikcija (država članica ili Monako) mogu se upotrebljavati u druge svrhe ako se te informacije mogu upotrebljavati u te druge svrhe u skladu sa zakonima, uključujući zakone o zaštiti osobnih podataka, jurisdikcije koja pruža informacije (Monako ili država članica) i ako nadležno tijelo te jurisdikcije prethodno odobri takvu upotrebu. Informacije koje jedna jurisdikcija (država članica ili Monako) dostavi drugoj (Monako ili država članica) potonja jurisdikcija može prenijeti trećoj jurisdikciji (druga država članica), podložno primjeni mjera zaštite iz ovog članka i prethodnom odobrenju nadležnog tijela prvospomenute jurisdikcije iz koje informacije potječu, koja mora dobiti potrebne dokaze u pogledu primjene predmetnih mjera. Informacije koje jedna država članica dostavi drugoj u skladu sa svojim važećim zakonom kojim se provodi Direktiva Vijeća 2011/16/EU o administrativnoj suradnji u području oporezivanja mogu se prenijeti Monaku, podložno prethodnom odobrenju nadležnog tijela države članice iz koje informacije potječu.

               6. Svako nadležno tijelo države članice ili Monaka odmah će obavijestiti drugo nadležno tijelo, to jest nadležno tijelo Monaka ili nadležno tijelo te države članice, o svakoj povredi povjerljivosti, nefunkcioniranju mjera zaštite ili svakoj drugoj povredi pravila o zaštiti podataka te svim sankcijama i korektivnim mjerama koje su slijedom toga određene.

               Članak 7.

               Savjetovanja i obustava Sporazuma

               1. U slučaju poteškoća u provedbi ili tumačenju Sporazuma, bilo koje nadležno tijelo Monaka ili nadležno tijelo države članice može zahtijevati savjetovanja između nadležnog tijela Monaka i najmanje jednog nadležnog tijela država članica radi izrade odgovarajućih mjera za osiguranje ispunjavanja ovog Sporazuma. Ta nadležna tijela bez odgađanja obavješćuju Europsku komisiju i nadležna tijela drugih država članica o rezultatima svojih savjetovanja. U pogledu pitanja tumačenja Europska komisija može sudjelovati u savjetovanjima na zahtjev bilo kojeg nadležnog tijela.

               2. Ako je savjetovanje povezano sa znatnom neusklađenosti s odredbama ovog Sporazuma, a postupkom opisanim u stavku 1. ne predviđa se njegovo primjereno rješavanje, nadležno tijelo države članice ili Monaka može obustaviti razmjenu informacija predviđenu ovim Sporazumom sa Monakom ili određenom državom članicom slanjem pisane obavijesti drugom nadležnom tijelu. Takva obustava imat će učinak bez odgode. Za potrebe ovog stavka znatna neusklađenost uključuje, ali nije ograničena na neusklađenost s odredbama ovog Sporazuma, uključujući Prilog III., Direktive 95/46/EZ te Zakona br. 1.165 od 23. prosinca 1993. o zaštiti osobnih podataka‚ kako je izmijenjen Zakonom br. 1.240 od 2. srpnja 2001. i Zakonom br. 1.353 od 4. prosinca 2008., koji je stupio na snagu 1. travnja 2009., uključujući uvjete provedbe iz Suverene uredbe br. 2.320 od 19. lipnja 2009., ovisno o kontekstu, i nepružanje pravovremenih ili odgovarajućih informacija od strane nadležnog tijela države članice ili Monaka, kako se zahtijeva u skladu s ovim Sporazumom, definiranje statusa subjekata kao neizvještajnih financijskih institucija ili računa kao isključenih računa na način kojim se ugrožavaju ciljevi ovog Sporazuma.

               Članak 8.

               Izmjene

               1. Ugovorne stranke međusobno se savjetuju u svakoj prigodi u kojoj se na razini OECD-a donosi važna izmjena elementima standarda automatske razmjene podataka povezanih s financijskim računima koji je uspostavio OECD („globalni standard”), ili, ako ugovorne stranke to smatraju potrebnim, radi poboljšanja tehničkog funkcioniranja ovog Sporazuma ili radi procjene i odražavanja drugih međunarodnih kretanja. Savjetovanja se održavaju u roku od jednog mjeseca od zahtjeva bilo koje ugovorne stranke ili u što kraćem roku u hitnim slučajevima.

               2. Na temelju tog kontakta ugovorne stranke mogu se međusobno savjetovati kako bi ispitale jesu li potrebne izmjene ovog Sporazuma.

               3. Za potrebe savjetovanja iz stavaka 1. i 2. svaka ugovorna stranka obavješćuje drugu ugovornu stranku o mogućim kretanjima koja bi mogla utjecati na pravilno funkcioniranje ovog Sporazuma. To uključuje i sve relevantne sporazume između jedne od ugovornih stranaka i treće države.

               4. Nakon savjetovanja Sporazum se može izmijeniti protokolom ili novim sporazumom između ugovornih stranaka.

               5. Ako je ugovorna stranka provela izmjenu globalnog standarda, koju je donio OECD, i želi na odgovarajući način izmijeniti priloge I. i/ili II. ovom Sporazumu, o tome obavješćuje drugu ugovornu stranku. Postupak savjetovanja između ugovornih stranaka provodi se u roku od jednog mjeseca od obavijesti.  Ne dovodeći u pitanje stavak 4., ako ugovorne stranke u okviru postupka savjetovanja postignu konsenzus o potrebnoj izmjeni priloga I. i/ili II. ovom Sporazumu, ugovorna stranka koja je zatražila izmjenu može privremeno primjenjivati revidiranu verziju priloga I. i/ili II. ovom Sporazumu, kako je odobreno u postupku savjetovanja, s početkom na dan 1. siječnja godine koja slijedi zaključivanju prethodno spomenutog postupka i sve dok se ta izmjena ne provede službenom izmjenom Sporazuma.

               Smatra se da je ugovorna stranka provela izmjenu globalnog standarda, koju je donio OECD:

               (a) za države članice ako je izmjena uključena u Direktivu Vijeća 2011/16/EU o administrativnoj suradnji u području oporezivanja;

               (b) za Monako ako je izmjena uključena u sporazum s trećom državom ili u nacionalno zakonodavstvo.

               Članak 9.

               Raskid

               Bilo koja ugovorna stranka može raskinuti ovaj Sporazum pisanom obavijesti o raskidu upućenoj drugoj ugovornoj stranci. Taj će raskid stupiti na snagu prvog dana mjeseca koji slijedi nakon isteka razdoblja od 12 mjeseci nakon dana obavijesti o otkazu. U slučaju raskida Sporazuma sve informacije koje su prethodno zaprimljene na temelju ovog Sporazuma i dalje će biti povjerljive i podložne i. za države članice, zakonima i propisima država članica kojima se provodi Direktiva 95/46/EZ i ii. za Monako, odredbama Zakona br. 1.165 od 23. prosinca 1993. o zaštiti osobnih podataka‚ kako je izmijenjen Zakonom br. 1.240 od 2. srpnja 2001. i Zakonom br. 1.353 od 4. prosinca 2008., koji je stupio na snagu 1. travnja 2009., uključujući uvjete provedbe iz Suverene uredbe br. 2.320 od 19. lipnja 2009., te u oba slučaja, posebnim mehanizmima zaštite iz ovog Sporazuma, uključujući i odredbe u Prilogu III.

               Članak 10.

               Teritorijalno područje primjene

               Ovaj se Sporazum primjenjuje, s jedne strane, na državnim područjima država članica u kojima se primjenjuje Ugovor o Europskoj uniji i Ugovor o funkcioniranju Europske unije i pod uvjetima utvrđenima u tim ugovorima te, s druge strane, na državnom području Monaka, kako je utvrđeno u točki (c) članka 1.”;

               3. prilozi se zamjenjuju sljedećim:

               „PRILOG I.

               Zajednički standard izvješćivanja i dubinske analize za informacije o financijskim računima („zajednički standard izvješćivanja”)

               ODJELJAK I.: OPĆI ZAHTJEVI ZA IZVJEŠĆIVANJE

               A. Podložno stavcima C do E svaka izvještajna financijska institucija mora izvijestiti nadležno tijelo svoje jurisdikcije (država članica ili Monako) o sljedećim informacijama u odnosu na svaki račun o kojem se izvješćuje i koji pripada toj izvještajnoj financijskoj instituciji:

               1. ime, adresa, jurisdikcija (jurisdikcije) rezidentnosti (država članica ili Monako), porezni identifikacijski broj (porezni identifikacijski brojevi), datum i mjesto rođenja (u slučaju fizičke osobe) svake osobe o kojoj se izvješćuje i koja je imatelj računa s obzirom na račun i, u slučaju svih subjekata koji su imatelji računa i za koje je, nakon primjene postupaka dubinske analize u skladu s odjeljcima V., VI. i VII., utvrđeno da ima najmanje jednu osobu koja ima kontrolu, a koja je osoba o kojoj se izvješćuje, ime, adresa, jurisdikcija (jurisdikcije) rezidentnosti i porezni identifikacijski broj (porezni identifikacijski brojevi) subjekta te ime, adresa, jurisdikcija (jurisdikcije) (država članica ili Monako) rezidentnosti, porezni identifikacijski broj (porezni identifikacijski brojevi) te datum i mjesto rođenja svake osobe o kojoj se izvješćuje;

               2. broj računa (ili u nedostatku broja računa funkcionalno istovjetna oznaka);

               3. naziv i identifikacijski broj (ako postoji) izvještajne financijske institucije;

               4. stanje računa ili vrijednost (uključujući, u slučaju ugovora o osiguranju ili ugovora o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police, novčanu vrijednost ili otkupnu vrijednost) na kraju relevantne kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja ili, ako je tijekom te godine ili tog razdoblja račun zatvoren, zatvaranje računa;

               5. u slučaju svih skrbničkih računa:

               (a) ukupni bruto iznos kamata, ukupni bruto iznos dividendi i ukupni bruto iznos drugog dohotka ostvarenog od imovine na računu, u svakom slučaju ono što je plaćeno ili pripisano na račun (ili s obzirom na račun) tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja i

               (b) ukupni bruto prihodi od prodaje ili otkupa financijske imovine plaćeni ili pripisani na račun tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja u kojem je izvještajna financijska institucija djelovala kao skrbnik, broker, ovlaštenik ili zastupnik imatelja računa po nekoj drugoj osnovi;

               6. u slučaju depozitnog računa, ukupni bruto iznos kamata plaćenih ili pripisanih na račun tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja i

               7. u slučaju računa koji nisu opisani u stavku A podstavcima 5. ili 6., ukupni bruto iznos plaćen ili pripisan na račun imatelja računa tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja u kojem je izvještajna financijska institucija obveznik ili dužnik, uključujući agregirani iznos isplata po osnovi otkupa imatelju računa tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja.

               B. U dostavljenim informacijama mora biti utvrđena valuta u kojoj je svaki iznos izražen.

               C. Neovisno o stavku A podstavku 1., za svaki račun o kojem se izvješćuje, a koji je postojeći račun, nije potrebno navesti porezni identifikacijski broj (porezne identifikacijske brojeve) ili datum rođenja ako taj porezni identifikacijski broj (ti porezni identifikacijski brojevi) ili datum rođenja nisu u evidenciji izvještajne financijske institucije te se, na temelju nacionalnog zakonodavstva ili pravnih instrumenata Europske unije (ako se primjenjuju), od te izvještajne financijske institucije inače ne zahtijeva prikupljanje tih podataka. Međutim, od izvještajne financijske institucije zahtijeva se da upotrijebi odgovarajuće napore kako bi pribavila porezni identifikacijski broj (porezne identifikacijske brojeve) i datum rođenja za postojeće račune do kraja druge kalendarske godine koja slijedi nakon godine u kojoj se za postojeće račune utvrdilo da su računi o kojima se izvješćuje.

               D. Neovisno o stavku A. podstavku 1., porezni identifikacijski broj nije potrebno navesti ako predmetna država članica, Monako ili druga jurisdikcija rezidentnosti ne izdaje porezni identifikacijski broj.

               E. Neovisno o stavku A podstavku 1., mjesto rođenja nije potrebno navesti osim ako se od izvještajne financijske institucije inače traži da ga pribavi i navede na temelju nacionalnog zakonodavstva te je ta informacija dostupna među podacima koji se mogu pretraživati elektroničkim putem i koji se vode u izvještajnoj financijskoj instituciji.

               ODJELJAK II.: OPĆI ZAHTJEVI ZA DUBINSKU ANALIZU

               A. S računom se postupa kao s računom o kojem se izvješćuje s početkom na datum na koji se utvrdilo da je riječ o takvom računu u skladu s postupcima dubinske analize iz odjeljaka od II. do VII. i ako nije drukčije predviđeno, informacije u pogledu računa o kojem se izvješćuje moraju se prijavljivati jednom godišnje u kalendarskoj godini nakon godine na koju se informacije odnose.

               B. Stanje ili vrijednost računa utvrđuje se posljednjeg dana kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja.

               C. Ako se prag stanja ili vrijednosti utvrđuje posljednjeg dana kalendarske godine, odgovarajuće stanje ili vrijednost utvrđuju se posljednjeg dana izvještajnog razdoblja koje završava tom kalendarskom godinom ili u toj kalendarskoj godini.

               D. Svaka država članica ili Monako može dopustiti izvještajnim financijskim institucijama da se koriste pružateljima usluga za ispunjavanje obveza uvedenih za te izvještajne financijske institucije, a koje se odnose na izvješćivanje i dubinsku analizu, u smislu nacionalnog zakonodavstva, ali te obveze ostaju odgovornost izvještajnih financijskih institucija.

               E. Svaka država članica ili Monako može dopustiti izvještajnim financijskim institucijama da primjenjuju postupke dubinske analize za nove račune na postojeće račune, a postupke dubinske analize za račune velike vrijednosti na račune male vrijednosti. Ako država članica ili Monako dopušta da se postupci dubinske analize za nove račune primjenjuju na postojeće račune, nastavljaju se primjenjivati pravila koja se inače primjenjuju na postojeće račune.

               ODJELJAK III.: DUBINSKA ANALIZA POSTOJEĆIH RAČUNA FIZIČKIH OSOBA

               A. Sljedeći postupci primjenjuju se za potrebe utvrđivanja računa o kojima se izvješćuje među postojećim računima fizičkih osoba.

               B. Računi male vrijednosti. Sljedeći postupci primjenjuju se s obzirom na račune male vrijednosti.

               1. Adresa prebivališta. Ako izvještajna financijska institucija u svojoj evidenciji ima trenutačnu adresu prebivališta za imatelja računa koji je fizička osoba na temelju dokumentiranog dokaza, izvještajna financijska institucija može imatelja računa fizičku osobu tretirati kao da je rezident u svrhu oporezivanja u državi članici ili Monaku ili drugoj jurisdikciji u kojoj se adresa nalazi u svrhu utvrđivanja je li taj imatelj računa koji je fizička osoba osoba o kojoj se izvješćuje.

               2. Pretraživanje elektroničke evidencije. Ako se izvještajna financijska institucija ne oslanja na trenutačnu adresu prebivališta za imatelja računa koji je fizička osoba na temelju dokumentiranog dokaza, kako je utvrđeno u stavku B podstavku 1., ona mora provjeriti podatke koji se mogu pretraživati elektroničkim putem i koji se vode u izvještajnoj financijskoj instituciji s obzirom na svaku od sljedećih indicija i primijeniti stavak B podstavke od 3. do 6.:

               (a) za imatelja računa utvrđeno je da je rezident jurisdikcije podložne izvješćivanju;

               (b) trenutačna poštanska adresa ili adresa prebivališta (uključujući poštanski pretinac) nalazi se u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju;

               (c) najmanje je jedan telefonski broj u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju, a telefonski broj u Monaku ili državi članici izvještajne financijske institucije, ovisno o kontekstu, ne postoji;

               (d) dani su trajni nalozi (osim s obzirom na depozitni račun) za prijenos sredstava na račun koji se vodi u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju;

               (e) trenutačno važeća punomoć ili ovlaštenje za potpisivanje dodijeljeno je osobi koja ima adresu u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju ili

               (f) nalog za zadržavanje pošte ili adresa iz usluge u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju ako izvještajna financijska institucija ima samo tu adresu imatelja računa u svojoj evidenciji.

               3.    Ako se elektroničkim pretraživanjem ne otkrije ni jedna od indicija navedenih u stavku B podstavku 2., dodatne mjere nije potrebno poduzimati sve dok ne nastupe izmijenjene okolnosti na temelju kojih se najmanje jedna indicija može povezati s računom ili dok račun ne postane račun velike vrijednosti.

               4. Ako se elektroničkim pretraživanjem otkrije bilo koja od indicija navedenih u stavku B podstavku 2. točkama od (a) do (e) ili promjena okolnosti dovede do toga da se jedna ili više indicija mogu povezati s računom, izvještajna financijska institucija tada mora imatelja računa tretirati kao da je rezident u svrhu oporezivanja u svakoj jurisdikciji podložnoj izvješćivanju za koju je utvrđena indicija, osim ako odluči primijeniti stavak B podstavak 6. i ako se jedna od iznimki iz tog stavka primjenjuje na taj račun.

               5. Ako se elektroničkim pretraživanjem za imatelja računa otkrije nalog za zadržavanje pošte ili adresa iz usluge te nijedna druga adresa i nijedna druga indicija navedena u stavku B podstavku 2. točkama od (a) do (e), izvještajna financijska institucija mora, prema redoslijedu koji je najprikladniji s obzirom na okolnosti, primijeniti pretraživanje evidencija koje se vode na papiru opisano u stavku C podstavku 2., ili mora od imatelja računa nastojati pribaviti izjavu o rezidentnosti ili dokumentirani dokaz radi utvrđivanja rezidentnosti u svrhu oporezivanja takvog imatelja računa. Ako se pretraživanjem evidencija na papiru ne utvrdi indicija, a pokušaj dobivanja izjave o rezidentnosti od imatelja računa ili dokumentiranog dokaza ne bude uspješan, izvještajna financijska institucija mora prijaviti takav račun nadležnom tijelu svoje države članice ili nadležnom tijelu Monaka, ovisno o kontekstu, kao nedokumentirani račun.

               6. Neovisno o pronalaženju indicija u skladu sa stavkom B podstavkom 2., od izvještajne financijske institucije ne zahtijeva se da imatelja računa tretira kao da je riječ o rezidentu jurisdikcije podložne izvješćivanju ako:

               (a) informacije o imatelju računa sadržavaju podatak o trenutačnoj poštanskoj adresi ili adresi prebivališta u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju, najmanje jedan telefonski broj u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju (a ne sadržavaju telefonski broj u Monaku ili državi članici izvještajne financijske institucije, ovisno o kontekstu) ili trajni nalog (s obzirom na financijske račune osim depozitnih računa) za prijenos sredstava na račun koji se vodi u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju, a izvještajna financijska institucija pribavila je ili prethodno provjerila i u evidenciji ima:

               i. izjavu imatelja računa o rezidentnosti u jurisdikciji (jurisdikcijama) (država članica, Monako ili druge jurisdikcije) tog imatelja računa koja ne uključuje tu jurisdikciju podložnu izvješćivanju i

               ii. dokumentirani dokaz kojim se utvrđuje da račun imatelja računa ima status računa o kojemu se ne izvješćuje;

               (b) informacije o imatelju računa sadržavaju trenutačno važeću punomoć ili ovlaštenje za potpisivanje dodijeljene osobi koja ima adresu u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju, a izvještajna financijska institucija pribavila je ili prethodno provjerila i u evidenciji ima:

               i. izjavu imatelja računa o rezidentnosti u jurisdikciji (jurisdikcijama) (država članica, Monako ili druge jurisdikcije) tog imatelja računa koja ne uključuje tu jurisdikciju podložnu izvješćivanju ili

               ii. dokumentirani dokaz kojim se utvrđuje da račun imatelja računa ima status računa o kojemu se ne izvješćuje.

               C. Napredni postupci provjere računa velike vrijednosti. Sljedeći napredni postupci provjere primjenjuju se na račune velike vrijednosti.

               1. Pretraživanje elektroničke evidencije. S obzirom na račune velike vrijednosti, izvještajna financijska institucija mora provjeravati podatke koji se mogu pretraživati elektroničkim putem, a koji se vode u izvještajnoj financijskoj instituciji za svaku od indicija opisanih u stavku B podstavku 2.

               2. Pretraživanje evidencija koje se vode na papiru. Ako baze podataka izvještajne financijske institucije koje je moguće elektronički pretražiti sadržavaju polja kojima su obuhvaćene sve informacije opisane u stavku C podstavku 3., nije potrebno daljnje pretraživanje evidencija koje se vode na papiru. Ako elektroničkim bazama podataka nisu obuhvaćene sve te informacije, izvještajna financijska institucija mora za račune velike vrijednosti izvršiti i provjeru trenutačne glavne datoteke klijenata te sljedećih isprava povezanih s računom, ako podaci o njima nisu sadržani u trenutačnoj glavnoj datoteci klijenata, koje je izvještajna financijska institucija prikupila u posljednjih pet godina za svaku indiciju opisanu u stavku B podstavku 2.:

               (a) najnovijih prikupljenih dokumentiranih dokaza o računu;

               (b) najnovijeg ugovora ili isprave o otvaranju računa;

               (c) najnovije dokumentacije koju je izvještajna financijska institucija prikupila u skladu s postupcima za utvrđivanje identiteta klijenata i borbu protiv pranja novca (AML/KYC) ili u druge regulatorne svrhe;

               (d) svakog obrasca trenutačno važeće punomoći ili ovlaštenja za potpisivanje i

               (e) svakog trenutačno važećeg trajnog naloga (osim onih koji se odnose na depozitni račun) za prijenos sredstava.

               3. Iznimka koja se primjenjuje u slučaju u kojem baze podataka sadržavaju dostatne informacije. Izvještajna financijska institucija nije dužna pretraživati evidenciju koja se vodi na papiru opisanu u stavku C podstavku 2. ako informacije izvještajne financijske institucije koje se mogu elektronički pretraživati sadržavaju sljedeće:

               (a) status rezidentnosti imatelja računa;

               (b) adresu imatelja računa i važeću poštansku adresu trenutačno u spisu izvještajne financijske institucije;

               (c) telefonski broj (telefonske brojeve) imatelja računa koji je (koji su) trenutačno u spisu izvještajne financijske institucije;

               (d) u slučaju financijskih računa koji nisu depozitni računi, informacije o tome postoje li trajni nalozi za prijenos sredstava s računa na drugi račun (uključujući račun u drugoj podružnici izvještajne financijske institucije ili u drugoj financijskoj instituciji);

               (e) informacije o tome postoji li trenutačno važeća adresa iz usluge ili nalog za zadržavanje pošte za imatelja računa i

               (f) informacije o tome postoji li punomoć ili ovlaštenje za potpisivanje po računu.

               4. Provjera stvarnih saznanja osobnog bankara klijenta. Osim pretraživanja evidencija koje se vode elektronički i na papiru, opisanih u stavku C podstavcima 1. i 2., izvještajna financijska institucija mora svaki račun velike vrijednosti koji vodi osobni bankar (uključujući svaki financijski račun koji se agregira s tim računom velike vrijednosti) tretirati kao račun o kojem se izvješćuje, ako osobni bankar ima stvarna saznanja o tome da je imatelj računa osoba o kojoj se izvješćuje.

               5. Učinak utvrđivanja indicija.

               (a) Ako naprednom provjerom računa velike vrijednosti opisanom u stavku C nije utvrđena nijedna indicija iz stavka B podstavka 2. i ako je utvrđeno da račun ne drži osoba o kojoj se izvješćuje iz stavka C podstavka 4., nije potrebno provoditi daljnje mjere sve dok ne nastupi promjena okolnosti na temelju koje se s računom može povezati najmanje jedna indicija.

               (b) Ako se naprednom provjerom računa velike vrijednosti opisanom u stavku C otkrije bilo koja od indicija iz stavka B podstavka 2. točaka od (a) do (e) ili ako nastupi naknadna promjena okolnosti na temelju koje se najmanje jedna indicija može povezati s računom, izvještajna financijska institucija mora takav račun tretirati kao račun o kojem se izvješćuje s obzirom na svaku jurisdikciju podložnu izvješćivanju za koju je indicija utvrđena, osim ako odluči primijeniti stavak B podstavak 6. i ako se na taj račun primjenjuje jedna od iznimki iz tog podstavka.

               (c) Ako je naprednom provjerom računa velike vrijednosti opisanom u stavku C utvrđen nalog za zadržavanje pošte ili adresa iz usluge te za imatelja računa nije utvrđena ni jedna druga adresa i ni jedna druga indicija navedena u stavku B podstavku 2. točkama od (a) do (e), izvještajna financijska institucija mora od tog imatelja računa pribaviti izjavu o rezidentnosti ili dokumentirani dokaz radi utvrđivanja rezidentnosti imatelja računa u svrhu oporezivanja. Ako izvještajna financijska institucija ne može pribaviti takvu izjavu o rezidentnosti imatelja računa ili dokumentirani dokaz, ona mora nadležnom tijelu svoje države članice ili nadležnom tijelu Monaka, ovisno o kontekstu, prijaviti račun kao nedokumentirani račun.

               6. Ako na dan 31. prosinca 2016. postojeći račun fizičke osobe nije račun velike vrijednosti, no postane račun velike vrijednosti na posljednji dan sljedeće kalendarske godine, izvještajna financijska institucija mora provesti postupke napredne provjere tog računa, opisane u stavku C, u kalendarskoj godini koja slijedi nakon godine u kojoj je taj račun postao račun velike vrijednosti. Ako se na temelju te provjere za takav račun utvrdi da je račun o kojem se izvješćuje, izvještajna financijska institucija mora dostaviti tražene informacije o takvom računu u odnosu na godinu u kojoj je utvrđeno da se radi o računu o kojem se izvješćuje i za sljedeće godine na godišnjoj razini, osim ako imatelj računa prestane biti osoba o kojoj se izvješćuje.

               7. Nakon što izvještajna financijska institucija primijeni postupke napredne provjere opisane u stavku C na račun velike vrijednosti, od izvještajne financijske institucije ne zahtijeva se da ponovno primjenjuje takve postupke, osim provjere osobnog bankara opisane u stavku C podstavku 4., na isti račun velike vrijednosti u bilo kojoj sljedećoj godini, osim ako je račun nedokumentiran, a u tom bi ih slučaju izvještajna financijska institucija trebala primjenjivati jednom godišnje sve dok takav račun prestane biti nedokumentiran.

               8. Promijene li se okolnosti s obzirom na račun velike vrijednosti na temelju kojih se najmanje jedna indicija opisana u stavku B podstavku 2. može povezati s računom, izvještajna financijska institucija mora račun tretirati kao račun o kojem se izvješćuje s obzirom na svaku jurisdikciju podložnu izvješćivanju i za koju je utvrđena indicija, osim ako odluči primijeniti stavak B podstavak 6. i ako se na taj račun odnosi jedna od iznimki iz tog podstavka.

               9. Izvještajna financijska institucija mora provesti postupke s pomoću kojih osobni bankar može utvrditi svaku promjenu okolnosti računa. Na primjer, ako osobni bankar dobije obavijest da imatelj računa ima novu poštansku adresu u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju, izvještajna financijska institucija dužna je novu adresu smatrati promjenom okolnosti i, ako odluči primijeniti stavak B podstavak 6., dužna je od imatelja računa prikupiti odgovarajuću dokumentaciju.

               D. Provjera postojećih računa velike vrijednosti fizičkih osoba mora biti dovršena najkasnije do 31. prosinca 2017. Provjera postojećih računa male vrijednosti fizičkih osoba mora biti dovršena najkasnije do 31. prosinca 2018.

               E. Svaki postojeći račun fizičke osobe za koji je utvrđeno da je račun o kojem se izvješćuje na temelju ovog odjeljka mora se tretirati kao račun o kojem se izvješćuje u svim sljedećim godinama, osim ako imatelj računa prestane biti osoba o kojoj se izvješćuje.

               ODJELJAK IV.: DUBINSKA ANALIZA NOVIH RAČUNA FIZIČKIH OSOBA

               Sljedeći postupci primjenjuju se u svrhu utvrđivanja računa o kojima se izvješćuje među novim računima fizičkih osoba.

               A. S obzirom na nove račune fizičkih osoba, nakon otvaranja računa izvještajna financijska institucija mora dobiti izjavu o rezidentnosti imatelja računa, koja može biti dio dokumentacije za otvaranje računa, a s pomoću koje se izvještajnoj financijskoj instituciji omogućuje utvrđivanje rezidentnosti imatelja računa u svrhu oporezivanja te potvrđivanje opravdanosti te izjave o rezidentnosti na temelju informacija koje je izvještajna financijska institucija pribavila u vezi s otvaranjem računa, uključujući svu dokumentaciju prikupljenu u skladu s postupcima za utvrđivanje identiteta klijenata i borbu protiv pranja novca (AML/KYC).

               B. Ako se na temelju izjave o rezidentnosti imatelja računa ustanovi da je imatelj računa rezident u svrhu oporezivanja u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju, izvještajna financijska institucija mora tretirati račun kao račun o kojem se izvješćuje, a izjava o rezidentnosti mora sadržavati i porezni identifikacijski broj imatelja računa s obzirom na tu jurisdikciju podložnu izvješćivanju (podložno odjeljku I. stavku D) i datum rođenja.

               C. Ako se promijene okolnosti s obzirom na novi račun fizičke osobe tako da izvještajna financijska institucija sazna ili ima razloga vjerovati da je izvorna izjava o rezidentnosti netočna ili nepouzdana, izvještajna financijska institucija ne može se osloniti na izvornu izjavu o rezidentnosti i mora pribaviti valjanu izjavu o rezidentnosti kojom se utvrđuje rezidentnost u svrhu oporezivanja imatelja računa.

               ODJELJAK V.: DUBINSKA ANALIZA POSTOJEĆIH RAČUNA SUBJEKATA

               Sljedeći postupci primjenjuju se u svrhu utvrđivanja računa o kojima se izvješćuje među postojećim računima subjekata.

               A. Računi subjekata koje nije potrebno provjeravati, utvrđivati ili prijavljivati. Osim ako izvještajna financijska institucija odluči drukčije, bilo u odnosu na sve postojeće račune subjekata ili zasebno za svaku jasno utvrđenu skupinu takvih računa, postojeći račun subjekta čije agregirano stanje računa ili vrijednost na dan 31. prosinca 2015. ne premašuje iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka koji odgovara iznosu od 250 000 USD, nije potrebno provjeravati, utvrđivati ili prijavljivati kao račun o kojem se izvješćuje sve dok agregirano stanje računa ili vrijednost ne bude veća od tog iznosa na posljednji dan bilo koje sljedeće kalendarske godine.

               B. Računi subjekata koji podliježu provjeri. Postojeći račun subjekta čije agregirano stanje računa ili vrijednost na dan 31. prosinca 2015. premašuje iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka koji odgovara 250 000 USD i postojeći račun subjekta čije stanje na dan 31. prosinca 2016. ne premašuje taj iznos, ali čije agregirano stanje računa ili vrijednost na posljednji dan bilo koje sljedeće kalendarske godine premaši taj iznos mora se provjeriti u skladu s postupcima utvrđenima u stavku D.

               C.  Računi subjekata o kojima treba izvješćivati. U pogledu postojećih računa subjekata opisanih u stavku B, samo računi čiji je vlasnik najmanje jedan subjekt koji je osoba o kojoj se izvješćuje ili su njihovi vlasnici pasivni nefinancijski subjekti s najmanje jednom osobom koja ima kontrolu, a koja je osoba o kojoj se izvješćuje, smatraju se računima o kojima se izvješćuje.

               D. Postupci provjere radi utvrđivanja računa subjekata o kojima treba izvješćivati. Na postojeće račune subjekata opisane u stavku B izvještajna financijska institucija mora primijeniti sljedeće postupke provjere kako bi utvrdila je li imatelj računa jedna ili više osoba o kojima se izvješćuje ili su to pasivni nefinancijski subjekti s najmanje jednom osobom koja ima kontrolu, a koja je osoba o kojoj se izvješćuje:

               1. Utvrđivanje je li subjekt osoba o kojoj se izvješćuje.

               (a) Provjera informacija koje se čuvaju u regulatorne svrhe ili radi odnosa s klijentom (uključujući informacije prikupljene u skladu s postupcima za utvrđivanje identiteta klijenata i borbu protiv pranja novca, AML/KYC) kako bi se utvrdilo ukazuju li te informacije na to da je imatelj računa rezident u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju. Informacije koje za te potrebe upućuju na to da je imatelj računa rezident u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju uključuju informacije o mjestu osnivanja ili organiziranja ili adresu u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju.

               (b) Ako informacije upućuju na to da je imatelj računa rezident u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju, izvještajna financijska institucija mora račun tretirati kao račun o kojem se izvješćuje, osim ako dobije izjavu o rezidentnosti imatelja računa ili na temelju informacija kojima raspolaže ili javno dostupnih informacija opravdano utvrdi da imatelj računa nije osoba o kojoj se izvješćuje.

               2. Utvrđivanje je li subjekt pasivni nefinancijski subjekt s najmanje jednom osobom koja ima kontrolu, a koja je osoba o kojoj se izvješćuje. U pogledu imatelja računa postojećeg računa subjekta (uključujući subjekt koji je osoba o kojoj se izvješćuje), izvještajna financijska institucija mora utvrditi je li imatelj računa pasivni nefinancijski subjekt s najmanje jednom osobom koja nad njim ima kontrolu, a koja je osoba o kojoj se izvješćuje. Ako je bilo koja od osoba koje imaju kontrolu nad pasivnim nefinancijskim subjektom osoba o kojoj se izvješćuje, račun se mora tretirati kao račun o kojem se izvješćuje. Pri tom utvrđivanju izvještajna financijska institucija mora slijediti upute iz stavka D podstavka 2. točaka (a) do (c) prema redoslijedu koji je najprikladniji s obzirom na okolnosti.

               (a) Utvrđivanje je li imatelj računa pasivni nefinancijski subjekt. Radi utvrđivanja je li imatelj računa pasivni nefinancijski subjekt, izvještajna financijska institucija mora dobiti izjavu o rezidentnosti imatelja računa radi utvrđivanja njegova statusa, osim ako raspolaže informacijama ili ako su javno dostupne informacije na temelju kojih se može opravdano utvrditi da je imatelj računa aktivan nefinancijski subjekt ili financijska institucija osim investicijskog subjekta opisanog u odjeljku VIII. stavku A podstavku 6. točki (b) koja nije financijska institucija sudjelujuće jurisdikcije.

               (b) Utvrđivanje osoba koje imaju kontrolu nad imateljem računa. Za potrebe utvrđivanja osoba koje imaju kontrolu nad imateljem računa, izvještajna financijska institucija može se osloniti na informacije koje se prikupljaju i čuvaju u skladu s postupcima za utvrđivanje identiteta klijenata i borbu protiv pranja novca (AML/KYC).

               (c) Utvrđivanje je li osoba koja ima kontrolu nad pasivnim nefinancijskim subjektom osoba o kojoj se izvješćuje. Za potrebe utvrđivanja je li osoba koja ima kontrolu nad pasivnim nefinancijskim subjektom osoba o kojoj se izvješćuje, izvještajna financijska institucija može se osloniti na sljedeće:

               i. informacije koje se prikupljaju i čuvaju u skladu s postupcima za utvrđivanje identiteta klijenata i borbu protiv pranja novca (AML/KYC) u slučaju postojećeg računa subjekta koji vodi najmanje jedan nefinancijski subjekt s agregiranim stanjem računa ili vrijednosti koja ne premašuje iznos od 1 000 000 USD ili istovrijedan iznos nominiran u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka ili

               ii. izjavu o rezidentnosti imatelja računa ili osobe koja ima kontrolu iz jurisdikcije (jurisdikcija) (država članica, Monako ili druge jurisdikcije) u kojoj (kojima) je osoba koja ima kontrolu rezident u svrhu oporezivanja.

               E. Vremenski okvir za provjere i dodatni postupci koji se primjenjuju na postojeće račune subjekata.

               1. Provjera postojećih računa subjekata čije stanje ili agregirana vrijednost na dan 31  prosinca 2015. premašuje iznos od 250 000 USD ili istovrijedan iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka mora biti okončana do 31. prosinca 2018.

               2. Provjera postojećih računa subjekata čije stanje ili agregirana vrijednost na dan 31. prosinca 2015. ne premašuje iznos od 250 000 USD ili istovrijedan iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka, ali na dan 31. prosinca sljedeće godine premašuje taj iznos, mora biti okončana u kalendarskoj godini koja slijedi nakon godine u kojoj stanje ili agregirana vrijednost računa premašuje taj iznos.

               3. Ako se promijene okolnosti u vezi s postojećim računom subjekta na temelju kojih izvještajna financijska institucija sazna ili ima razloga vjerovati da je izjava o rezidentnosti ili druga dokumentacija u vezi s računom netočna ili nepouzdana, izvještajna financijska institucija mora ponovno utvrditi status računa u skladu s postupcima utvrđenima u stavku D.

               ODJELJAK VI.: DUBINSKA ANALIZA NOVIH RAČUNA SUBJEKATA

               Sljedeći postupci primjenjuju se u svrhu utvrđivanja računa o kojima se izvješćuje među novim računima subjekata.

               A. Postupci provjere radi utvrđivanja računa subjekata o kojima treba izvješćivati. Za nove račune subjekata izvještajna financijska institucija mora primjenjivati postupke provjere navedene u nastavku kako bi se utvrdilo je li račun u vlasništvu najmanje jedne osobe o kojoj se izvješćuje ili pasivnih nefinancijskih subjekata s najmanje jednom osobom koja ima kontrolu, a koja je osoba o kojoj se izvješćuje.

               1. Utvrđivanje je li subjekt osoba o kojoj se izvješćuje.

               (a) Pribavljanje izjave o rezidentnosti imatelja računa koja može biti dio dokumentacije koja prati otvaranje računa, a koja omogućuje izvještajnoj financijskoj instituciji da utvrdi rezidentnost imatelja računa u svrhu oporezivanja, te da potvrdi opravdanost te izjave o rezidentnosti na temelju informacija koje je izvještajna financijska institucija pribavila u vezi s otvaranjem računa, uključujući svu dokumentaciju prikupljenu u skladu s postupcima za utvrđivanje identiteta klijenata i borbu protiv pranja novca (AML/KYC). Ako subjekt potvrdi da nema prebivališta u svrhu oporezivanja, izvještajna financijska institucija može se osloniti na adresu glavnog ureda subjekta radi utvrđivanja rezidentnosti imatelja računa.

               (b) Ako izjava o rezidentnosti imatelja računa upućuje na to da je imatelj računa rezident u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju, izvještajna financijska institucija mora tretirati račun kao račun o kojem se izvješćuje, osim ako na temelju informacija koje posjeduje ili koje su javno dostupne opravdano utvrdi da imatelj računa nije osoba o kojoj se izvješćuje s obzirom na tu jurisdikciju podložnu izvješćivanju.

               2. Utvrđivanje je li subjekt pasivni nefinancijski subjekt s najmanje jednom osobom koja ima kontrolu, a koja je osoba o kojoj se izvješćuje. U pogledu imatelja računa novog računa subjekta (uključujući subjekt koji je osoba o kojoj se izvješćuje), izvještajna financijska institucija mora utvrditi je li imatelj računa pasivni nefinancijski subjekt s najmanje jednom osobom koja ima kontrolu, a koja je osoba o kojoj se izvješćuje. Ako je bilo koja od osoba koje imaju kontrolu nad pasivnim nefinancijskim subjektom osoba o kojoj se izvješćuje, račun se mora tretirati kao račun o kojem se izvješćuje. Pri tom utvrđivanju izvještajna financijska institucija mora slijediti upute iz stavka A podstavka 2. točaka (a) do (c) prema redoslijedu koji je najprikladniji s obzirom na okolnosti.

               (a) Utvrđivanje je li imatelj računa pasivni nefinancijski subjekt. Za potrebe utvrđivanja je li imatelj računa pasivni nefinancijski subjekt, izvještajna financijska institucija mora dobiti izjavu o rezidentnosti imatelja računa radi utvrđivanja njegova statusa, osim ako raspolaže informacijama ili ako su javno dostupne informacije na temelju kojih se može opravdano utvrditi da je imatelj računa aktivni nefinancijski subjekt ili financijska institucija, osim investicijskog subjekta opisanog u odjeljku VIII. stavku A podstavku 6. točki (b) koja nije financijska institucija sudjelujuće jurisdikcije.

               (b) Utvrđivanje osoba koje imaju kontrolu nad imateljem računa. Za potrebe utvrđivanja osoba koje imaju kontrolu nad imateljem računa, izvještajna financijska institucija može se osloniti na informacije koje se prikupljaju i čuvaju u skladu s postupcima za utvrđivanje identiteta klijenata i borbu protiv pranja novca (AML/KYC).

               (c) Utvrđivanje je li osoba koja ima kontrolu nad pasivnim nefinancijskim subjektom osoba o kojoj se izvješćuje. Za potrebe utvrđivanja je li osoba koja ima kontrolu nad pasivnim nefinancijskim subjektom osoba o kojoj se izvješćuje, izvještajna financijska institucija može se osloniti na izjavu o rezidentnosti imatelja računa ili osobe koja ima kontrolu.

               ODJELJAK VII.: POSEBNA PRAVILA DUBINSKE ANALIZE

               U provedbi postupaka dubinske analize koji su prethodno opisani primjenjuju se  dodatna pravila koja se navode u nastavku.

               A. Oslanjanje na izjave o rezidentnosti i dokumentirane dokaze. Izvještajna financijska institucija ne smije se oslanjati na izjavu o rezidentnosti imatelja računa ili dokumentirane dokaze ako izvještajna financijska institucija sazna ili ima razloga vjerovati da su izjava o rezidentnosti ili dokumentirani dokaz netočni ili nepouzdani.

               B. Alternativni postupci za financijske račune u vlasništvu fizičkih osoba korisnika ugovora o osiguranju ili ugovora o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police i za skupni ugovor o osiguranju ili skupni ugovor o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police. Izvještajna financijska institucija može pretpostaviti da fizička osoba korisnik (osim vlasnika) ugovora o osiguranju ili ugovora o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police koja prima naknadu u slučaju smrti nije osoba o kojoj se izvješćuje i može tretirati takav financijski račun kao račun drukčiji od računa o kojemu se izvješćuje, osim ako izvještajna financijska institucija ima stvarna saznanja ili razloga vjerovati da je korisnik osoba o kojoj se izvješćuje. Izvještajna financijska institucija ima razloga vjerovati da je korisnik ugovora o osiguranju ili ugovora o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police osoba o kojoj se izvješćuje ako informacije koje je prikupila i koje su povezane s korisnikom sadržavaju indicije, kako je opisano u odjeljku III. stavku B. Ako izvještajna financijska institucija ima stvarna saznanja ili razloge vjerovati da je korisnik osoba o kojoj se izvješćuje, mora primijeniti postupke iz odjeljka III. stavka B.

               Država članica ili Monako imaju mogućnost dopustiti izvještajnim financijskim institucijama da tretiraju financijski račun koji je udio člana u skupnom ugovoru o osiguranju ili skupnom ugovoru o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police kao financijski račun koji nije račun o kojem se izvješćuje do datuma na koji se iznos isplaćuje zaposleniku / imatelju certifikata ili korisniku, ako financijski račun koji je udio člana u skupnom ugovoru o osiguranju ili skupnom ugovoru o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police ispunjava sljedeće uvjete:

               i. skupni ugovor o osiguranju ili skupni ugovor o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police izdan je poslodavcu i obuhvaća 25 ili više zaposlenika / imatelja certifikata;

               ii. zaposlenici / imatelji certifikata imaju pravo primiti svaku ugovorenu vrijednost koja se odnosi na njihove udjele i imenovati korisnike naknade koja se isplaćuje u slučaju zaposlenikove smrti i

               iii. agregirani iznos koji se isplaćuje svakom zaposleniku / vlasniku certifikata ili korisniku ne premašuje iznos od 1 000 000 USD ili istovrijedan iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka.

               Pojam „skupni ugovor o osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police” znači ugovor o osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police kojim se: i. osiguravaju fizičke osobe koje su povezane preko poslodavca, trgovinskog udruženja, sindikata ili drugog udruženja ili skupine te ii. na temelju kojeg se zaračunava premija za svakog člana skupine (ili člana kategorije unutar skupine) koja se utvrđuje bez obzira na zdravstvene karakteristike fizičke osobe, osim godina starosti, spola i pušačkih navika člana (ili kategorije članova) skupine.

               Pojam „skupni ugovor o rentnom osiguranju” znači ugovor o rentnom osiguranju u kojem su vjerovnici fizičke osobe koje su povezane preko poslodavca, trgovinskog udruženja, sindikata ili drugog udruženja ili skupine.

               Prije 1. siječnja 2017. države članice obavješćuju Monako, a Monako obavješćuje Europsku komisiju o njihovu iskorištavanju mogućnosti predviđene u ovom stavku.  Europska komisija može koordinirati prijenos obavijesti država članica Monaku, a obavijest Monaka prenosi svim državama članicama.  O svim daljnjim promjenama u pogledu iskorištavanja te mogućnosti od strane države članice ili Monaka obavješćuje se na isti način.

               C. Pravila o agregiranju stanja računa i valuti

               1. Agregiranje stanja računâ fizičkih osoba. Za potrebe utvrđivanja stanja ili agregirane vrijednosti financijskih računa fizičke osobe, izvještajna financijska institucija dužna je agregirati sve financijske račune koje vodi izvještajna financijska institucija ili povezani subjekt, ali samo u mjeri u kojoj računalni sustavi izvještajne financijske institucije povezuju financijske račune s obzirom na podatkovni element kao što je broj klijenta ili porezni identifikacijski broj i omogućuju agregiranje stanja ili vrijednosti po računima. Svakom imatelju zajedničkog financijskog računa pripisuje se ukupno stanje ili vrijednost zajedničkog financijskog računa za potrebe primjene uvjeta agregiranja opisanih u ovom stavku.

               2. Agregiranje stanja računâ subjekata. Za potrebe utvrđivanja stanja ili agregirane vrijednosti financijskih računa subjekta izvještajna financijska institucija dužna je uzeti u obzir sve financijske račune koje vodi izvještajna financijska institucija ili povezani subjekt, ali samo u mjeri u kojoj računalni sustavi izvještajne financijske institucije povezuju financijske račune s obzirom na podatkovni element kao što je broj klijenta ili porezni identifikacijski broj i omogućuju agregiranje stanja ili vrijednosti po računima. Svakom imatelju zajedničkog financijskog računa pripisuje se ukupno stanje ili vrijednost zajedničkog financijskog računa za potrebe primjene uvjeta agregiranja opisanih u ovom stavku.

               3. Posebno pravilo agregiranja koje se primjenjuje na osobne bankare. Za potrebe utvrđivanja stanja ili agregirane vrijednosti financijskih računa pojedine osobe kako bi se utvrdilo je li riječ o računu velike vrijednosti, izvještajna financijska institucija isto je tako dužna, kad je riječ o financijskim računima za koje osobni bankar sazna ili ima razloga vjerovati da su u izravnom ili neizravnom vlasništvu, pod kontrolom iste osobe ili da ih je otvorila ista osoba (osim u svojstvu fiducijara), agregirati sve takve račune.

               4. Tumačenje iznosa kao njihove protuvrijednosti u drugim valutama. Sve iznose izražene u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka treba tumačiti kao njihovu protuvrijednost u drugim valutama u skladu s nacionalnim zakonodavstvom.

               Odjeljak VIII.: DEFINICIJE

               Navode se pojmovi i njihovo značenje.

               A. Izvještajna financijska institucija

               1. Pojam „izvještajna financijska institucija” znači, ovisno o kontekstu, svaka financijska institucija države članice ili monegaška financijska institucija koja nije neizvještajna financijska institucija.

               2. Pojam „financijska institucija sudjelujuće jurisdikcije” znači: i. svaka financijska institucija koja je rezident u sudjelujućoj jurisdikciji, no isključuje svaku podružnicu te financijske institucije koja se nalazi izvan te sudjelujuće jurisdikcije; te ii. svaka podružnica financijske institucije koje nije rezident u sudjelujućoj jurisdikciji ako se ta podružnica nalazi u toj sudjelujućoj jurisdikciji.

               3. Pojam „financijska institucija” znači skrbnička institucija, depozitna institucija, investicijski subjekt ili određeno društvo za osiguranje.

               4. Pojam „skrbnička institucija” znači svaki subjekt čiji se značajan dio poslovanja odnosi na držanje financijske imovine za tuđi račun. Subjekt drži financijsku imovinu za tuđi račun kao znatan dio svojeg poslovanja ako je bruto dobit subjekta koja proizlazi iz držanja financijske imovine i povezanih financijskih usluga jednaka ili veća od 20 % bruto dobiti subjekta tijekom kraćeg od sljedećih razdoblja: i. trogodišnjeg razdoblja koje završava 31. prosinca (ili posljednjeg dana nekalendarske godine računovodstvenog razdoblja) koje prethodi godini u kojoj je određivanje provedeno ili ii. razdoblja tijekom kojeg subjekt postoji.

               5. Pojam „depozitna institucija” znači svaki subjekt koji prihvaća depozite u okviru svojeg uobičajenog bankarskog ili sličnog poslovanja.

               6. Pojam „investicijski subjekt” znači svaki subjekt:

               (a) čije se poslovanje prvenstveno odnosi na najmanje jednu od sljedećih aktivnosti ili operacija za klijenta ili u njegovo ime:

               i. trgovanje instrumentima tržišta novca (čekovi, mjenice, certifikati o depozitu, izvedenice itd.); mjenjački poslovi; devizni, kamatni i indeksirani instrumenti; prenosivi vrijednosni papiri ili trgovanje robnim ročnicama;

               ii. upravljanje pojedinačnim i zajedničkim portfeljem ili

               iii. ulaganje, praćenje ili upravljanje na neki drugi način financijskom imovinom ili novčanim sredstvima za tuđi račun

               ili

               (b) čija bruto dobit prvenstveno proizlazi iz investiranja, reinvestiranja ili trgovanja financijskom imovinom, ako subjektom upravlja drugi subjekt koji je depozitna institucija, skrbnička institucija, određeno društvo za osiguranje ili investicijski subjekt opisan u stavku A podstavku 6. točki (a).

               Za subjekta se smatra da je njegovim poslovanjem prvenstveno obuhvaćena najmanje jedna aktivnost opisana u stavku A podstavku 6. točki (a), ili da bruto dobit subjekta prvenstveno proizlazi iz investiranja, reinvestiranja ili trgovanja financijskom imovinom za potrebe stavka A podstavka 6. točke (b), ako bruto dobit subjekta koja proizlazi iz relevantnih aktivnosti iznosi ili prelazi 50 % bruto dobiti subjekta tijekom kraćeg od sljedećih razdoblja: i. trogodišnje razdoblje koje završava 31. prosinca godine koja prethodi godini u kojoj je određivanje provedeno ili ii. razdoblja tijekom kojeg subjekt postoji. Pojam „investicijski subjekt” ne uključuje subjekt koji je aktivni nefinancijski subjekt jer taj subjekt ispunjava kriterije iz stavka D podstavka 9. točaka od (d) do (g).

               Ovaj stavak tumači se na način koji je u skladu s definicijom pojma „financijska institucija” u Preporukama radne skupine za financijske aktivnosti.

               7. Pojam „financijska imovina” uključuje vrijednosni papir (npr. dionički udio u trgovačkom društvu; partnerstvo ili stvarni vlasnički udio u partnerstvu ili trustu u koje su udruženi brojni partneri ili se njihovim vlasničkim udjelima trguje na burzi; mjenicu, obveznicu, zadužnicu ili drugi dokaz o zaduživanju), partnerski udio, robu, ugovor o razmjeni (na primjer, kamatni ugovori o razmjeni, valutni ugovori o razmjeni, ugovori o razmjeni osnove, gornje granice kamatnih stopa, donje granice kamatnih stopa, robni ugovori o razmjeni, ugovori o razmjeni vlasničkih vrijednosnih papira, ugovori o razmjeni s obzirom na indeks vlasničkih vrijednosnih papira i slični ugovori), ugovor o osiguranju ili ugovor o rentnom osiguranju, ili bilo koji udio (uključujući ročnicu ili terminski ugovor – forvard ili opciju) u vrijednosnom papiru, partnerskom udjelu, robi, ugovoru o razmjeni, ugovoru o osiguranju ili ugovoru o rentnom osiguranju. Pojam „financijska imovina” ne uključuje nedužnički, izravni udio u nekretninama.

               8. Pojam „određeno društvo za osiguranje” znači svako društvo za osiguranje (ili holdinško društvo društva za osiguranje) koje sklapa ugovor o osiguranju ili ugovor o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police ili je dužno izvršiti plaćanja u vezi takvim ugovorom.

               B. Neizvještajna financijska institucija

               1. Pojam „neizvještajna financijska institucija” znači svaka financijska institucija koja je:

               (a) tijelo javne vlasti, međunarodna organizacija ili središnja banka, osim u odnosu na plaćanje koje proizlazi iz obveze koju ima u vezi s komercijalnom financijskom aktivnosti one vrste kojom se bavi određeno društvo za osiguranje, skrbnička institucija ili depozitna institucija;

               (b) dobrovoljni otvoreni mirovinski fond; dobrovoljni zatvoreni mirovinski fond; mirovinski fond tijela javne vlasti, međunarodne organizacije ili središnje banke ili kvalificirani izdavatelj kreditnih kartica;

               (c) svaki drugi subjekt za koji postoji mali rizik zloporabe u svrhu porezne utaje, koji u znatnoj mjeri ima slična obilježja kao bilo koji od subjekata opisanih u stavku B podstavku 1. točkama (a) i (b) te definiran u domaćem pravu kao neizvještajna financijska institucija i, za države članice, predviđen u članku 8. stavku 7.a Direktive Vijeća 2011/16/EU o administrativnoj suradnji u području oporezivanja i o kojem je obaviješten Monako, a ako je riječ o Monaku, o kojem je obaviještena Europska komisija, pod uvjetom da se statusom takvog subjekta kao neizvještajne financijske institucije ne ugrožavaju ciljevi ovog Sporazuma;

               (d) oslobođeni subjekt za zajednička ulaganja ili

               (e) trust ako je upravitelj trusta izvještajna financijska institucija i izvješćuje o svim informacijama o kojima je dužan izvijestiti u skladu s odjeljkom I. u vezi sa svim računima trusta o kojima se izvješćuje.

               2. Pojam „tijelo javne vlasti” znači vlada države članice, Monaka ili druge jurisdikcije, svaka politička organizacijska jedinica države članice, Monaka ili druge jurisdikcije (koja, radi izbjegavanja svake sumnje, uključuje državu, pokrajinu, okrug ili općinu) ili svaka agencija ili tijelo u punom vlasništvu države članice, Monaka ili druge jurisdikcije ili u vlasništvu najmanje jednoga od prethodno navedenih (od kojih je svaki „tijelo javne vlasti”). Ta kategorija obuhvaća sastavne dijelove, kontrolirane subjekte i političke organizacijske jedinice države članice, Monaka ili druge jurisdikcije.

               (a) „Sastavni dio” države članice, Monaka ili druge jurisdikcije znači svaka osoba, organizacija, agencija, ured, fond, tijelo ili drugo tijelo, bez obzira na to kako je označen, koje predstavlja upravno tijelo države članice, Monaka ili druge jurisdikcije. Neto prihodi upravnog tijela moraju se uplaćivati na njegov račun ili na druge račune države članice, Monaka ili druge jurisdikcije, pri čemu ni jedan dio ne može biti u korist neke privatne osobe. Sastavni dio ne obuhvaća fizičku osobu koja je vladar, dužnosnik ili rukovoditelj kad nastupa privatno ili u osobno ime.

               (b) „Kontrolirani subjekt” znači subjekt koji je oblikom odvojen od države članice, Monaka ili druge jurisdikcije ili na drugi način čini zaseban pravni subjekt, uz sljedeće uvjete:

               i. subjekt je u cijelosti u vlasništvu ili pod kontrolom najmanje jednog tijela javne vlasti, neposredno ili posredno preko najmanje jednog kontroliranog subjekta;

               ii. neto prihodi subjekta uplaćuju se na njegov račun ili na račune najmanje jednog tijela javne vlasti, pri čemu ni jedan dio ne može biti u korist neke privatne osobe i

               iii. imovina subjekta nakon njegova prestanka prelazi na najmanje jedno tijelo javne vlasti.

               (c) Prihodi ne idu u korist privatnih osoba ako su takve osobe naznačene kao korisnici javnog programa, a programske aktivnosti provode se radi zajedničke općedruštvene dobrobiti ili se odnose na provođenje neke faze javnog upravljanja. Međutim, neovisno o prethodno navedenom, smatra se da prihodi idu u korist privatnih osoba ako su prihodi ostvareni od upotrebe tijela javne vlasti za obavljanje neke komercijalne djelatnosti, kao što je komercijalno bankarsko poslovanje, u okviru koje se pružaju financijske usluge privatnim osobama.

               3. Pojam „međunarodna organizacija” znači svaka međunarodna organizacija ili agencija ili tijelo u njezinu potpunom vlasništvu. Tom kategorijom obuhvaćena je svaka međuvladina organizacija (uključujući nadnacionalnu organizaciju) i. koja je prvenstveno sastavljena od vlada; ii. koja na snazi ima sporazum o sjedištu ili sporazum koji je u suštini sličan sporazumu o sjedištu s državom članicom, Monakom ili drugom jurisdikcijom i iii. čiji prihod ne ide u korist privatnih osoba.

               4. Pojam „središnja banka” znači institucija koja je po zakonu ili slijedom odobrenja najviše državne vlasti glavno tijelo, osim same vlade države članice, Monaka ili druge jurisdikcije, za izdavanje sredstava namijenjenih optjecaju u svojstvu valute. Takva institucija može uključivati tijelo odvojeno od vlade države članice, Monaka ili druge jurisdikcije bez obzira na to je li u cijelosti ili djelomično u vlasništvu države članice, Monaka ili druge jurisdikcije.

               5. Pojam „dobrovoljni otvoreni mirovinski fond” znači fond osnovan radi osiguranja mirovina, invalidnina ili naknada u slučaju smrti, ili bilo koje kombinacije navedenoga, korisnicima koji su sadašnji ili bivši zaposlenici (ili osobe koje su ti zaposlenici imenovali) najmanje jednog poslodavaca kao naknada za pružene usluge, uz uvjet da fond:

               (a) nema nijednog korisnika koji ima pravo na više od 5 % imovine fonda;

               (b) podliježe državnim propisima i dostavlja izvješća poreznim tijelima i

               (c) zadovoljava najmanje jedan od sljedećih uvjeta:

               i. fond je općenito oslobođen poreza na dobit od ulaganja ili je oporezivanje takvog prihoda odgođeno ili se takav prihod oporezuje po sniženoj stopi zbog svojeg statusa sustava mirovinskog osiguranja;

               ii. fond dobiva najmanje 50 % ukupnih doprinosa (osim prijenosa imovine iz drugih sustava opisanih u stavku B podstavcima 5. do 7. ili s mirovinskih računa opisanih u stavku C podstavku 17. točki (a)) od poslodavaca koji ga financiraju;

               iii. raspodjele ili povlačenja sredstva iz fonda dopušteni su isključivo po pojavi određenih događaja povezanih s umirovljenjem, invaliditetom ili smrti (osim prijenosa raspodijeljenih sredstava na druge mirovinske fondove opisane u stavku B podstavcima 5. do 7. ili na mirovinske račune opisane u stavku C podstavku 17. točki (a)) ili se za raspodjele ili povlačenja prije pojave takvih određenih događaja utvrđuju kaznene mjere ili

               iv. doprinosi (osim nekih dopuštenih naknadno uplaćenih doprinosa) zaposlenika u fond ograničeni su ostvarenim dohotkom zaposlenika ili na godišnjoj razini ne smiju premašiti iznos od 50 000 USD ili istovrijedan iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka pri čemu se primjenjuju pravila utvrđena u odjeljku VII. stavku C o agregiranju računa i preračunavanju valuta.

               6. Pojam „dobrovoljni zatvoreni mirovinski fond” znači fond osnovan radi osiguranja mirovina, invalidnina ili naknada u slučaju smrti korisnicima koji su sadašnji ili bivši zaposlenici (ili osobe koje su ti zaposlenici imenovali) najmanje jednog poslodavaca kao naknada za pružene usluge, uz sljedeće uvjete:

               (a) fond ima manje od 50 članova;

               (b) fond financira najmanje jedan poslodavac koji nije investicijski subjekt ili pasivni nefinancijski subjekt;

               (c) doprinosi zaposlenika i poslodavaca u fond (osim prijenosa imovine iz mirovinskih računa opisanih u stavku C podstavku 17. točki (a)) ograničeni su zarađenim dohotkom odnosno naknadama zaposlenika;

               (d) članovi koji nisu rezidenti jurisdikcije (država članica ili Monako) u kojoj je fond osnovan nemaju pravo na više od 20 % imovine fonda i

               (e) fond podliježe državnim propisima i dostavlja izvješća poreznim tijelima.

               7. Pojam „mirovinski fond tijela javne vlasti, međunarodne organizacije ili središnje banke” znači fond koji je osnovalo tijelo javne vlasti, međunarodna organizacija ili središnja banka kako bi osigurali isplatu mirovinskih ili invalidskih naknada ili naknada u slučaju smrti korisnicima ili članovima koji su sadašnji ili bivši zaposlenici (ili osobe koje su takvi zaposlenici odredili), ili koji nisu sadašnji ili bivši zaposlenici ako se naknade pružaju takvim korisnicima ili članovima kao naknada za osobne usluge koje obavljaju za tijelo javne vlasti, međunarodnu organizaciju ili središnju banku.

               8. Pojam „kvalificirani izdavatelj kreditne kartice” znači financijska institucija koja ispunjava sljedeće zahtjeve:

               (a) financijska institucija je financijska institucija isključivo zbog toga što je izdavatelj kreditnih kartica koji prima depozite isključivo kada klijenti vrše uplate u iznosu većem od iznosa koji dospijeva na plaćanje po kartici i taj se više uplaćeni iznos ne vraća klijentu odmah i

               (b) s početkom od 1. siječnja 2017. ili prije tog datuma, financijska institucija provodi politike i postupke bilo da bi se klijenta spriječilo da preplati iznos koji premašuje iznos od 50 000 USD, nominiran u domaćoj valuti svake države članice koji odgovara iznosu od 50 000 USD, bilo da bi se osiguralo da se u roku od 60 dana izvrši povrat svakog više uplaćenog iznosa klijenta koji premašuje navedeni iznos, pri čemu se u svakom slučaju primjenjuju pravila utvrđena u stavku C odjeljka VII. za agregiranje računa i preračunavanje valuta. Za te potrebe prekomjerni iznos klijenta ne odnosi se na potražna salda u iznosu osporenih naknada, ali uključuje potražna salda koja su nastala zbog povrata robe.

               9. Pojam „oslobođeni subjekt za zajednička ulaganja” znači investicijski subjekt koji je uređen kao subjekt za zajednička ulaganja, uz uvjet da sve udjele u subjektu za zajednička ulaganja drže fizičke osobe ili subjekti koji nisu osobe o kojima se izvješćuje, osim pasivnog nefinancijskog subjekta s osobama koje imaju kontrolu i koje su osobe o kojima se izvješćuje ili se ti udjeli drže preko njih.

               Investicijski subjekt koji je uređen kao subjekt za zajednička ulaganja ne gubi status oslobođenog subjekta za zajednička ulaganja iz stavka B podstavka 9. isključivo zbog toga što je subjekt za zajednička ulaganja izdao materijalizirane dionice na donositelja, uz sljedeće uvjete:

               (a) subjekt za zajednička ulaganja nije izdao i ne izdaje materijalizirane dionice na donositelja nakon 31. prosinca 2016.;

               (b) subjekt za zajednička ulaganja povlači sve takve dionice nakon otkupa;

               (c) subjekt za zajednička ulaganja provodi postupke dubinske analize utvrđene u odjeljcima II. do VII. i dostavlja sve informacije o kojima je potrebno izvijestiti povezane sa svim takvim dionicama kada su takve dionice ponuđene za otkup ili drugi način plaćanja i

               (d) subjekt za zajednička ulaganja ima uspostavljene politike i postupke kojima se osigurava otkup ili deaktiviranje (imobilizacija) takvih dionica u najkraćem mogućem roku, a u svakom slučaju prije 1. siječnja 2019.

               C. Financijski račun

               1. Pojam „financijski račun” znači račun koji vodi financijska institucija i uključuje depozitni račun, skrbnički račun i:

               (a) u slučaju investicijskog subjekta, svaki vlasnički ili dužnički udio u financijskoj instituciji. Neovisno o prethodno navedenom, pojam „financijski račun” ne uključuje nikakav vlasnički ili dužnički udio u subjektu koji je investicijski subjekt isključivo zbog toga što i. pruža investicijsko savjetovanje klijentu i djeluje u njegovo ime ili ii. vodi portfelj za klijenta i djeluje u njegovo ime za potrebe investiranja, vođenja ili upravljanja financijskom imovinom deponiranom u ime klijenta kod financijske institucije koja nije taj subjekt;

               (b) u slučaju financijske institucije koja nije opisana u stavku C podstavku 1. točki (a), svaki vlasnički ili dužnički udio u financijskoj instituciji ako je uspostavljena kategorija udjela u cilju izbjegavanja izvješćivanja u skladu s odjeljkom I. i

               (c) svaki ugovor o osiguranju i svaki ugovor o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police koji je izdala ili vodi financijska institucija, osim neprenosive neodgođene doživotne rente koja nije povezana s ulaganjima u investicijske fondove, izdane fizičkoj osobi, koja se unovčuje isplatom mirovine ili invalidnine, po računu koji je isključeni račun.

               Pojam „financijski račun” ne uključuje ni jedan račun koji je isključeni račun.

               2. Pojmom „depozitni račun” obuhvaćen je svaki poslovni, tekući ili štedni račun, račun s oročenjem ili račun za uplatu mirovina državnim službenicima i pripadnicima vojnih snaga ili račun otvoren uz certifikat o depozitu, potvrdu o mirovini državnih službenika i pripadnika vojnih snaga, potvrdu o ulaganju, potvrdu o zaduženosti ili drugi sličan instrument koji financijska institucija izdaje u okviru uobičajenog bankarskog ili sličnog poslovanja. Depozitnim računom obuhvaćen je i iznos koji društvo za osiguranje drži na temelju ugovora o zajamčenom ulaganju ili sličnog sporazuma o isplati kamata u gotovini ili uplati na račun.

               3. Pojam „skrbnički račun” znači račun (osim ugovora o osiguranju ili ugovora o rentnom osiguranju) koji sadržava financijsku imovinu u korist druge osobe.

               4. Pojam „vlasnički udio” znači, u slučaju partnerstva koje je financijska institucija, udio u kapitalu ili udio u dobiti ostvarenoj partnerstvom. U slučaju trusta koji je financijska institucija, vlasnički udio smatra se udjelom koji drži osoba koju se smatra vlasnikom imovine ili korisnikom trusta u cijelosti ili njegova dijela ili svaka druga fizička osoba koja ima stvarnu kontrolu nad trustom. Osoba o kojoj se izvješćuje smatrat će se korisnikom trusta ako takva osoba o kojoj se izvješćuje ima pravo izravno ili neizravno (primjerice posredstvom ovlaštene osobe) primati obveznu raspodjelu imovine ili može primiti, izravno ili neizravno, diskrecijsku raspodjelu imovine iz trusta.

               5. Pojam „ugovor o osiguranju” znači ugovor (osim ugovora o rentnom osiguranju) na temelju kojeg je izdavatelj suglasan isplatiti neki iznos u slučaju nastupa određenog neočekivanog događaja kao što je smrt, bolest, nezgoda, odgovornost ili rizik za nekretnine.

               6. Pojam „ugovor o rentnom osiguranju” znači ugovor na temelju kojeg je izdavatelj suglasan vršiti isplate tijekom određenog razdoblja u cijelosti ili djelomično određenog očekivanim životnim vijekom jedne osobe ili više njih. Pojam se odnosi i na ugovor koji se u skladu sa zakonom, propisima ili praksom jurisdikcije (država članica, Monako ili druga jurisdikcija) u kojoj je ugovor sklopljen smatra ugovorom o rentnom osiguranju i na temelju kojeg je izdavatelj suglasan izvršavati isplate tijekom višegodišnjeg razdoblja.

               7. Pojam „ugovor o osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police” znači ugovor o osiguranju (osim ugovora o reosiguranju između dvaju društava osiguranja) koji ima novčanu vrijednost.

               8. Pojam „novčana vrijednost” znači viši od sljedeća dva iznosa: i. iznosa za isplatu na koji osiguranik ima pravo po otkupu police ili po isteku ugovora (utvrđen bez umanjenja za naknadu za otkup police ili zajam po polici) i ii. iznosa koji osiguranik može tražiti u zajam po ugovoru ili s obzirom na ugovor. Neovisno o prethodno navedenom, pojam „novčana vrijednost” ne uključuje iznos plativ na temelju ugovora o osiguranju:

               (a) isključivo zbog razloga smrti fizičke osobe osigurane u okviru ugovora o životnom osiguranju;

               (b) kao naknadu za tjelesnu ozljedu ili bolest ili druge naknade za odštetu zbog ekonomskog gubitka nastalog uslijed osiguranog događaja;

               (c) kao povrat prethodno uplaćene premije (umanjene za troškove osiguranja neovisno o tome jesu li stvarno zaračunani) po ugovoru o osiguranju (osim onoga na temelju ugovora o životnom ili rentnom osiguranju povezanog s ulaganjem) zbog otkazivanja ili raskida ugovora, smanjenja izloženosti riziku u razdoblju stvarnog trajanja ugovora ili slijedom promjene premije zbog ispravka knjiženja ili druge slične pogreške s obzirom na premiju ugovora;

               (d) kao dividende osiguraniku (osim dividende po prestanku ugovora) uz uvjet da se dividenda odnosi na ugovor o osiguranju prema kojem se isplaćuju samo naknade opisane u stavku C podstavku 8. točki (b) ili

               (e) kao povrat avansne premije ili depozitne premije za ugovor o osiguranju za koji je premija plativa barem jednom godišnje ako iznos avansne premije ili depozitne premije ne prelazi sljedeću godišnju premiju koja je plativa po ugovoru.

               9. Pojam „postojeći račun” znači:

               (a) financijski račun koji vodi izvještajna financijska institucija od 31. prosinca 2016.;

               (b) država članica ili Monako imaju mogućnost proširivanja pojma „postojeći račun” kako bi se njime obuhvatili i svi financijski računi imatelja računa, bez obzira na datum otvaranja tog financijskog računa, ako:

               i. imatelj računa kod izvještajne financijske institucije ili kod povezanog subjekta u istoj jurisdikciji (država članica ili Monako) kao i izvještajna financijska institucija, drži i financijski račun koji je postojeći račun prema stavku C podstavku 9. točki (a);

               ii. izvještajna financijska institucija i, prema potrebi, povezani subjekt u istoj jurisdikciji (država članica ili Monako) kao i izvještajna financijska institucija, oba navedena financijska računa, te sve druge financijske račune imatelja računa koje se tretira kao postojeće račune na temelju točke (b), tretira kao jedinstveni financijski račun za potrebe ispunjavanja normi povezanih sa znanjem utvrđenih u odjeljku VII. stavku A te za potrebe utvrđivanja stanja na svakom financijskom računu ili njegove vrijednosti pri primjeni svakog praga koji se odnosi na račun;

               iii. u vezi s financijskim računom koji je podložan postupcima za utvrđivanje identiteta klijenata i borbu protiv pranja novca (AML/KYC), izvještajnoj financijskoj instituciji omogućuje se ispunjavanje takvih postupaka AML/KYC u vezi s financijskim računom oslanjanjem na postupke AML/KYC koji se provode u vezi s postojećim računom, a opisani su u stavku C podstavku 9. točki (a) i

               iv. od imatelja računa se pri otvaranju financijskog računa ne zahtijeva pružanje novih, dodatnih ili izmijenjenih informacija o klijentu osim za potrebe ovog Sporazuma.

               Prije 1. siječnja 2017. države članice obavješćuju Monako, a Monako obavješćuje Europsku komisiju o njihovu iskorištavanju mogućnosti predviđene u ovom stavku.  Europska komisija može koordinirati prijenos obavijesti država članica Monaku te Europska komisija obavijest Monaka prenosi svim državama članicama.  O svim daljnjim izmjenama u pogledu iskorištavanja te mogućnosti od strane države članice ili Monaka obavješćuje se na isti način.

               10. Pojam „novi račun” znači financijski račun koji vodi izvještajna financijska institucija, otvoren 1. siječnja 2017. ili nakon tog datuma, osim ako se tretira kao postojeći račun u skladu s proširenom definicijom postojećeg računa iz stavka C podstavka 9.

               11. Pojam „postojeći račun fizičke osobe” znači postojeći račun najmanje jedne fizičke osobe.

               12. Pojam „novi račun fizičke osobe” znači novi račun najmanje jedne fizičke osobe.

               13. Pojam „postojeći račun subjekta” znači postojeći račun najmanje jednog subjekta.

               14. Pojam „račun male vrijednosti” znači postojeći račun fizičke osobe čije stanje ili agregirana vrijednost na dan 31. prosinca 2016.
               ne prelazi iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka koji odgovara iznosu od 1 000 000 USD.

               15. Pojam „račun velike vrijednosti’ znači postojeći račun fizičke osobe čije stanje ili agregirana vrijednost na dan 31. prosinca 2015. ili 31. prosinca svake sljedeće godine prelazi iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka koji odgovara iznosu od 1 000 000 USD.

               16. Pojam „novi račun subjekta” znači novi račun najmanje jednog subjekta.

               17. Pojam „isključeni račun” znači bilo koji od sljedećih računa:

               (a) mirovinski račun koji ispunjava sljedeće zahtjeve:

               i. račun podliježe reguliranju kao osobni mirovinski račun ili je dio registriranog ili reguliranog sustava mirovinskog osiguranja za ostvarenje prava na mirovinu (uključujući invalidninu ili naknadu u slučaju smrti);

               ii. na račun se primjenjuju porezne povlastice (tj. doprinosi uplaćeni na račun, koji bi se inače oporezivali, priznaju se kao porezni izdatak ili su isključeni iz bruto dobiti imatelja računa ili se oporezuju po sniženoj stopi ili je oporezivanje dohotka od ulaganja s računa odgođeno ili se oporezuje po sniženoj stopi);

               iii. poreznim tijelima dostavljaju se podaci o računu;

               iv. povlačenja su uvjetovana određenom starosnom granicom za umirovljenje, invaliditetom ili smrti, ili se na povlačenja izvršena prije takvih određenih događaja primjenjuju kaznene mjere i

               v. ili i. godišnje su uplate doprinosa ograničene na iznos od 50 000 USD ili niži ili istovrijedan iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka ili ii. postoji maksimalno ograničenje uplata doprinosa na račun tijekom cijelog životnog vijeka na iznos od 1 000 000  USD ili niži ili istovrijedan iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka, pri čemu se u svakom slučaju primjenjuju pravila utvrđena u odjeljku VII. stavku C o agregiranju računa i preračunavanju valuta.

               Neće se smatrati da financijski račun koji inače ispunjava zahtjev iz stavka C podstavka 17. točke (a) podtočke v. ne ispunjava taj zahtjev isključivo zbog toga što navedeni financijski račun može primati sredstva prenesena s jednog financijskog računa ili više njih koji ispunjavaju zahtjeve iz stavka C podstavka 17. (a) ili (b) ili sredstva prenesena iz najmanje jednog fonda mirovinskog osiguranja koji ispunjava neki od zahtjeva iz stavka B podstavaka od 5. do 7.;

               (b) račun koji ispunjava sljedeće zahtjeve:

               i. račun podliježe reguliranju kao društvo za ulaganja za potrebe koje nisu povezane s umirovljenjem i njime se redovito trguje na organiziranom tržištu vrijednosnih papira ili račun podliježe reguliranju kao društvo za štednju za potrebe koje nisu povezane s umirovljenjem;

               ii. na račun se primjenjuju porezne povlastice (tj. doprinosi uplaćeni na račun, koji bi se inače oporezivali, priznaju se kao porezni izdatak ili su isključeni iz bruto dobiti imatelja računa ili se oporezuju po sniženoj stopi ili je oporezivanje dohotka od ulaganja s računa odgođeno ili se oporezuje po sniženoj stopi);

               ii. povlačenja su uvjetovana ispunjenjem određenih kriterija koji se odnose na svrhu investicijskog ili štednog računa (primjerice neke pogodnosti u svrhu obrazovanja ili liječenja) ili se na povlačenja izvršena prije ispunjenja tih kriterija primjenjuju kaznene mjere i

               iv. godišnje su uplate doprinosa ograničene na iznos od 50 000 USD ili niži ili istovrijedan iznos izražen u domaćoj valuti svake države članice ili Monaka, pri čemu se primjenjuju pravila utvrđena u odjeljku VII. stavku C o agregiranju računa i preračunavanju valuta.

               Neće se smatrati da financijski račun koji inače ispunjava zahtjev iz stavka C podstavka 17. točke (b) podtočke iv. ne ispunjava taj zahtjev isključivo zbog toga što navedeni financijski račun može primati sredstva prenesena s jednog financijskog računa ili više njih koji ispunjavaju zahtjeve iz stavka C podstavka 17. točaka (a) ili (b) ili sredstva prenesena iz najmanje jednog  fonda mirovinskog osiguranja koji ispunjava neki od zahtjeva iz stavka B podstavaka od 5. do 7.;

               (c) ugovor o životnom osiguranju kod kojeg razdoblje osiguranja završava prije 90. godine života fizičke osobe, uz uvjet da ugovor ispunjava sljedeće uvjete:

               i. periodične premije, koje se s vremenom ne umanjuju, plative su najmanje jednom godišnje za trajanja ugovora ili do 90. godine života osiguranika, ovisno o tome što je kraće;

               ii. ugovor nema ugovorenu vrijednost kojoj bilo tko može pristupiti (povlačenjem, u obliku zajma ili na neki drugi način) bez raskida ugovora;

               iii. iznos (osim naknade u slučaju smrti) plativ po otkazu ili raskidu ugovora ne smije premašiti agregirane premije plaćene za ugovor, umanjene za svotu u slučaju smrti, bolesti i naknada troškova (neovisno o tome je li stvarno zaračunana) za razdoblje ili razdoblja trajanja ugovora i sve iznose isplaćene prije otkaza ili raskida ugovora i

               iv. ugovor nije u posjedu primatelja prijenosa za vrijednost;

               (d) račun koji se drži isključivo radi ostavštine, ako dokumentacija o takvom računu sadržava i primjerak oporuke umrle osobe ili izvod iz matice umrlih;

               (e) račun uspostavljen u vezi s nečim od sljedećeg:

               i. sudskim nalogom ili presudom;

               ii. prodajom, razmjenom ili najmom nekretnine ili osobne imovine, uz uvjet da račun ispunjava sljedeće uvjete:

               – račun se financira isključivo uplatama predujma, kapare, deponiranjem iznosa dovoljnog za pokriće obveze izravno povezane s transakcijom ili sličnim uplatama ili se financira iz financijske imovine koja je deponirana na račun u vezi s prodajom, razmjenom ili najmom imovine,

               – račun je otvoren i upotrebljava se isključivo za osiguranje obveze kupca u pogledu podmirenja nabavne cijene imovine, obveze prodavatelja u pogledu plaćanja nepredviđene obveze ili obveze najmodavca ili najmoprimca o podmirenju štete na unajmljenoj imovini, kako je dogovoreno na temelju ugovora o najmu,

               – imovina na računu, uključujući prihod ostvaren po računu, bit će isplaćena ili na neki drugi način raspodijeljena u korist kupca, prodavatelja, najmodavca ili najmoprimca (uključujući podmirenje obveze te osobe) nakon prodaje, razmjene ili predaje imovine ili prestanka ugovora o najmu,

               – račun nije račun za maržu ili sličan račun otvoren u vezi s prodajom ili razmjenom financijske imovine i

               – račun nije povezan s računom opisanim u stavku C podstavku 17. točki (f);

               iii. obvezom financijske institucije koja servisira zajam osiguran nekretninom da izdvaja dio uplate isključivo radi lakšeg naknadnog podmirenja poreza ili osiguranja povezanih s nekretninom;

               iv. obvezom financijske institucije da isključivo olakša naknadno plaćanje poreza;

               (f) depozitni račun koji ispunjava sljedeće zahtjeve:

               i. račun postoji isključivo jer klijent izvršava uplatu u iznosu većem od iznosa koji dospijeva na plaćanje po kreditnoj kartici ili u vezi s drugim instrumentom revolving kredita te se taj prekomjerni iznos odmah ne vraća klijentu i

               ii. s početkom od 1. siječnja 2016. ili prije tog datuma, financijska institucija provodi politike i postupke bilo da bi se klijenta spriječilo da preplati iznos koji premašuje iznos nominiran u domaćoj valuti svake države članice koji odgovara iznosu od 50 000 USD, bilo da bi se osiguralo da se u roku od 60 dana izvrši povrat svakog više uplaćenog iznosa klijenta, pri čemu se u svakom slučaju primjenjuju pravila određena u stavku C odjeljka VII. za preračunavanje valuta. Za te potrebe prekomjerni iznos klijenta ne odnosi se na potražna salda u iznosu osporenih naknada, ali uključuje potražna salda koja su nastala zbog povrata robe.

               (g) svaki drugi račun za koji postoji mali rizik njegove zlouporabe u svrhu porezne utaje, a koji u znatnoj mjeri ima slična obilježja kao bilo koji od računa opisanih u stavku C podstavku 17. točkama od (a) do (f) te je definiran u nacionalnom zakonodavstvu kao isključeni račun i, za države članice, predviđen u članku 8. stavku 7.a Direktive  Vijeća 2011/16/EU o administrativnoj suradnji u području oporezivanja te je o njemu obaviješten Monako, a ako je riječ o Monaku o njemu je obaviještena Europska komisija, uz uvjet da se statusom takvog računa kao isključenog računa ne ugrožavaju ciljevi ovog Sporazuma.

               D. Račun o kojem se izvješćuje

               1. Pojam „račun o kojem se izvješćuje” znači račun koji drži najmanje jedna ili više osoba o kojima se izvješćuje ili pasivni nefinancijski subjekt s najmanje jednom osobom koja nad njim ima kontrolu i koja je osoba o kojoj se izvješćuje, uz uvjet da je identificiran kao takav u skladu s postupcima dubinske analize opisanima u odjeljcima od II. do VII.

               2. Pojam „osoba o kojoj se izvješćuje” znači osoba jurisdikcije podložne izvješćivanju osim: i. trgovačkog društva čijim se dionicama redovito trguje na jednom ili više organiziranih tržišta vrijednosnim papirima; ii. bilo kojeg trgovačkog društva koje je povezani subjekt trgovačkog društva opisanog u podtočki i.; iii. tijela javne vlasti; iv. međunarodne organizacije; v. središnje banke ili vi. financijske institucije.

               3. Pojam „osoba jurisdikcije podložne izvješćivanju” znači fizička osoba ili subjekt koji je rezident u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju u skladu s poreznim zakonima te jurisdikcije ili ostavština preminule osobe koja je bila rezident jurisdikcije podložne izvješćivanju. Za te potrebe subjekt kao što je partnerstvo, partnerstvo s ograničenom odgovornošću ili sličan pravni aranžman koji nema rezidentnost u svrhe oporezivanja smatra se rezidentom u jurisdikciji u kojoj se nalazi mjesto njegove stvarne uprave.

               4. Pojam „jurisdikcija podložna izvješćivanju” znači Monako u odnosu na državu članicu ili država članica u odnosu na Monako u kontekstu obveze pružanja informacija navedenih u odjeljku I.

               5. Pojam „sudjelujuća jurisdikcija” u odnosu na državu članicu ili Monako znači:

               (a) bilo koja država članica u odnosu na izvješćivanje Monaku ili

               (b) Monako u odnosu na izvješćivanje državi članici ili

               (c) bilo koja druga jurisdikcija: i. s kojom dotična država članica ili Monako, ovisno o kontekstu, ima važeći sporazum prema kojem će ta druga jurisdikcija dostaviti informacije navedene u odjeljku I. te ii. koja je navedena na popisu koji je objavila ta država članica ili Monako i o kojem je obaviješten Monako odnosno Europska komisija;

               (d) u odnosu na države članice, bilo koja druga jurisdikcija: i. s kojom Europska unija ima važeći sporazum prema kojem će ta druga jurisdikcija dostaviti informacije navedene u odjeljku I. te ii. koja je navedena na popisu koji je objavila Europska komisija.

               6. Pojam „osobe koje imaju kontrolu” znači fizičke osobe koje izvršavaju kontrolu nad subjektom. U slučaju trusta taj pojam odnosi se na najmanje jednog vlasnika imovine, najmanje jednog skrbnika i najmanje jednog zaštitnika trusta (ako takvi postoje), najmanje jednog korisnika ili jednu ili više vrsta korisnika te na svaku drugu fizičku osobu ili više njih koje imaju stvarnu kontrolu nad trustom, a u slučaju pravnog aranžmana koji nije trust, taj pojam znači osobe na istovjetnim ili sličnim položajima. Pojam „osobe koje imaju kontrolu” mora se tumačiti u skladu s Preporukama radne skupine za financijske aktivnosti.

               7. Pojam „nefinancijski subjekt” (NFE) znači subjekt koji nije financijska institucija.

               8. Pojam „pasivni nefinancijski subjekt” znači bilo koji: i. nefinancijski subjekt koji nije aktivni nefinancijski subjekt ili ii. investicijski subjekt opisan u stavku A podstavku 6. točki (b) koji nije financijska institucija sudjelujuće jurisdikcije.

               9. Pojam „aktivni nefinancijski subjekt” znači svaki nefinancijski subjekt koji ispunjava bilo koji od sljedećih kriterija:

               (a) manje od 50 % bruto dobiti nefinancijskog subjekta ostvarene u prethodnoj kalendarskoj godini ili drugom odgovarajućem izvještajnom razdoblju jest pasivna dobit te je manje od 50 % imovine nefinancijskog subjekta u prethodnoj kalendarskoj godini ili drugom odgovarajućem izvještajnom razdoblju imovina kojom se ostvaruje pasivna dobit ili se drži radi njezina ostvarenja;

               (b) dionicama nefinancijskog subjekta redovito se trguje na organiziranim tržištima vrijednosnih papira ili je nefinancijski subjekt povezani subjekt subjekta čijim se dionicama redovito trguje na organiziranim tržištima vrijednosnih papira;

               (c) nefinancijski subjekt tijelo je javne vlasti, međunarodna organizacija, središnja banka ili subjekt koji je u cijelosti u vlasništvu najmanje jednog od prethodno navedenih;

               (d) u suštini sve aktivnosti nefinancijskog subjekta sastoje se od držanja (u cijelosti ili djelomično) glavnih dionica najmanje jednog društva kćeri, osiguranja financiranja i pružanja usluga najmanje jednom društvu kćeri koje obavlja trgovanje ili poslovnu djelatnost različitu od poslovne djelatnosti financijske institucije, osim što subjekt ne ispunjava uvjete za takav status ako subjekt funkcionira (ili se predstavlja) kao investicijski fond, kao što je fond privatnog vlasničkog kapitala, fond rizičnog kapitala, fond za otkup poduzeća financijskom polugom ili bilo koje društvo za ulaganja čiji je cilj stjecanje ili financiranje trgovačkih društava, a zatim posjedovanje vlasničkih udjela u tim trgovačkim društvima kao kapitalne imovine za investicijske potrebe;

               (e) nefinancijski subjekt još ne obavlja poslovnu djelatnost niti je ikada prije obavljao neku poslovnu djelatnost, ali ulaže kapital u imovinu s namjerom obavljanja poslovne djelatnosti različite od financijske institucije, uz uvjet da nefinancijski subjekt ne ispunjava uvjete za taj izuzetak nakon datuma koji slijedi nakon 24 mjeseca od datuma prvotnog osnivanja nefinancijskog subjekta

               (f) nefinancijski subjekt nije u zadnjih pet godina bio financijska institucija i u procesu je likvidacije svoje imovine ili reorganizacije s namjerom da nastavi ili ponovno započne poslovanje u nekoj drugoj poslovnoj djelatnosti različitoj od poslovne djelatnosti financijske institucije;

               (g) nefinancijski subjekt primarno se bavi transakcijama financiranja i osiguranja od rizika (hedžinga) s povezanim subjektima ili za povezane subjekte koji nisu financijske institucije, ali ne pruža usluge financiranja ili hedžinga subjektima koji nisu povezani subjekti, uz uvjet da se grupa takvih povezanih subjekata primarno bavi poslovnom djelatnošću različitom od financijske institucije ili

               (h) nefinancijski subjekt ispunjava sve sljedeće uvjete:

               i. osnovan je i djeluje u svojoj jurisdikciji (država članica, Monako ili druga jurisdikcija) u kojoj je rezident isključivo u vjerske, dobrotvorne, znanstvene, umjetničke, kulturne, sportske ili obrazovne svrhe ili je osnovan i djeluje u svojoj jurisdikciji (država članica, Monako ili druga jurisdikcija) u kojoj je rezident i profesionalna je organizacija, poslovna zajednica, gospodarska komora, organizacija rada, organizacija u poljoprivredi ili hortikulturi, građanska udruga ili organizacija koja djeluje isključivo u cilju promicanja socijalne skrbi;

               ii. oslobođen je od plaćanja poreza na dobit u jurisdikciji (država članica, Monako ili druga jurisdikcija) u kojoj je rezident;

               iii. nema dioničara ni članova koji imaju vlasničke ili korisničke udjele u njegovoj dobiti ili imovini;

               iv. na temelju važećih zakona jurisdikcije (država članica, Monako ili druga jurisdikcija) u kojoj je nefinancijski subjekt rezident ili na temelju osnivačkih akata nefinancijskog subjekta nije dopuštena raspodjela dobiti ili imovine nefinancijskog subjekta privatnim osobama ili subjektima, ni primjena u njihovu korist, koji se ne bave humanitarnim radom, osim humanitarnih aktivnosti nefinancijskog subjekta ili u vidu isplate razumne naknade za obavljene usluge ili isplate po fer tržišnoj vrijednosti za nekretnine koje je nefinancijski subjekt nabavio i

               v. nakon likvidacije ili prestanka nefinancijskog subjekta, na temelju važećih zakona jurisdikcije (država članica, Monako ili druga jurisdikcija) u kojoj je nefinancijski subjekt rezident ili osnivačkih akata nefinancijskog subjekta, sva njegova imovina prenosi se na tijelo javne vlasti ili drugu neprofitnu organizaciju, ili vlasništvo prelazi na vladu jurisdikcije (država članica, Monako ili druga jurisdikcija) u kojoj je nefinancijski subjekt rezident ili neku njezinu političku organizacijsku jedinicu.

               E. Razno

               1. Pojam „imatelj računa” znači osoba koju je financijska institucija koja vodi račun navela ili identificirala kao imatelja financijskog računa. Osoba, osim financijske institucije, koja je imatelj financijskog računa u korist ili za račun druge osobe u svojstvu agenta, skrbnika, ovlaštenika, potpisnika, investicijskog savjetnika ili posrednika ne tretira se kao imatelj računa u smislu ovog Priloga, nego se tu drugu osobu tretira kao imatelja računa. U slučaju ugovora o osiguranju ili ugovora o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police, imatelj računa je svaka osoba koja ima pravo pristupa novčanoj vrijednosti ili pravo na promjenu korisnika ugovora. Ako nitko ne može pristupiti novčanoj vrijednosti ili ne može promijeniti korisnika, imatelj računa je svaka osoba navedena u ugovoru kao vlasnik te svaka osoba na koju je, na temelju uvjeta ugovora, preneseno pravo na primitak isplate. Po dospijeću ugovora o osiguranju ili ugovora o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police, svaka se osoba koja ima pravo na primitak isplate po ugovoru tretira kao imatelj računa.

               2. Pojam „postupci za utvrđivanje identiteta klijenata i borbu protiv pranja novca (AML/KYC)” znači postupci dubinske analize klijenta koje provodi izvještajna financijska institucija u skladu s uvjetima o borbi protiv pranja novca ili sličnim uvjetima koji se odnose na takvu izvještajnu financijsku instituciju.

               3. Pojam „subjekt” znači pravna osoba ili pravni aranžman, kao što je trgovačko društvo, partnerstvo, trust ili zaklada.

               4. Subjekt je „povezani subjekt” drugog subjekta ako: i. bilo koji od tih subjekata ima kontrolu nad drugim subjektom; ii. su ta dva subjekta pod zajedničkom kontrolom ili iii. su ta dva subjekta investicijski subjekti opisani u stavku A podstavku 6. točki (b) koji su pod zajedničkom upravom, a ta uprava ispunjava obveze u vezi s dubinskom analizom tih investicijskih subjekata. U tu svrhu kontrola uključuje izravno ili neizravno vlasništvo više od 50 % glasačkih prava i vrijednosti u subjektu.

               5. Pojam „PIB” znači porezni identifikacijski broj (ili njegov funkcionalni ekvivalent u nedostatku poreznog identifikacijskog broja).

               6. Pojam „dokumentirani dokaz” uključuje bilo što od sljedećega:

               (a) potvrdu o rezidentnosti koju je izdalo ovlašteno državno tijelo (na primjer država, državna agencija ili općina) jurisdikcije (država članica, Monako ili druga jurisdikcija) za koju primatelj uplate tvrdi da je u njoj rezident;

               (b) za fizičke osobe, svaku valjanu identifikacijsku ispravu koju je izdalo ovlašteno državno tijelo (na primjer država, državna agencija ili općina) koja sadržava ime fizičke osobe i koja se uobičajeno upotrebljava u svrhu utvrđivanja identiteta;

               (c) za subjekte, svaku službenu ispravu koju je izdalo ovlašteno državno tijelo (na primjer država, državna agencija ili općina) koja sadržava naziv subjekta i adresu njegova sjedišta u jurisdikciji (država članica, Monako ili druga jurisdikcija) za koju tvrdi da je u njoj rezident ili jurisdikciji (država članica, Monako ili druga jurisdikcija) u kojoj je subjekt osnovan ili organiziran;

               (d) svaki revidirani financijski izvještaj, potvrdu treće strane o kreditnoj sposobnosti, zahtjev za pokretanje stečaja ili izvješće regulatora vrijednosnih papira.

               U odnosu na postojeći račun subjekta, svaka država članica ili Monako ima mogućnost dopustiti izvještajnoj financijskoj instituciji da kao dokumentirani dokaz upotrijebi svaku klasifikaciju iz svojih evidencija u pogledu imatelja računa određenu na temelju standardiziranog sustava brojčanog označivanja industrija, koju je izvještajna financijska institucija zabilježila u skladu sa svojim uobičajenim poslovnim praksama za potrebe postupaka AML/KYC ili za druge regulatorne potrebe (osim u svrhu oporezivanja) i koje je provela prije datuma upotrijebljenog za klasificiranje financijskog računa kao postojećeg računa, uz uvjet da izvještajna financijska institucija ne zna ili nema razloga znati da je takva klasifikacija netočna ili nepouzdana. Pojam „standardizirani sustav brojčanog označivanja industrija” znači sustav označivanja koji se upotrebljava za klasifikaciju subjekata prema vrsti poslovne djelatnosti u svrhu koja je različita od svrhe oporezivanja.

               Prije 1. siječnja 2017. države članice obavješćuju Monako, a Monako obavješćuje Europsku komisiju o njihovu iskorištavanju mogućnosti predviđene u ovom stavku.  Europska komisija može koordinirati prijenos obavijesti država članica Monaku te Europska komisija obavijest Monaka prenosi svim državama članicama.  O svim daljnjim izmjenama u pogledu iskorištavanja te mogućnosti od strane države članice ili Monaka obavješćuje se na isti način.

               ODJELJAK IX.: UČINKOVITA PROVEDBA

               Svaka država članica i Monako moraju imati uspostavljena pravila i administrativne postupke kako bi osigurale djelotvornu provedbu navedenih postupaka izvješćivanja i dubinske analize te poštovanje tih postupaka, uključujući:

               1. pravila kojima se financijske institucije, osobe ili posrednike sprečava da postupaju na načine kojima se nastoje zaobići postupci izvješćivanja i dubinske analize;

               2. pravila kojima se od izvještajnih financijskih institucija zahtijeva da vode evidenciju o poduzetim koracima i o svim dokazima upotrijebljenima za provedbu prethodno navedenih postupaka te odgovarajuće mjere za dobivanje tih evidencija;

               3. administrativne postupke za provjeru usklađenosti izvještajnih financijskih institucija s postupcima izvješćivanja i dubinske analize; administrativne postupke koji se primjenjuju pri preispitivanju rada izvještajne financijske institucije nakon primitka obavijesti o nedokumentiranim računima;

               4. administrativne postupke radi osiguravanja da za subjekte i račune koji su u nacionalnom zakonodavstvu utvrđeni kao neizvještajne financijske institucije, odnosno kao isključeni računi i dalje postoji nizak rizik od njihove zloporabe u svrhu porezne utaje i

               5. djelotvorne provedbene odredbe za uklanjanje neusklađenosti.

               PRILOG II.

               Dodatna pravila izvješćivanja i dubinske analize za informacije o financijskim računima

               1. Promjena okolnosti

               „Promjena okolnosti” uključuje svaku promjenu koja za ishod ima dodavanje informacija povezanih sa statusom osobe ili je na drugi način u suprotnosti sa statusom te osobe. Osim toga, promjena okolnosti uključuje svaku promjenu ili dodavanje informacija računu imatelja računa (uključujući dodavanje, nadomještanje ili drugu promjenu imatelja računa) ili svaku promjenu ili dodavanje informacija svakom računu povezanom s takvim računom (pri čemu se primjenjuju pravila o agregiranju računa opisana u Prilogu I. odjeljku VII. stavku C podstavcima od 1. do 3.) ako takva promjena ili dodavanje informacija utječe na status imatelja računa.

               Ako se izvještajna financijska institucija oslanja na test adrese prebivališta opisan u Prilogu I. odjeljku III. stavku B podstavku 1. te dođe do promjene okolnosti zbog koje izvještajna financijska institucija sazna ili ima razloga vjerovati da su originalni dokumentirani dokazi (ili druga jednakovrijedna dokumentacija) netočni ili nepouzdani, izvještajna financijska institucija mora do kasnijeg od sljedeća dva datuma: posljednjeg dana odgovarajuće kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja ili 90 kalendarskih dana nakon obavijesti o takvoj promjeni okolnosti ili njezina otkrivanja, pribaviti izjavu o rezidentnosti i novi dokumentirani dokaz radi utvrđivanja rezidentnosti u svrhu oporezivanja imatelja računa. Ako izvještajna financijska institucija ne može pribaviti izjavu o rezidentnosti i novi dokumentirani dokaz do tog datuma, izvještajna financijska institucija mora provesti postupak elektroničkog pretraživanja evidencije opisan u Prilogu I. odjeljku III. stavku B podstavcima od 2. do 6.

               2. Izjava o rezidentnosti za nove račune subjekata

               U vezi s novim računima subjekata, za potrebe utvrđivanja je li osoba koja ima kontrolu nad pasivnim nefinancijskim subjektom osoba o kojoj se izvješćuje, izvještajna financijska institucija može prihvatiti samo izjavu o rezidentnosti imatelja računa ili osobe koja ima kontrolu.

               3. Rezidentnost financijske institucije

               Financijska je institucija „rezident” u državi članici, Monaku ili drugoj sudjelujućoj jurisdikciji ako podliježe jurisdikciji te države članice, Monaka ili drugoj sudjelujućoj jurisdikciji (tj. sudjelujuća jurisdikcija može financijskoj instituciji nametnuti izvješćivanje). Općenito, ako je financijska institucija rezident u svrhu oporezivanja u državi članici, Monaku ili drugoj sudjelujućoj jurisdikciji, ona podliježe jurisdikciji te države članice, Monaka ili druge sudjelujuće jurisdikcije te je stoga financijska institucija države članice, monegaška financijska institucija ili druga financijska institucija sudjelujuće jurisdikcije. U slučaju trusta koji je financijska institucija (neovisno o tome je li rezident u svrhu oporezivanja u državi članici, Monaku ili drugoj sudjelujućoj jurisdikciji), smatra se da trust podliježe jurisdikciji države članice, Monaka ili druge sudjelujuće jurisdikcije ako su jedan ili više njegovih skrbnika rezidenti u toj državi članici, Monaku ili drugoj sudjelujućoj jurisdikciji, osim ako trust o svim potrebnim informacijama o kojima se izvješćuje u skladu s ovim Sporazumom ili drugim sporazumom o provedbi globalnog standarda s obzirom na račune o kojima se izvješćuje, a koje vodi trust, izvješćuje drugu sudjelujuću jurisdikciju (država članica, Monako ili druga sudjelujuća jurisdikcija) jer je rezident u svrhu oporezivanja u toj drugoj sudjelujućoj jurisdikciji. Međutim, ako financijska institucija (osim trusta) nema rezidentnost u svrhu oporezivanja (npr. jer se smatra fiskalno transparentnom ili se nalazi u jurisdikciji u kojoj ne postoji porez na dobit), smatra se da podliježe jurisdikciji države članice, Monaka ili druge sudjelujuće jurisdikcije te da je stoga financijska institucija države članice, Monaka ili druge sudjelujuće jurisdikcije ako:

               (a) je osnovana u skladu sa zakonima države članice, Monaka ili druge sudjelujuće jurisdikcije;

               (b) je mjesto njezine uprave (uključujući mjesto stvarne uprave) u državi članici, Monaku ili drugoj sudjelujućoj jurisdikciji ili

               (c) podliježe financijskom nadzoru u državi članici, Monaku ili drugoj sudjelujućoj jurisdikciji.

               Ako je financijska institucija (osim trusta) rezident u najmanje dvije sudjelujuće jurisdikcije (država članica, Monako ili druga sudjelujuća jurisdikcija), ta financijska institucija bit će podložna obvezama izvješćivanja i dubinske analize one sudjelujuće jurisdikcije u kojoj vodi najmanje jedan financijski račun.

               4. Računi koje vodi financijska institucija

               U načelu bi trebalo smatrati da račun vodi financijska institucija:

               (a) u slučaju skrbničkog računa, financijska institucija koja ima skrbništvo nad imovinom na računu (uključujući financijsku instituciju koja drži imovinu pod svojim imenom, ali za imatelja računa u takvoj instituciji);

               (b) u slučaju depozitnih računa, financijska institucija koja je dužna izvršavati plaćanja povezana s računom (što ne uključuje zastupnika financijske institucije neovisno o tome je li takav zastupnik financijska institucija);

               (c) u slučaju vlasničkog ili dužničkog udjela u financijskoj instituciji koji čini financijski račun, kao račun koji vodi ta financijska institucija;

               (d) u slučaju ugovora o osiguranju ili ugovora o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police, financijska institucija koja je dužna izvršavati plaćanja povezana s ugovorom.

               5. Trustovi koji su pasivni nefinancijski subjekti

               Subjekt kao što je partnerstvo, partnerstvo s ograničenom odgovornosti ili sličan pravni aranžman koji nema rezidentnost u svrhu oporezivanja smatra se u skladu s Prilogom I. odjeljkom VIII. stavkom D podstavkom 3. rezidentom u jurisdikciji u kojoj se nalazi mjesto njegove stvarne uprave. Za te potrebe pravna osoba ili pravni aranžman smatraju se „sličnima” partnerstvu i partnerstvu s ograničenom odgovornosti ako se ne smatraju oporezivom jedinicom u jurisdikciji podložnoj izvješćivanju prema poreznim zakonima te jurisdikcije podložne izvješćivanju. Međutim, kako bi se izbjeglo dvostruko izvješćivanje (s obzirom na širok opseg pojma „osoba koje imaju kontrolu” u slučaju trustova), trust koji je pasivni nefinancijski subjekt ne može se smatrati sličnim pravnim aranžmanom.

               6. Adresa sjedišta subjekta

               Jedan je od zahtjeva opisanih u Prilogu I. odjeljku VIII. stavku E podstavku 6. točki (c) da službena isprava povezana sa subjektom sadržava adresu sjedišta subjekta u državi članici, Monaku ili drugoj jurisdikciji u kojoj subjekt tvrdi da je rezident ili u državi članici, Monaku ili drugoj jurisdikciji u kojoj je subjekt osnovan ili organiziran. Adresa sjedišta subjekta u načelu je mjesto u kojem se nalazi njegova stvarna uprava. Adresa financijske institucije koja vodi račun subjekta, poštanski pretinac ili adresa koja se upotrebljava isključivo za primanje pošte nije adresa sjedišta subjekta, osim ako je takva adresa jedina adresa koju subjekt upotrebljava te se ona pojavljuje kao registrirana adresa subjekta u dokumentima o osnivanju subjekta. Nadalje, adresa koja je dana uz nalog za zadržavanje svih poštanskih pošiljaka na toj adresi nije adresa sjedišta subjekta.

               PRILOG III.

               DODATNI MEHANIZMI ZAŠTITE PODATAKA U POGLEDU OBRADE PODATAKA KOJI SE PRIKUPLJAJU I RAZMJENJUJU NA TEMELJU SPORAZUMA

               1. Definicije

               Pojmovi koji se navode u nastavku imaju sljedeće značenje u Sporazumu:

               A) „osobni podaci” znači sve informacije povezane s identificiranom fizičkom osobom ili osobom koju se može identificirati („osoba na koju se podaci odnose”); osoba koja se može identificirati je ona čiji se identitet, izravno ili neizravno, može utvrditi osobito navođenjem identifikacijskog broja ili jednog ili više obilježja specifičnih za njezin fizički, fiziološki, mentalni, gospodarski, kulturni ili socijalni identitet;

               B) „obrada” znači svaki postupak ili niz postupaka koji se obavljaju u pogledu osobnih podataka, automatski ili ne, kao što su prikupljanje, bilježenje, uređivanje, pohranjivanje, prilagođavanje ili izmjena, traženje, uvid, korištenje, otkrivanje slanjem ili prijenosom, širenje ili omogućivanje pristupa na drugačiji način, sravnjivanje ili kombiniranje, blokiranje, brisanje ili uništenje.

               2. Nediskriminacija

               Ugovorne stranke osiguravaju da se mjere zaštite koje se primjenjuju na obradu osobnih podataka na temelju ovog Sporazuma i mjerodavnih nacionalnih propisa primjenjuju na sve osobe bez diskriminacije, posebno na temelju državljanstva, zemlje prebivališta ili fizičke prisutnosti.

               3. Podaci

               Podaci koje ugovorne stranke obrađuju na temelju Sporazuma moraju biti odgovarajući, nužni i razmjerni potrebama navedenima u njemu.

               Ugovorne stranke ne razmjenjuju osobne podatke koji otkrivaju rasno ili etničko podrijetlo, politička uvjerenja, vjerska ili filozofska uvjerenja, članstvo u sindikatima, kao ni podatke koji se odnose na zdravlje ili seksualni život osobe.

               4. Pravo na informacije i pravo pristupa podacima, pravo na ispravljanje i brisanje podataka

               Ako se informacije koriste u druge svrhe u jurisdikciji koja ih prima ili ako ih jurisdikcija koja ih prima prenosi trećoj jurisdikciji (država članica ili Monako) u skladu s odredbama članka 6. stavka 5. Sporazuma, nadležno tijelo jurisdikcije koja prima informacije i koristi se njima u druge svrhe ili ih prenosi trećoj jurisdikciji o tome obavješćuje osobu na koju se podaci odnose. Ta se obavijest pravodobno dostavlja osobi na koju se podaci odnose da osoba može ostvariti svoja prava na zaštitu podataka, a u svakom slučaju, prije nego što jurisdikcija koja je informacije primila upotrijebi te informacije u druge svrhe ili ih prenese trećoj jurisdikciji.

               Kad je riječ o osobnim podacima koji se obrađuju na temelju Sporazuma, svaka fizička osoba ima pravo zatražiti pristup svojim osobnim podacima koje obrađuju izvještajne financijske institucije i/ili nadležna tijela te pravo na ispravak netočnih podataka. Ako su podaci nezakonito obrađeni, osoba može zatražiti njihovo brisanje.

               Radi olakšavanja ostvarivanja tog prava, svaka fizička osoba mora imati mogućnost da putem svojeg nadležnog tijela podnese zahtjev za pristup svojim podacima koji su naslovljeni na drugo nadležno tijelo te njihovo ispravljanje i/ili brisanje.

               Zamoljeno nadležno tijelo osigurava pristup odgovarajućim podacima te, prema potrebi, ažurira i/ili ispravlja netočne ili nepotpune podatke.

               5. Pravo na pravnu zaštitu

               Kad je riječ o osobnim podacima koji se obrađuju na temelju Sporazuma, svaka fizička osoba ima pravo na učinkovitu upravnu i sudsku zaštitu, bez obzira na državljanstvo i državu prebivališta u svim uključenim jurisdikcijama.

               6. Automatizirana obrada

               Nadležna tijela ne donose odluke koje proizvode štetne pravne učinke u odnosu na neku osobu ili na nju znatno utječu, a koje se temelje isključivo na automatiziranoj obradi podataka s namjerom ocjene određenih osobnih aspekata povezanih s tom osobom.

               7. Prijenosi podataka tijelima trećih zemalja

               Nadležno tijelo može povremeno prenijeti osobne podatke primljene na temelju Sporazuma javnim tijelima u trećim zemljama, osim država članica i Monaka, ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

               (a) prijenos je potreban za potrebe navedene u članku 6. stavku 4. u trećoj zemlji primateljici koja će podatke upotrebljavati samo za te potrebe;

               (b) podaci su relevantni i razmjerni potrebama zbog kojih su preneseni;

               (c) nadležnosti tijela treće zemlje izravno su povezane s potrebama navedenima u članku 6. stavku 4.;

               (d) treća zemlja primateljica osigurava razinu zaštite osobnih podataka koja je jednakovrijedna onoj utvrđenoj ovim Sporazumom te se obvezuje da primljene podatke neće prenositi trećim stranama;

               (e) nadležno tijelo od kojeg su primljene informacije dalo je prethodno odobrenje u skladu s uvjetima iz članka 6. stavka 5. i

               (f) osoba na koju se podaci odnose obaviještena je o prijenosu.

               Svi ostali prijenosi informacija primljenih na temelju ovog Sporazuma trećim stranama zabranjeni su.

               8. Cjelovitost i sigurnost podataka

               Ugovorne stranke i izvještajne financijske institucije moraju u pogledu informacija obrađenih na temelju Sporazuma imati:

               (a) odgovarajuće mjere zaštite kako bi se osiguralo da te informacije ostanu povjerljive te da ih isključivo za potrebe iz članka 6. upotrebljavaju osobe i tijela iz tog članka;

               (b) infrastrukturu za učinkovitu razmjenu (uključujući utvrđene postupke za osiguravanje pravovremene, točne, sigurne i povjerljive razmjene informacija, učinkovite i pouzdane komunikacijske sustave te načine za brzo rješavanje pitanja i dvojbi povezanih s razmjenom ili zahtjevima za razmjenu te za primjenu odredbi iz članka 4. Sporazuma) i

               (c) tehničke i organizacijske mjere radi sprečavanja svakog neovlaštenog objavljivanja ili pristupa, slučajnog ili nezakonitog uništavanja ili slučajnog gubitka ili promjene te radi sprečavanja svih drugih nezakonitih oblika obrade;

               (d) tehničke i organizacijske mjere za ispravljanje svih netočnih informacija i brisanje informacija za čije pohranjivanje nema pravnog temelja.

               Ugovorne stranke osiguravaju da izvještajne financijske institucije bez odgode obavijeste nadležno tijelo u svojoj jurisdikciji ako imaju razloga vjerovati da su tom nadležnom tijelu dostavile netočne ili nepotpune informacije. Obaviješteno nadležno tijelo poduzet će sve odgovarajuće mjere dostupne na temelju svojeg nacionalnog zakonodavstva kako bi ispravilo pogreške opisane u obavijesti.

               9. Sankcije

               Ugovorne stranke osiguravaju da svaka povreda odredaba o zaštiti osobnih podataka utvrđenih u ovom Sporazumu podliježe učinkovitim i odvraćajućim sankcijama.

               10. Nadzor

               Obrada osobnih podataka koju provode izvještajne financijske institucije i nadležna tijela u okviru Sporazuma mora biti podložna nadzoru: i. nadležnih tijela za zaštitu podataka u državama članicama uspostavljenih u skladu s nacionalnim zakonodavstvom kojim se provodi Direktiva 65/46/EZ i ii. tijela za nadzor podataka u Monaku (Commission de contrôle des informations nominatives).

               Ta tijela u državama članicama i Monaku moraju imati izvršne ovlasti za nadzor, istragu, intervenciju i preispitivanje te moraju imati ovlast da u slučaju povrede propisa pokrenu sudski postupak. Ona posebno osiguravaju da se pritužbe povezane s povredom propisa zaprime, istraže, da se na njih odgovori i na osnovi njih poduzmu odgovarajuće mjere.

               PRILOG IV.

               POPIS NADLEŽNIH TIJELA UGOVORNIH STRANAKA

               Tijela navedena u nastavku su „nadležna tijela” ugovornih stranaka za potrebe ovog Sporazuma:

               (a) u Kneževini Monaku: le Conseiller de gouvernement pour les finances et l'économie ili ovlašteni predstavnik;

               (b) u Kraljevini Belgiji: De Minister van Financiën/le ministre des finances ili ovlašteni predstavnik;

               (c) u Republici Bugarskoj: Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите ili ovlašteni predstavnik;

               (d) u Češkoj Republici: Ministr financí ili ovlašteni predstavnik;

               (e) u Kraljevini Danskoj: Skatteministeren ili ovlašteni predstavnik;

               (f) u Saveznoj Republici Njemačkoj: Der Bundesminister der Finanzen ili ovlašteni predstavnik;

               (g) u Republici Estoniji: Rahandusminister ili ovlašteni predstavnik;

               (h) u Helenskoj Republici: Ο Υπουργός Οικονομίας και Οικονομικών ili ovlašteni predstavnik;

               (i) u Kraljevini Španjolskoj: El Ministro de Economía y Hacienda ili ovlašteni predstavnik;

               (j) u Francuskoj Republici: Le Ministre chargé du budget ili ovlašteni predstavnik;

               (k) u Republici Hrvatskoj: Ministar financija ili ovlašteni predstavnik;

               (l) u Irskoj: The Revenue Commissioners ili ovlašteni predstavnik;

               (m) u Talijanskoj Republici: Il Direttore Generale delle Finanze ili ovlašteni predstavnik;

               (n) u Republici Cipru: Υπουργός Οικονομικών ili ovlašteni predstavnik;

               (o) u Republici Latviji: Finanšu ministrs ili ovlašteni predstavnik;

               (p) u Republici Litvi: Finansu ministras ili ovlašteni predstavnik;

               (q) u Velikom Vojvodstvu Luksemburgu: le ministre des finances ili ovlašteni predstavnik;

               (r) u Mađarskoj: A pénzügyminiszter ili ovlašteni predstavnik;

               (s) u Republici Malti: Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi ili ovlašteni predstavnik;

               (t) u Kraljevini Nizozemskoj: De Minister van Financiën ili ovlašteni predstavnik;

               (u) u Republici Austriji: Der Bundesminister für Finanzen ili ovlašteni predstavnik;

               (v) u Republici Poljskoj: Minister Finansów ili ovlašteni predstavnik;

               (w) u Portugalskoj Republici: O Ministro das Finanças ili ovlašteni predstavnik;

               (x) u Rumunjskoj: Președintele Agenției Naționale de Administrare Fiscală ili ovlašteni predstavnik;

               (y) u Republici Sloveniji: Minister za finance ili ovlašteni predstavnik;

               (z) u Slovačkoj Republici: Minister financií ili ovlašteni predstavnik;

               (aa) u Republici Finskoj: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet ili ovlašteni predstavnik;

               (ab) u Kraljevini Švedskoj: Chefen för Finansdepartementet ili ovlašteni predstavnik;

               (ac) u Ujedinjenoj Kraljevini Velike Britanije i Sjeverne Irske i na europskim teritorijima za čije je vanjske odnose odgovorna Ujedinjena Kraljevina: the Commissioners of Inland Revenue ili njihov ovlašteni predstavnik i nadležno tijelo u Gibraltaru, koje će odrediti Ujedinjena Kraljevina u skladu sa Sporazumnim aranžmanima koji se odnose na nadležna tijela Gibraltara u kontekstu instrumenata Europske unije i srodnih ugovora o kojima su obaviještene države članice i institucije Europske unije 19. travnja 2000., a jedan primjerak istih Kneževini Monaku predaje glavni tajnik Vijeća Europske unije, te koji se primjenjuju i na ovaj Sporazum.”

               Članak 2.

               Stupanje na snagu i primjena

               1.  Ovaj Protokol o izmjeni zaključuje se podložno ratifikaciji ili odobrenju ugovornih stranaka u skladu s njihovim postupcima. Ugovorne stranke obavješćuju jedna drugu o dovršenju tih postupaka. Ovaj Protokol o izmjeni stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca koji slijedi nakon posljednje obavijesti.

               2. Podložno dovršenju institucionalnih postupaka Kneževine Monaka i pravu Europske unije za zaključenje međunarodnih sporazuma, Kneževina Monako i, ovisno o kontekstu, Europska unija učinkovito će provesti i primijeniti Sporazum koji proizlazi iz ovog Protokola o izmjeni od 1. siječnja 2017. i međusobno će se obavijestiti o tome.

               3. Neovisno o stavcima 1. i 2., ugovorne stranke privremeno primjenjuju ovaj Protokol o izmjeni do njegova stupanja na snagu.  Takva privremena primjena počinje 1. siječnja 2016., uz uvjet da ugovorne stranke najkasnije do 31. prosinca 2016. jedna drugu obavijeste o završetku svojih unutarnjih postupaka potrebnih za takvu privremenu primjenu.

               4. Ne dovodeći u pitanje stavke 2. i 3., sljedeće obveze na temelju Sporazuma u obliku koji je prethodio njegovoj izmjeni ovim Protokolom o izmjeni i dalje se primjenjuju, kako slijedi:

               i. obveze Kneževine Monaka i odgovarajuće obveze platnih agenata s poslovnim nastanom na njezinu državnom području u skladu s člancima 8.i 9. Sporazuma u obliku koji je prethodio njegovoj izmjeni ovim Protokolom i dalje se primjenjuju do 30. lipnja 2007. ili dok se te obveze ne ispune;

               ii. obveze država članica u skladu s člankom 10. Sporazuma u obliku koji je prethodio njegovoj izmjeni ovim Protokolom, u pogledu poreza po odbitku naplaćenog tijekom 2016. i prethodnih fiskalnih godina, i dalje se primjenjuju dok se te obveze ne ispune.

               Članak 3.

               Sporazum je dopunjen Protokolom sljedećeg sadržaja:

               „Protokol uz „Sporazum između Europske unije i Kneževine Monaka o razmjeni informacija o financijskim računima radi poboljšavanja izvršavanja poreznih obveza na međunarodnoj razini, u skladu sa standardom za automatsku razmjenu podataka o financijskim računima koji je uspostavila Organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD)”

               Pri potpisivanju ovog Protokola o izmjeni između Europske unije i Kneževine Monaka, propisno ovlašteni, u nastavku potpisani dogovorili su sljedeće odredbe koje čine sastavni dio Sporazuma, kako je izmijenjen ovim Protokolom o izmjeni.

               1. Postoji sporazum o tome da će se razmjena informacija u skladu s člankom 5. ovog Sporazuma zatražiti isključivo nakon što je država moliteljica (država članica ili Kneževina Monako) iscrpila sve redovne izvore informacija dostupne u okviru unutarnjeg postupka oporezivanja.

               2. Postoji sporazum o tome da nadležno tijelo države moliteljice (država članica ili Kneževina Monako) nadležnom tijelu zamoljene države (Kneževina Monako ili država članica) pruža sljedeće informacije pri podnošenju zahtjeva za informacije u skladu s člankom 5. ovog Sporazuma:

               i. identitet osobe koja je predmetom provjere ili istrage;

               ii. razdoblje za koje se informacije traže;

               iii. opis traženih podataka, uključujući njihovu prirodu i oblik u kojem država moliteljica želi primati informacije od zamoljene države;

               iv. poreznu svrhu radi koje se informacije traže;

               v. u mjeri u kojoj je to poznato, ime i adresu svih osoba za koje se vjeruje da posjeduju tražene informacije.

               3. Postoji sporazum o tome da upućivanje na standard „predvidive relevantnosti” ima namjenu osigurati razmjenu informacija u skladu s člankom 5. ovog Sporazuma u najširoj mogućoj mjeri te istodobno razjasniti da države članice i Kneževina Monako nemaju slobodu baviti se „traženjem naslijepo” ili zahtijevati informacije za koje nije vjerojatno da su relevantne za porezna davanja predmetnog poreznog obveznika. Iako stavak 2. sadržava važne postupovne zahtjeve čiji je cilj spriječiti „traženje naslijepo”, stavak 2. točke od i. do v. ipak se ne smiju tumačiti tako da se njima ugrožava djelotvorna razmjena informacija. Standard „predvidive relevantnosti” može se ispuniti i kada je riječ o jednom poreznom obvezniku (identificiranom imenom ili na neki drugi način) i kada je riječ o više poreznih obveznika (identificiranih imenom ili na neki drugi način).

               4. Podrazumijeva se da ovim Sporazumom nije obuhvaćena spontana razmjena informacija.

               5. Postoji sporazum o tome da se u slučaju razmjene informacija u skladu s člankom 5. ovog Sporazuma i dalje primjenjuju administrativna postupovna pravila koja se odnose na prava poreznih obveznika predviđena u zamoljenoj državi (država članica ili Kneževina Monako). Osim toga, postoji sporazum o tome da je cilj ovih odredaba zajamčiti poreznim obveznicima pravedan postupak, a ne spriječiti ili neopravdano odgoditi postupak razmjene informacija.”

               Članak 4.

               Jezici

               1. Ovaj je Protokol sastavljen u po dva primjerka na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, grčkom, hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, pri čemu su tekstovi na svakom od tih jezika jednako vjerodostojni.

               U POTVRDU NAVEDENOGA, u nastavku potpisani opunomoćenici potpisali su ovaj Protokol o izmjeni.

               Sastavljeno u ..., dana ...

               Za Europsku uniju

               Za Kneževinu Monako

               Izjave ugovornih stranaka

               Zajednička izjava ugovornih stranaka

               o usklađenosti s globalnim standardom

               Ugovorne stranke slažu se u pogledu usklađenosti s globalnim standardom odgovarajućih odredaba o automatskoj razmjeni podataka sadržanih i u Direktivi 2011/16/EU o administrativnoj suradnji u području oporezivanja, kako je izmijenjena Direktivom Vijeća 2014/107/EU, kao i u Sporazumu i njegovim prilozima te u drugim sporazumima o kojima je Europska unija usporedno pregovarala o tim pitanjima sa Švicarskom Konfederacijom, Kneževinom Andorom, Kneževinom Lihtenštajnom i Republikom San Marinom, iako neki od tih sporazuma sadržavaju daljnje pojedinosti o povjerljivosti i zaštiti podataka zbog različitih stajališta Kneževine Monaka i potonje četiri države o tim pitanjima, u mjeri u kojoj je to nužno potrebno kako bi se dopustilo državama članicama Europske unije da poštuju zahtjeve prava Unije u svojim odnosima sa zemljama izvan Unije.

               Zajednička izjava ugovornih stranaka o Sporazumu i prilozima

               Ugovorne stranke slažu se da bi, u pogledu provedbe Sporazuma i priloga I. i II. Sporazumu, komentari o OECD-ovu predlošku sporazuma među nadležnim tijelima i zajedničkom standardu izvješćivanja trebali služiti kao ogledni primjer ili za potrebe tumačenja kako bi se osigurala dosljedna primjena.

               Zajednička izjava ugovornih stranaka o članku 5. Sporazuma

               Ugovorne stranke slažu se da bi se, u pogledu provedbe članka 5. Sporazuma o razmjeni informacija na zahtjev, komentar o članku 26. OECD-ova predloška konvencije o porezu u pogledu dohotka i kapitala trebao koristiti za potrebe tumačenja.

               Zajednička izjava ugovornih stranaka

               o članku 2. Protokola o izmjeni

               U pogledu članka 2. Protokola o izmjeni obje ugovorne stranke slažu se da privremena primjena Protokola o izmjeni podrazumijeva sljedeće:

               • Kneževina Monako i države članice te njihove financijske institucije primjenjuju pravila izvješćivanja i dubinske analize u skladu s prilozima I. i II. najkasnije od 1. siječnja 2017., s ciljem ispunjavanja svojih obveza na temelju članka 3. stavka 3. Sporazuma, kako je izmijenjen ovim Protokolom o izmjeni. Obveze iz članka 3. stavka 3. Sporazuma, kako je izmijenjen ovim Protokolom o izmjeni, primjenjivat će se na ugovorne stranke nakon što se ispune uvjeti stupanja na snagu iz članka 2. stavka 1. Protokola o izmjeni.

               • Države članice imaju pravo od 1. siječnja 2017. prenijeti zahtjeve za informacije Kneževini Monaku u skladu s člankom 5. Sporazum kako je izmijenjen Protokolom o izmjeni, ali Kneževina Monako može na te zahtjeve odgovoriti nakon što se ispune uvjeti stupanja na snagu iz članka 2.stavka 1. Protokola o izmjeni.

               • Kneževina Monako i njezine financijske institucije, uzimajući u obzir privremenu primjenu ovog Protokola o izmjeni, mogu odgoditi primjenu svojih obveza na temelju Sporazuma između Europske zajednice i Kneževine Monaka o mjerama istovrsnima onima koje su utvrđene u Direktivi Vijeća 2003/48/EZ u obliku koji je prethodio njegovoj izmjeni ovim Protokolom o izmjeni od 1. siječnja 2017., osim ako je drukčije predviđeno u članku 2. stavku 4. Protokola o izmjeni.

                     (1)
                  SL EU L 157, 26.6.2003., str. 38.

                     (2)
                  SL EU L 19, 21.1.2011., str. 55.

                     (3)
                  SL EU L 281, 23.11.1995., str. 31.

                     (4)
                  Journal de Monaco, Bulletin officiel de la Principauté, br. 7918 od 26.6.2009.

                     (5)
                  SL EU L 64, 11.3.2011., str. 1.