				|

		52014PC0070

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju, u ime Unije, Sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Singapura, s druge strane /* COM/2014/070 final - 2014/0036 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
Dana 25. studenoga 2004. Vijeće je
ovlastilo Komisiju da pregovara o Sporazumu o partnerstvu i suradnji sa šest
zemalja ASEAN-a, uključujući Singapur. Pregovori sa Singapurom
započeli su u listopadu 2005., a zaključeni su krajem svibnja 2013.
Obje strane parafirale su Sporazum o partnerstvu i suradnji u Singapuru 14.
listopada 2013.
Sporazum o partnerstvu i suradnji sa
Singapurom četvrti je od „druge generacije” sporazuma s pojedinačnim
državama ASEAN-a koji je parafiran nakon sporazuma s Indonezijom, Filipinima i
Vijetnamom. Zamijenit će postojeći pravni okvir koji uključuje
Sporazum o suradnji iz 1980. između Europske ekonomske zajednice i država
članica Udruženja zemalja Jugoistočne Azije.
Sporazum sa Singapurom predstavlja još jedan
važan korak prema pojačanom političkom i gospodarskom sudjelovanju
EU-a u Jugoistočnoj Aziji. Sporazum o partnerstvu i suradnji predstavljat
će i temelj za učinkovitiji dvostrani dogovor između EU-a i
njegovih država članica i Singapura jer će se njime ojačati politički
dijalog i poboljšati suradnja u širokom rasponu područja.
Sporazumom o partnerstvu i suradnji
obuhvaćaju se standardne političke klauzule EU-a o ljudskim pravima,
Međunarodnom kaznenom sudu, oružju za masovno uništenje, malom i lakom
oružju te borbi protiv terorizma. Obuhvaća se i suradnja u područjima
poput zdravstva, okoliša, klimatskih promjena, energetike, poreza, obrazovanja
i kulture, rada, zapošljavanja i socijalne politike, znanosti i tehnologije te
prometa. U Sporazum su uključena i pitanja pravne suradnje, pranja novca i
financiranja terorizma, organiziranog kriminala i korupcije.
Sporazum o partnerstvu i suradnji sadržava
popratni dopis koji čini sastavni dio Sporazuma. U popratnom dopisu
potvrđuje se razumijevanje stranaka da u trenutku njegova potpisivanja i
na temelju objektivno dostupnih informacija nisu upoznate o postojanju ili
primjeni ikakvih nacionalnih zakona koji bi mogli dovesti do pokretanja
mehanizma neispunjenja.
Sporazum o partnerstvu i suradnji sadržava i
odredbe o suradnji u području poreza. S obzirom na razvoj događaja na
međunarodnoj razini o novom globalnom standardu automatske razmjene
informacija u porezne svrhe, smatra se prikladnim da u trenutku potpisivanja
Sporazuma o partnerstvu i suradnji obje strane potpišu Zajedničku izjavu o
tom pitanju. Premda ne čini sastavni dio Sporazuma o partnerstvu i
suradnji, Zajedničkom izjavom obje strane iskazuju jaku političku
odlučnost da u svojim dvostranim odnosima poštuju novi standard.
Sporazum o partnerstvu i suradnji dopunjen je
Sporazumom o slobodnoj trgovini koji su EU i Singapur parafirali 20. rujna
2013. Dvoma se sporazumima EU-u i Singapuru
omogućuje da svoje odnose podignu na višu razinu.
Komisija zaključuje da je Odluka
Vijeća br. 2012/272/EU o potpisivanju Sporazuma o partnerstvu i
suradnji s Filipinima predmet Suda C-377/12: Komisija je zatražila od Suda da
poništi tu Odluku u onoj mjeri u kojoj je Vijeće dopunilo pravnu osnovu u
pogledu prijevoza (članci 91. i 100. UFEU-a), ponovnog prihvata
(članak 79. stavak 3. UFEU-a) i okoliša (članak 191. stavak 4.
UFEU-a). Predmet C-377/12 važan je i za prijedlog Odluke Vijeća o
sklapanju Sporazuma o partnerstvu i suradnji sa Singapurom. Podložno odluci
Suda u predmetu-377/12, prijedlog Odluke Vijeća o sklapanju Sporazuma o
partnerstvu i suradnji sa Singapurom temelji se na člancima 207., 212. i
218. stavku 5.
Komisija skreće pažnju Vijeća na
uvodnu izjavu u Sporazumu koja se odnosi na poseban položaj Ujedinjene
Kraljevine, Irske i Danske na temelju Protokola 21 i 22 ugovora. Ta uvodna
izjava dodaje se samo zbog sastavljanja tog teksta. Ovisno o ishodu predmeta
C-377/12, koji je trenutačno u postupku pred Sudom, ta uvodna izjava možda
će se morati odbaciti ili preformulirati u kasnijoj fazi. Komisija smatra
da postupak sklapanja Sporazuma ne može biti završen sve dok je predmet u
postupku pred Sudom.
2014/0036 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o potpisivanju, u ime Unije, Sporazuma o
partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država
članica, s jedne strane, i Republike Singapura, s druge strane
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegove članke 207. i 212. u vezi s člankom
218. stavkom 5.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije[1],
budući da:
(1)       Dana 25. studenoga 2004.
Vijeće je ovlastilo Komisiju da pregovara o Sporazumu o partnerstvu i
suradnji s Republikom Singapurom (dalje u tekstu: „Sporazum”).
(2)       Pregovori su zaključeni
i Sporazum je parafiran 14. listopada 2013.
(3)       Sporazum bi trebalo
potpisati, podložno njegovu kasnijem sklapanju. Priložen mu je popratni dopis
koji čini sastavni dio Sporazuma, a koji bi trebalo potpisati istovremeno
sa Sporazumom.
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Potpisivanje Sporazuma o partnerstvu i
suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne
strane, i Republike Singapura, s druge strane, te popratnog dopisa priloženog
Sporazumu odobrava se u ime Unije, podložno njegovu sklapanju[2].
Članak 2.
Glavno tajništvo Vijeća izdaje, za osobu
ili osobe koje odredi pregovarač Sporazuma, instrument sa svim potrebnim
ovlastima za potpisivanje sporazuma, podložno njegovu sklapanju, i popratnog
dopisa.
Članak
3.
Ova Odluka
stupa na snagu sljedećeg dana od dana donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL C , , str. .
[2]               Tekst Sporazuma objavit će se zajedno s odlukom o
njegovu sklapanju.
PRILOG I.
SPORAZUM O PARTNERSTVU I SURADNJI
između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i
Republike Singapura, s druge strane
EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „Unija“,
i
KRALJEVINA BELGIJA,
REPUBLIKA BUGARSKA,
ČEŠKA REPUBLIKA,
KRALJEVINA DANSKA,
SAVEZNA REPUBLIKA NJEMAČKA,
REPUBLIKA ESTONIJA,
IRSKA,
HELENSKA REPUBLIKA,
KRALJEVINA ŠPANJOLSKA,
FRANCUSKA REPUBLIKA,
REPUBLIKA HRVATSKA,
TALIJANSKA REPUBLIKA,
REPUBLIKA CIPAR,
REPUBLIKA LATVIJA,
REPUBLIKA LITVA,
VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG,
MAĐARSKA,
MALTA,
KRALJEVINA NIZOZEMSKA,
REPUBLIKA AUSTRIJA,
REPUBLIKA POLJSKA,
PORTUGALSKA REPUBLIKA,
RUMUNJSKA,
REPUBLIKA SLOVENIJA,
SLOVAČKA REPUBLIKA,
REPUBLIKA FINSKA,
KRALJEVINA ŠVEDSKA,
UJEDINJENA KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I
SJEVERNE IRSKE,
ugovorne stranke Ugovora o Europskoj uniji i
Ugovora o funkcioniranju Europske unije, dalje u tekstu „države članice“,
s jedne
strane, i
REPUBLIKA SINGAPUR
s druge
strane,
dalje u tekstu zajednički nazvane „stranke“,
UZIMAJUĆI U OBZIR tradicionalne prijateljske
veze između stranaka i bliskih povijesnih, političkih i gospodarskih
veza koje ih povezuju;
BUDUĆI DA stranke pridaju posebnu važnost
sveobuhvatnoj prirodi njihovog uzajamnog odnosa;
BUDUĆI DA stranke smatraju da ovaj
Sporazum sačinjava dio šireg i usklađenog odnosa između njih
putem sporazuma kojih su obje strane potpisnice;
PONOVNO POTVRĐUJUĆI privrženost
stranaka poštovanju demokratskih načela i ljudskih prava te temeljnih
sloboda kako je utvrđeno u Općoj deklaraciji o ljudskim pravima i
drugim primjenjivim međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima kojih
su stranke potpisnice;
PONOVNO POTVRĐUJUĆI njihovu
privrženost načelima vladavine prava i dobrog upravljanja i želju za
promicanjem gospodarskog i društvenog napretka svojih naroda, uzimajući u
obzir načela održivog razvoja i potrebu zaštite okoliša;
PONOVNO POTVRĐUJUĆI njihovu želju za
jačanjem suradnje u vezi s međunarodnom stabilnosti, pravosuđem
i sigurnosti, kao osnovni preduvjet za promicanje održivog društvenog i
gospodarskog razvoja, iskorjenjivanje siromaštva i postizanja Milenijskih
razvojnih ciljeva Ujedinjenih naroda (UN);
IZRAŽAVAJUĆI svoju potpunu predanost
borbi protiv svih oblika terorizma i uspostavljanju učinkovitih
međunarodnih instrumenata za osiguranje njihovog iskorjenjivanja u skladu
s odgovarajućim aktima Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda (UNSC),
posebno Rezolucijom UNSC-a 1373;
BUDUĆI DA je Unija donijela sveobuhvatan
Akcijski plan za suzbijanje terorizma u 2001., a ažurirala ga je u 2004. te
posljedično poduzela čitav niz mjera; s obzirom na napade u Madridu,
Europska je unija izdala glavnu Deklaraciju o borbi protiv terorizma 25. ožujka
2004.; Unija je također donijela Strategiju protiv terorizma u prosincu 2005.;
PONOVNO POTVRĐUJUĆI da najozbiljniji
zločini koji se tiču međunarodne zajednice kao cjeline ne smiju
prolaziti nekažnjeno i da se učinkovito pokretanje postupaka protiv njih
mora osigurati poduzimanjem mjera na nacionalnoj razini te jačanjem
međunarodne suradnje;
SMATRAJUĆI DA pošteno i neovisno
funkcioniranje Međunarodnog kaznenog suda predstavlja važan razvoj prema
miru i međunarodnoj pravdi;
BUDUĆI DA je Europsko vijeće
prepoznalo širenje oružja za masovno uništenje i načina njegove dopreme
kao glavnu prijetnju međunarodnoj sigurnosti i 12. prosinca 2003. donijelo
Strategiju za sprječavanje širenja oružja za masovno uništenje;
Vijeće Europske unije je 17. studenoga 2003. već donijelo politiku
Unije o uključivanju politika o neširenju u odnose Unije s trećim
zemljama; donošenje Rezolucije UNSC-a 1540 konsenzusom naglašava predanost
cijele međunarodne zajednice borbi protiv širenja oružja za masovno
uništenje (WMD) i načina njegove dopreme. Ta predanost međunarodne
zajednice ponovno je potvrđena donošenjem Rezolucije UNSC-a 1673 i
Rezolucije UNSC-a 1810;
BUDUĆI DA je
Europsko vijeće izrazilo mišljenje da malo i lako oružje (SALW)
predstavljaju sve veću prijetnju miru, sigurnosti i razvoju i 16. prosinca
2005. donijelo je Strategiju za suzbijanje nezakonitog prikupljanja i trgovanja
malim i lakim oružjem i pripadajućim streljivom. U toj Strategiji Europsko
vijeće je naglasilo potrebu za osiguranjem sveobuhvatnog i dosljednog
pristupa sigurnosnoj politici i politici razvoja;
PREPOZNAJUĆI važnost Sporazuma o suradnji
od 7. ožujka 1980. između Europske ekonomske zajednice i Indonezije,
Malezije, Filipina, Singapura i Tajlanda, država članica Udruženja zemalja
Jugoistočne Azije (ASEAN) i njegovih naknadnih pristupnih protokola;
PREPOZNAJUĆI važnost jačanja
postojećeg odnosa između stranaka u cilju jačanja njihove
međusobne suradnje i zajedničke želje za konsolidiranjem,
produbljivanjem i diversifikacijom njihovih odnosa u područjima od
zajedničkog interesa na temelju jednakosti, poštovanja prirodnog okruženja
i uzajamne koristi;
POTVRĐUJUĆI njihovu želju za
jačanjem, potpuno u skladu s aktivnostima poduzetima u regionalnom okviru,
suradnje između Unije i Republike Singapura, temeljene na zajedničkim
vrijednostima i uzajamnoj koristi;
POTVRĐUJUĆI njihovu želju za
jačanjem razumijevanja između Azije i Europe na temelju jednakosti,
uzajamnog poštovanja kulturnih i političkih normi i prihvaćanja
različitih stajališta;
POTVRĐUJUĆI njihovu želju za
jačanjem odnosa zaključivanjem Sporazuma o slobodnoj trgovini;
PRIMJEĆUJUĆI da odredbe ovog
Sporazuma koje potpadaju u područje primjene trećeg dijela glave V.
Ugovora o funkcioniranju Europske unije obvezuju Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku
kao zasebne stranke ugovora, a ne kao dio Unije, osim ako Unija zajedno s
Ujedinjenom Kraljevinom i/ili Irskom zajednički obavijesti Singapur da su
Ujedinjena Kraljevina i/ili Irska obvezane, kao dio Unije u skladu s Protokolom
(br. 21.) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u pogledu područja
slobode, sigurnosti i pravde priloženom Ugovoru o funkcioniranju Europske
unije. Ako Ujedinjena Kraljevina i/ili Irska prestanu biti obvezane kao dio
Unije u skladu s člankom 4.a Protokola br. 21., Unija zajedno s
Ujedinjenom Kraljevinom i/ili Irskom odmah obavještava Singapur o svakoj
promjeni njihovog stajališta, a u tom slučaju ostaju samostalno obvezane odredbama
Sporazuma. Isto se primjenjuje na Dansku u skladu s Protokolom (br. 22.) o
stajalištu Danske priloženom tim ugovorima,
SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:
Glava
I .
PRIRODA I PODRUČJE PRIMJENE
Članak
1.
Opća
načela
1.         Poštovanje demokratskih
načela, vladavine prava i temeljnih ljudskih prava kako je utvrđeno u
Općoj deklaraciji o ljudskim pravima i drugim primjenjivim
međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima kojih su stranke
potpisnice, čini temelj unutarnjih i međunarodnih politika stranaka i
predstavlja osnovni element ovog Sporazuma.
2.         Stranke potvrđuju svoje
zajedničke vrijednosti kako su navedene u Povelji Ujedinjenih naroda
(Povelja UN-a).
3.         Stranke potvrđuju svoju
predanost promicanju održivog razvoja, suradnji u rješavanju izazova klimatske
promjene kao i globalizacije i doprinosu postizanja Milenijskih razvojnih
ciljeva.
4.         Stranke ponovno potvrđuju
posvećenost načelima dobrog upravljanja, vladavini prava  uključujući
neovisnost sudstva i borbi protiv korupcije.
5.         Stranke surađuju sukladno ovom
Sporazumu na način koji je u skladu s njihovim odnosnim nacionalnim
zakonodavstvima, pravilima i propisima.
Članak
2.
Ciljevi
suradnje
U cilju jačanja bilateralnog odnosa,
stranke se obvezuju na sveobuhvatan dijalog i promicanje daljnje suradnje u
sektorima od uzajamnog interesa. Njihovi će napori posebno biti usmjereni
na:
(a)        uspostavljanje suradnje u svim
odgovarajućim regionalnim i međunarodnim forumima i organizacijama;
(b)        uspostavljanje suradnje u borbi
protiv terorizma i transnacionalnih zločina;
(c)        uspostavljanje suradnje u borbi
protiv najozbiljnijih zločina od međunarodnog značaja;
(d)       uspostavljanje suradnje u borbi
protiv širenja oružja za masovno uništenje, njegove dopreme i nezakonitog
gomilanja i nezakonite trgovine malim i lakim oružjem u svim njezinim
aspektima;
(e)        osiguravanje uvjeta za
povećanje i razvoj trgovine između stranaka te promicanje
povećanja i razvoja trgovine, na njihovu obostranu korist;
(f)        uspostavljanje suradnje u svim
područjima povezanima s trgovinom i ulaganjem od obostrane koristi kako bi
se olakšali trgovinski i ulagački tokovi i spriječile i otklonile
prepreke trgovini i ulaganju na način koji je dosljedan s postojećim
i budućim regionalnim inicijativama EU-a i ASEAN-a i koji ih nadopunjuje;
(g)        uspostavljanje
suradnje u području pravosuđa, slobode i sigurnosti,
uključujući vladavinu prava i pravnu suradnju, zaštitu podataka,
migraciju, krijumčarenje i trgovinu ljudima, borbu protiv transnacionalnog
organiziranog kriminala, pranja novca i nezakonitih droga;
(h)        uspostavljanje suradnje u svim
drugim sektorima od uzajamnog interesa, posebno carini, makroekonomskoj
politici i financijskim institucijama, u području poreza, industrijske
politike i malih i srednjih poduzeća, informacijskom društvu, znanosti i tehnologiji,
energetici, prometu, obrazovanju i kulturi, zaštiti okoliša i prirodnih
resursa, zdravstvu i statistici;
(i)         jačanje postojećeg i
poticanje novog sudjelovanja Republike Singapura unutar programa suradnje Unije
u cijeloj Aziji;
(j)         međusobno isticanje uloga i
profila stranaka u regijama druge stranke;
(k)        uspostavljanje redovnog dijaloga u
cilju jačanja uzajamnog razumijevanja jednog i drugog društva i
jačanja svijesti o drukčijim kulturnim, vjerskim i društvenim
stajalištima u Aziji i Europi.
Glava
II.
BILATERALNA,
REGIONALNA I MEĐUNARODNA SURADNJA
Članak
3.
Suradnja
u regionalnim i međunarodnim organizacijama
1.         Stranke se obvezuju razmjenjivati
stajališta i surađivati u okviru regionalnih i međunarodnih foruma i
organizacija kao što su UN, dijalog ASEAN-EU, Regionalni forum ASEAN-a,
Azijsko-europski sastanak (ASEM), Svjetska trgovinska organizacija (WTO), ako
su stranke suglasne da su takva razmjena i suradnja od obostrane koristi.
2.         Stranke su također suglasne
promicati suradnju u tim područjima između predstavnika trusta
mozgova, akademika, nevladinih organizacija i medija, organizirajući
seminare, konferencije i druge povezane aktivnosti, uz uvjet da se takva
suradnja temelji na uzajamnoj suglasnosti.
Članak
4.
Regionalna
i bilateralna suradnja
1.         Za svaki sektor dijaloga i suradnje
prema ovom Sporazumu, stavljajući pritom odgovarajući naglasak na
pitanja u okviru bilateralne suradnje, obje strane će biti suglasne
provoditi povezane aktivnosti na bilateralnoj ili regionalnoj razini ili kombinacijom
oba okvira. Prilikom odabira odgovarajućeg okvira stranke će
nastojati što više povećati utjecaj na uključenje partnera EU-a i
ASEAN-a i jačati ga te pritom na najbolji mogući način
iskoristiti raspoložive resurse, uzimajući u obzir političku i institucionalnu
izvedivost te osiguravajući dosljednost u odnosu na druge aktivnosti koje
uključuju partnere EU-a i ASEAN-a.
2.         Stranke mogu, prema potrebi,
odlučiti proširiti financijsku potporu za aktivnosti suradnje u
područjima obuhvaćenima ovim Sporazumom ili koje se na njega odnose,
u skladu s njihovim odgovarajućim financijskim procedurama i resursima. Ta
suradnja može posebno uključivati organiziranje programa izobrazbe,
radionica i seminara, razmjene stručnjaka, studija i ostalih aktivnosti
kako se stranke dogovore.
Glava
III.
SURADNJA
U MEĐUNARODNOJ STABILNOSTI, PRAVOSUĐU, SIGURNOSTI I RAZVOJU
Članak
5.
Suradnja
u borbi protiv terorizma
Stranke ponovno potvrđuju važnost borbe
protiv terorizma u skladu s vladavinom prava i njihovim odnosnim obvezama prema
Povelji UN-a, odgovarajućim rezolucijama UNSC-a i međunarodnim
pravom, uključujući primjenjivo zakonodavstvo o ljudskim pravima,
izbjeglicama i međunarodno humanitarno pravo. Unutar tog okvira i
uzimajući u obzir Globalnu antiterorističku strategiju UN-a sadržanu
u Rezoluciji br. 60/288 Opće skupštine UN-a od 8. rujna 2006. kao i
Zajedničku deklaraciju EU-a i ASEAN-a od 28. siječnja 2003. o
suradnji u borbi protiv terorizma, stranke su suglasne surađivati u
sprečavanju i suzbijanju terorizma, posebno kako slijedi:
(a)        u okviru potpune primjene
Rezolucije UNSC-a 1373 i drugih primjenjivih  rezolucija UN-a,
međunarodnih konvencija i pravnih akata;
(b)        razmjenom informacija o
terorističkim skupinama i njihovim potpornim mrežama u skladu s
primjenjivim međunarodnim i nacionalnim zakonodavstvom;
(c)        razmjenom stajališta o sredstvima i
metodama primijenjenim u borbi protiv terorizma, uključujući u
tehničkim područjima i izobrazbi, i razmjenom iskustava povezanima sa
sprečavanjem terorizma;
(d)       surađujući kako bi
produbile međunarodni konsenzus o borbi protiv terorizma i njegov
normativni okvir te djelujući u smjeru donošenja sporazuma o sveobuhvatnoj
konvenciji o međunarodnom terorizmu što je prije moguće kako bi se
nadopunili postojeći instrumenti UN-a za borbu protiv terorizma;
(e)        promicanjem suradnje između
država članica UN-a kako bi učinkovito provele Globalnu strategiju
UN-a za borbu protiv terorizma svim odgovarajućim sredstvima.
(f)         razmjenom najbolje prakse u
području zaštite ljudskih prava u borbi protiv terorizma.
Stranke su suglasne da će se suradnja
prema ovom članku provoditi u skladu s njihovim odnosnim nacionalnim
zakonima i drugim propisima.
Članak
6.
Izvršavanje
međunarodnih obveza u svrhu kažnjavanja ozbiljnih zločina od
međunarodnog značaja
1.         Stranke ponovno potvrđuju da
najozbiljniji zločini koji se tiču međunarodne zajednice kao
cjeline ne smiju proći nekažnjeno i njihov učinkoviti progon mora se
osigurati poduzimanjem mjera na nacionalnoj razini i u skladu s njihovim
postojećim međunarodnim obvezama, putem suradnje s međunarodnim
sudovima osnovanima u tu svrhu.
2.         Stranke smatraju da osnivanje i
učinkovito funkcioniranje takvih sudova predstavlja važan razvoj za
međunarodni mir i pravdu. Stranke su suglasne surađivati kako bi
podijelile iskustva i tehničko stručno znanje o pravnim prilagodbama
potrebnima za provedbu i ispunjavanje svojih odgovarajućih
međunarodnih obveza.
3.         Stranke priznaju važnost
Međunarodnog kaznenog suda u kontekstu borbe protiv nekažnjavanja i
suglasne su nastaviti dijalog o njegovom poštenom i neovisnom radu.
Članak
7.
Borba
protiv širenja oružja za masovno uništenje
1.         Stranke smatraju da širenje oružja
za masovno uništenje i načina njegove dopreme predstavljaju za državne i
nedržavne zainteresirane strane jednu od najozbiljnijih prijetnji
međunarodnoj stabilnosti i sigurnosti.
2.         Stranke su stoga suglasne
surađivati i pridonositi borbi protiv širenja oružja za masovno uništenje
i načina njegove dopreme punim poštovanjem i nacionalnom provedbom svojih
postojećih obveza prema međunarodnim ugovorima i sporazumima o
razoružanju i neširenju te drugim primjenjivim rezolucijama UN-a i
međunarodnim instrumentima, kojih su stranke potpisnice. Stranke su
suglasne da ova odredba predstavlja temeljan element ovog Sporazuma.
3.         Stranke su dalje suglasne
surađivati i pridonositi borbi protiv širenja oružja za masovno uništenje
i načina njegove dopreme:
(a)        tako da svaka stranka, prema
potrebi, poduzima mjere za potpisivanje, ratificiranje, pristupanje i cjelovito
provođenje svih međunarodnih instrumenata koji se odnose na borbu
protiv širenja oružja za masovno uništenje i načina njegove dopreme; i
(b)        tako da uspostavljaju
učinkoviti sustav nadzora nacionalnog izvoza, nadzirući izvoz i
prijevoz robe povezane s oružjem za masovno uništenje, uključujući
nadzor konačne uporabe robe/tehnologija s dvojnom namjenom kao oružja za
masovno uništenje i učinkovite načine pravne ili administrativne
provedbe, uključujući učinkovite kazne i mjere za sprečavanje
povreda izvoznih kontrola.
4.         Kao dio suradnje stranke su
suglasne održavati redoviti dijalog o pitanjima koja se odnose na borbu protiv
širenja oružja za masovno uništenje. Takav dijalog može se održavati
regionalno.
Članak
8.
Malo
i lako oružje
1.         Stranke priznaju da nezakonita
proizvodnja, prijevoz i promet malog i lakog oružja, uključujući
njegovo streljivo, te njegovo prekomjerno prikupljanje i nekontrolirano širenje
i dalje predstavljaju ozbiljnu prijetnju miru i međunarodnoj sigurnosti.
2.         Stranke su suglasne poštovati i u
cijelosti provesti svoje obveze kako bi se borile protiv nezakonite trgovine
malim i lakim oružjem, uključujući njegovo streljivo, prema
međunarodnim sporazumima kojih su stranke potpisnice i prema
odgovarajućim rezolucijama UNSC-a kao i svoje obveze u okviru drugih
međunarodnih instrumenata primjenjivih u tom području, kao što je
Akcijski program UN-a za sprečavanje, suzbijanje i iskorjenjivanje
nezakonite trgovine malim i lakim oružjem u svim njegovim aspektima.
3.         Stranke se obvezuju surađivati
i osigurati koordinaciju, nadopunjavanje i sinergiju u svojim nastojanjima, u
skladu sa svojim međunarodnim obvezama, kako bi suzbile nezakonitu
trgovinu malim i lakim oružjem, uključujući njegovo streljivo, na
globalnoj, regionalnoj, podregionalnoj i nacionalnoj razini i suglasne su
uspostaviti redoviti dijalog koji će dopuniti i konsolidirati tu obvezu.
Glava
IV.
SURADNJA
U TRGOVINSKIM I INVESTICIJSKIM PITANJIMA
Članak
9.
Opća
načela
1.         Stranke održavaju bilateralni
dijalog o pitanjima trgovine i ulaganja u cilju jačanja i poboljšanja
sustava multilateralne trgovine i bilateralne trgovine između stranaka
2.         U
tu svrhu stranke provode uzajamnu suradnju u trgovini i ulaganju
uključujući i putem Sporazuma o slobodnoj trgovini. Navedeni sporazum predstavlja poseban sporazum kojim
se provode odredbe o trgovini iz ovog Sporazuma i koji sačinjava sastavni
dio cjelokupnih bilateralnih odnosa i zajedničkog institucionalnog okvira,
kako se navodi u članku 43. stavku 3.
3.         Stranke mogu nastojati razviti
svoje odnose u trgovini i ulaganju rješavajući, među ostalim,
sljedeća pitanja navedena u člancima od 10. do 16.
Članak
10.
Sanitarna
i fitosanitarna pitanja
Stranke mogu raspravljati i razmjenjivati
informacije o zakonskim postupcima, postupcima ovjeravanja i inspekcije,
posebno u okviru Sporazuma o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera iz
Priloga 1.A Sporazumu iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije
potpisanom u Marakešu 15. travnja 1994.
Suradnja može uključivati sljedeće:
(a)        rješavanje bilateralnih sanitarnih
i fitosanitarnih problema koje stranka iznese;
(b)        razmjenu informacija o sanitarnim i
fitosanitarnim pitanjima;
(c)        promicanje primjene
međunarodnih standarda ako oni postoje; i
(d)       uspostavljanje mehanizma za dijalog
o najboljoj praksi u vezi sa standardima, postupcima ispitivanja i ovjeravanja
te ocjenom regionalnih i nacionalnih standarda za njihovu jednakovrijednost.
Članak
11.
Pitanja
tehničkih prepreka trgovini
Stranke promiču uporabu međunarodnih
standarda i surađuju i razmjenjuju informacije o standardima, postupcima
ocjene sukladnosti i tehničkim propisima, posebno u okviru Sporazuma
Svjetske trgovinske organizacije o tehničkim preprekama trgovini.
Članak
12.
Carina
1.         Stranke izmjenjuju svoja iskustva i
ispituju mogućnosti za pojednostavljenje uvoza, izvoza i drugih carinskih
postupaka, osiguravajući transparentnost carinskih i trgovinskih propisa,
razvijajući carinsku suradnju i učinkovite mehanizme pomoći,
kako bi uskladile stajališta i zajedničko djelovanje u kontekstu
odgovarajućih međunarodnih inicijativa uključujući
olakšavanje trgovine.
2.         Stranke pridaju posebnu pažnju
jačanju zaštite i sigurnosti međunarodne trgovine, osiguravajući
uravnotežen pristup između olakšavanja trgovine i borbe protiv prijevare i
nepravilnosti.
Članak
13.
Ulaganje
Stranke mogu poticati razvoj privlačnog i
stabilnog okoliša za uzajamno ulaganje putem stalnog dijaloga u cilju
jačanja razumijevanja i suradnje u pitanjima ulaganja, istraživanja
administrativnih mehanizama za olakšavanje ulagačkih tokova, i promicanja stabilnih,
transparentnih, otvorenih i nediskriminirajućih pravila za ulagače.
Članak
14.
Politika
tržišnog natjecanja
Stranke mogu
promicati učinkovito uspostavljanje i primjenu pravila o tržišnom
natjecanju i širenje informacija kako bi potaknule transparentnost i pravnu
sigurnost za poduzeća koja posluju na tržištima druge stranke.
Članak
15.
Usluge
Stranke mogu uspostaviti dosljedan dijalog
posebno u cilju razmjene podataka o svojim regulatornim okruženjima, promicanja
pristupa tržištu druge stranke, promicanja pristupa izvorima kapitala i
tehnologije, promicanja trgovine uslugama između obiju regija i na
tržištima trećih zemalja.
Članak
16.
Zaštita
intelektualnog vlasništva
Stranke pridaju važnost pravima intelektualnog
vlasništva[1], priznajući njihovu sve veću važnost za stvaranje
inovativnih proizvoda, usluga i tehnologija u svojim zemljama, i suglasne su
nastaviti suradnju i razmjenu informacija koje nisu povjerljive o
međusobno dogovorenim aktivnostima i projektima, u cilju promicanja, zaštite
i jačanja tih prava, uključujući učinkovitu i djelotvornu
provedbu tih prava pri carini.
Glava
V.
SURADNJA
U PODRUČJU PRAVOSUĐA, SLOBODE I SIGURNOSTI
Članak
17.
Vladavina prava i pravna suradnja
1.         U svojoj suradnji u području
pravosuđa, slobode i sigurnosti stranke pridaju posebnu važnost promicanju
vladavine prava i jačanju institucija na svim razinama provedbe zakona, a
posebno u pravosudnom sustavu.
2.         Suradnja između stranaka
će također obuhvaćati međusobnu razmjenu informacija u vezi
s pravnim sustavima i zakonodavstvom.
Članak
18.
Zaštita
podataka
1.         Stranke su suglasne uspostaviti
dijalog kako bi poboljšale zaštitu osobnih podataka u skladu s najboljim
međunarodnim načelima i praksom kao što su oni sadržani u Smjernicama
UN-a za uređenje kompjuteriziranih datoteka koje sadrže osobne podatke
(Rezolucija br. 45/95 Opće skupštine UN-a od 14. prosinca 1990.).
2          Suradnja u zaštiti osobnih podataka
može obuhvaćati, između ostalog, razmjenu podataka i stručnog
znanja.
Članak
19.
Migracija
1.         Stranke ponovno potvrđuju
važnost zajedničkog upravljanja tokovima migracija između svojih
državnih područja.
2.         Stranke uspostavljaju mehanizam za
dijalog o pitanjima povezanima s migracijom, uključujući zakonitu i
nezakonitu migraciju, krijumčarenje i trgovinu ljudima i pitanja povezana
s međunarodnom zaštitom onih kojima je ona potrebna. Svaki takav dijalog
temelji se na uzajamno dogovorenom rasporedu, uvjetima i pitanjima.
3.         Svaka stranka može, ako to smatra
prikladnim, uključiti pitanje migracije u svoje strategije gospodarskog i
društvenog razvoja iz vlastite perspektive kao zemlja podrijetla, tranzita
i/ili odredišta migranata.
4.         Suradnja između stranaka
temelji se na ocjeni posebnih potreba stranaka, provedenoj međusobnim
savjetovanjem stranaka. Stranke su suglasne da će takva suradnja biti u
skladu sa zakonima i drugim propisima te politikama Unije kao i nacionalnim
zakonima, propisima i politikama. Takva suradnja može se posebno usmjeriti na:
(a)        temeljne uzroke migracije;
(b)        razvoj i provedbu obveza svake
stranke prema međunarodnom pravu o migracijskim predmetima
uključujući međunarodnu zaštitu onima kojima je potrebna;
(c)        pravila ulaska kao i prava i status
primljenih osoba, pošteni tretman, obrazovanje, izobrazbu i integraciju
nedržavljana koji imaju zakonito boravište, mjere protiv rasizma i ksenofobije;
(d)        uspostavljanje
učinkovite i preventivne politike protiv nezakonite imigracije,
krijumčarenja migrantima i trgovine ljudima, uključujući
načine za borbu protiv mreža krijumčara i trgovaca ljudima i zaštitu
žrtava takve trgovine;
(e)        povrat, u ljudskim i
dostojanstvenim uvjetima, osoba koje nezakonito borave uključujući
promicanje njihovog dobrovoljnog povratka;
(f)        pitanja za koja se utvrdi da su od
obostranog interesa u području viza i sigurnosti putnih dokumenata;
(g)        pitanja za koja se utvrdi da su od
obostranog interesa u području graničnog nadzora.
5.         U okviru suradnje u sprečavanju i nadziranju nezakonite
imigracije, stranke su dalje suglasne da:
(a)        Republika Singapur ponovno
prihvaća bilo kojeg svojeg državljanina nezakonito prisutnog na državnom
području države članice, ako država članica to zatraži, i bez
daljnjih formalnosti čim se utvrdi državljanstvo; i
(b)        svaka država članica ponovno
prihvaća bilo kojeg svojeg državljanina nezakonito prisutnog na državnom
području Republike Singapura, ako Republika Singapur to zatraži, i bez
daljnjih formalnosti čim se utvrdi državljanstvo.
Države članice i Republika Singapur
osiguravaju svojim državljanima odgovarajuće osobne dokumente u tu svrhu.
Ako osoba koja se ponovno prihvaća ne posjeduje nikakve dokumente ni druge
dokaze svojeg državljanstva, nadležno diplomatsko i konzularno predstavništvo
stranke koja treba obaviti prihvat osobe (bilo predmetna država članica
bilo Republika Singapur), na zahtjev druge stranke (bilo Republika Singapur
bilo predmetna država članica), obavlja razgovor s osobom za
utvrđivanje njezinog državljanstva.
6.         Stranke su suglasne pregovarati, na
zahtjev, u cilju zaključivanja sporazuma između Unije i Republike
Singapura kojim se uređuje ponovni prihvat državljana Republike Singapura
i država članica, državljana drugih zemalja i osoba bez državljanstva.
Članak
20.
Borba
protiv organiziranog kriminala
Stranke su suglasne sudjelovati u borbi protiv
organiziranog kriminala kao i protiv korupcije. Takva suradnja posebno je
usmjerena na provedbu i promicanje, prema potrebi, odgovarajućih
međunarodnih standarda i instrumenata kao što su Konvencija UN-a protiv
transnacionalnog organiziranog kriminala i Konvencija UN-a protiv korupcije.
Članak
21.
Suradnja
u borbi protiv pranja novca i financiranja terorista
1.         Stranke su suglasne u potrebi
djelovanja i suradnji u sprečavanju uporabe svojih financijskih sustava za
pranje prihoda od kaznenih djela u skladu s odgovarajućim preporukama
Radne skupine za financijsko djelovanje (Financial Action Task Force).
2.         Stranke razmjenjuju stručno
znanje u područjima kao što su razvoj i primjena propisa i učinkovito
funkcioniranje odgovarajućih standarda i mehanizama.
3.         Suradnja posebno omogućava u
najvećoj mogućoj mjeri, razmjenu odgovarajućih informacija i
stručnog znanja o donošenju odgovarajućih standarda za suzbijanje
pranja novca i financiranje terorizma, jednakovrijednih onima koje su donijela
međunarodna tijela aktivna u tom području, kao što je Radna skupina
za financijsko djelovanje.
Članak
22.
Suradnja
u borbi protiv nezakonitih droga
1.         Stranke surađuju kako bi
osigurale uravnotežen pristup putem učinkovite koordinacije između
nadležnih tijela uključujući, prema potrebi, sektor zdravstva,
pravosuđa, unutarnjih poslova i carine, u cilju smanjivanja dobave,
trgovine i potražnje nezakonitih droga i štetnih posljedica zlouporabe droge za
pojedince i društvo kao cjelinu. Stranke također zajednički rade kako
bi osigurale učinkovitije sprečavanje zlouporabe prekursora za droge.
2.         Stranke se dogovaraju o
načinima suradnje za postizanje tih ciljeva. Aktivnosti se temelje na
zajednički dogovorenim načelima koja su u sukladnosti s
odgovarajućim međunarodnim konvencijama, Političkom izjavom i
Posebnom izjavom o vodećim načelima za smanjenje potražnje za
drogama, koji su odobreni na Izvanrednom zasjedanju Opće skupštine
Ujedinjenih naroda o drogama u lipnju 1998. i Političkom izjavom te
Akcijskim planom o međunarodnoj suradnji prema integriranoj i
uravnoteženoj strategiji za borbu protiv svjetskog problema droge, koji su
doneseni na 52. zasjedanju Komisije UN-a za droge u ožujku 2009.
3.         Stranke će razmijeniti
stručno znanje u područjima kao što su nacrti nacionalnog
zakonodavstva i politike, uspostavljanje nacionalnih institucija i
informacijskih centara, izobrazbu osoblja, istraživanje povezano s drogama i
sprečavanje zlouporabe prekursora uporabljenih za nezakonitu proizvodnju
opojnih droga i psihotropnih tvari.
Glava
VI.
SURADNJA
U DRUGIM SEKTORIMA
Članak
23.
Suradnja
u području ljudskih prava
1.         Stranke su suglasne
surađivati, kada se međusobno dogovore, u promicanju i
učinkovitoj zaštiti ljudskih prava, uključujući provedbu
primjenjivih međunarodnih instrumenata o ljudskim pravima, kojih su
stranke potpisnice.
2.         Takva suradnja može između
ostalog obuhvaćati:
(a)        promicanje ljudskih prava i
obrazovanje;
(b)         jačanje
odgovarajućih nacionalnih i regionalnih institucija povezanih s ljudskim
pravima;
(c)        uspostavljanje smislenog i opsežnog
dijaloga o ljudskim pravima;;
(d)       jačanje
suradnje unutar institucija UN-a povezanih s ljudskim pravima .
Članak
24.
Suradnja
u financijskim uslugama
Stranke nastoje
potaknuti suradnju u financijskim uslugama u pitanjima od obostranog interesa
unutar okvira njihovih odnosnih programa i zakonodavstava i kada je primjenjivo
u skladu s odgovarajućim odredbama Sporazuma o slobodnoj trgovini kako se
navodi u članku 9. stavku 2. Takva suradnja odvija se između
financijskih regulatora i nadzornika Unije i Republike Singapura u vezi s
financijskim regulatornim i nadzornim pitanjima. Financijski regulatori i
nadzornici međusobno će se savjetovati kako bi odredili najprikladniji
način suradnje.
Članak
25.
Dijalog
o ekonomskoj politici
1.         Stranke su suglasne surađivati
u promicanju razmjene informacija o svojim gospodarskim trendovima i politikama
i razmjenjivanju iskustva u usklađivanju gospodarskih politika u kontekstu
regionalne gospodarske suradnje i integracije.
2.         Stranke nastoje produbiti dijalog
između svojih nadležnih tijela o ekonomskim pitanjima, koja, kako se
stranke dogovore, mogu obuhvaćati područja kao što su monetarna
politika, fiskalna (uključujući porezna) politika, javne financije,
makroekonomska stabilizacija i vanjski dug.
Članak
26.
Suradnja
u području poreza
1.         U cilju jačanja i razvoja
gospodarskih djelatnosti i pritom uzimajući u obzir potrebu za donošenjem
odgovarajućeg regulatornog okvira, stranke priznaju i obvezuju se
provoditi, kako je određeno u stavcima 2. i 3., načela dobrog
upravljanja u području poreza.
2.         S tim ciljem, u skladu sa svojim
nadležnostima, stranke priznaju važnost sprečavanja međusobno
dogovorenih štetnih poreznih praksi, poboljšat će međunarodnu
suradnju u području oporezivanja radi borbe protiv utaje poreza i provest
će međunarodno dogovoren Standard za transparentnost i razmjenu
podataka u porezne svrhe kako se navodi u OECD-ovom modelu ugovora o
izbjegavanju dvostrukog oporezivanja dohotka i imovine iz 2008., u cilju
omogućavanja učinkovite primjene njihovih poreznih propisa.
3.         Stranke su suglasne da se provedba
tih načela održava unutar okvira postojećih ili budućih
bilateralnih poreznih sporazuma između Republike Singapura i država članica.
Članak
27.
Suradnja
u području industrijske politike i malih i srednjih poduzeća
1.         Uzimajući u obzir svoje
ekonomske politike i ciljeve, stranke su suglasne poticati suradnju u
industrijskoj politici u svim područjima koje smatraju prikladnima, posebno
u cilju poboljšanja tržišnog natjecanja malih i srednjih poduzeća
(MSP-ova).
2.         Takva se suradnja sastoji od:
(a)        razmjene podataka i iskustva u
stvaranju okvirnih uvjeta za poboljšanje tržišnog natjecanja malih i srednjih
poduzeća;
(b)        promicanja društvene odgovornosti i
pouzdanosti u tvrtkama i poticanja odgovornih poslovnih praksi,
uključujući održivu potrošnju i proizvodnju. Ta suradnja nadopunjuje
se perspektivom potrošača, primjerice u vezi s informacijama o proizvodu i
ulogom potrošača na tržištu;
(c)        promicanja kontakata između
gospodarskih subjekata, potičući zajednička ulaganja i
osnivajući zajedničke pothvate i informacijske mreže posebno putem
postojećih horizontalnih programa Unije, posebno potičući prijenos
programske i materijalne tehnologije između partnera; i
(d)       olakšavanja pristupa financijama,
osiguravajući informacije i potičući inovaciju.
3.         Stranke će poticati
jačanje odnosa između privatnih sektora obiju stranaka na novim ili
postojećim forumima uključujući mehanizme za pomoć objema
stranama u promicanju internacionalizacije malih i srednjih poduzeća.
Članak
28.
Informacijsko
društvo
1.         Priznajući da su informacijska
i komunikacijska tehnologija (ICT) ključni elementi modernog života i da
su od vitalne važnosti za gospodarski i društveni razvoj, stranke nastoje
uskladiti svoje politike u tom području u cilju promicanja gospodarskog
razvoja.
2.         Suradnja u ovom području
posebno se usmjerava na:
(a)        sudjelovanje u sveobuhvatnom
regionalnom dijalogu o različitim aspektima informacijskog društva,
posebno politikama elektroničke komunikacije i regulatornih najboljih
praksi u područjima koja uključuju, ali nisu ograničena na
licenciranje telekomunikacijskih usluga, postupanje s novim informacijskim
komunikacijskim uslugama kao što su usluge prijenosa govora putem internetskog
protokola, uklanjanje neželjene električne pošte (spam), upravljanje
poslovanjem glavnog nosača i povećanje transparentnosti i
učinkovitosti regulatornog tijela;
(b)        međusobnu povezanost i
interoperabilnost mreža i usluga stranaka;
(c)        standardizaciju i širenje novih
informacijskih i komunikacijskih tehnologija;
(d)       promicanje suradnje u istraživanju
između stranaka u području informacijske i komunikacijske
tehnologije;
(e)        suradnju u zajedničkim
istraživačkim projektima u području informacijske i komunikacijske
tehnologije;
(f)        sigurnosne aspekte informacijskog
društva, kako se međusobno dogovore; i
(g)        ocjenu sukladnosti
telekomunikacijske opreme (uključujući radijsku opremu).
Članak
29.
Suradnja
u audiovizualnom području i području medija
Stranke su suglasne promicati suradnju u
audiovizualnom području i području medija općenito. Aktivnosti
suradnje će obuhvaćati, ali neće biti ograničene na:
(a)        razmjenu stavova o audiovizualnoj i
medijskoj politici;
(b)        zajedničku organizaciju
događanja od obostranog interesa;
(c)        zajedničke aktivnosti
izobrazbe; i
(d)       olakšavanje koprodukcija i poticanja
rasprava o sporazumima o audiovizualnoj koprodukciji.
Članak
30.
Znanstvena
i tehnološka suradnja
1.         Stranke potiču, razvijaju i
olakšavaju suradnju u području znanosti, tehnologije i inovacije u
područjima od obostranog interesa, u skladu sa zakonima i propisima obiju
stranaka.
2.         Ciljevi takve suradnje su:
(a)        potaknuti razmjenu informacija o
znanosti, tehnologiji i inovaciji, o politikama i programima;
(b)        promicati trajne odnose između
znanstvenih zajednica stranaka, istraživačkih centara, sveučilišta i
industrija;
(c)        promicati usavršavanje i mobilnost
istraživača i studenata iz visokih učilišta.
3.         Podložno raspravi između stranaka
i uz savjetovanje s agencijama koje promiču istraživanje u svakoj zemlji,
suradnja može poprimiti oblik zajedničkih istraživačkih programa
i/ili razmjena, sastanaka, radionica i usavršavanja znanstvenika i studenata iz
visokih učilišta putem međunarodnih programa mobilnosti kojima se
osigurava najveće širenje rezultata istraživanja.
4.         U toj suradnji stranke promiču
sudjelovanje svojih visokih učilišta, istraživačkih centara i
produktivnih sektora uključujući mala i srednja poduzeća.
5.         Stranke su suglasne uložiti napor
za povećanje svijesti o mogućnostima za znanstvenu i tehnološku
suradnju koju nude njihovi programi.
Članak
31.
Energetika
1.         Stranke nastoje ojačati
suradnju u energetskom sektoru s namjerom da:
(a)        diversificiraju opskrbu energijom i
razviju nove i obnovljive oblike energije na komercijalnoj osnovi;
(b)        postignu razumnu uporabu energije,
posebno promicanjem upravljanja potrošnjom;
(c)        potiču prijenos tehnologije
namijenjene učinkovitijoj uporabi energije;
(d)       suzbiju klimatsku promjenu,
uključujući utvrđivanje cijene ugljika;
(e)        jačaju osposobljenost,
uključujući moguću izobrazbu i olakšavanje ulaganja u energetsko
područje temeljeno na transparentnim, nediskriminirajućim i tržišno
prihvatljivim pravilima;
(f)        promiču tržišno natjecanje na
energetskom tržištu.
2.         Radi toga stranke nastoje promicati
kontakte između odgovarajućih subjekata za energetsko planiranje i
provedbu zajedničkog istraživanja između istraživačkih instituta
i sveučilišta, posebno u okviru odgovarajućih regionalnih foruma.
Obje strane će dalje istraživati mogućnosti za jačanje suradnje
u vezi s nuklearnom sigurnosti i zaštitom unutar svojih postojećih pravnih
okvira i politika. U skladu s člankom 34. i zaključcima Svjetskog
samita o održivom razvoju koji se održao u Johannesburgu 2002., stranke mogu
nastojati riješiti problem veze između povoljnog pristupa energetskim
uslugama i održivog razvoja. Te se aktivnosti mogu promicati u suradnji s
Energetskom inicijativom Europske unije, uvedenom na Svjetskom samitu o održivom
razvoju.
Članak
32.
Promet
1.         Stranke su suglasne dalje
ojačati, uz obostrani pristanak, suradnju u svim odgovarajućim
područjima prometne politike u cilju poboljšanja kretanja robe i putnika,
promicanja zaštićenosti i sigurnosti, suzbijanja piratstva i oružanih
pljački brodova, promicanja zaštite okoliša i visokih radnih standarda i
povećavanja učinkovitosti svojih prometnih sustava.
Stranke podsjećaju na sporazum iz
članka 1. stavka 5. i ponovno potvrđuju da će suradnja u svim
odgovarajućim područjima prometa biti podložna njihovim
odgovarajućim nacionalnim zakonima i drugim propisima.
2.         Suradnjom između stranaka
prema stavku 1. nastojat će se promicati:
(a)        razmjena informacija o njihovim
prometnim politikama, posebno u vezi s gradskim prometom i međupovezanosti
i interoperabilnosti višemodalnih prometnih mreža, kao i upravljanjem
željeznicama, lukama i zrakoplovnim lukama;
(b)         uporaba globalnih satelitskih
navigacijskih sustava, usmjeravajući se na regulatorna, industrijska i
pitanja razvoja tržišta od obostranog interesa;
(c)        dijalog u području
zračnog prometa u cilju pojačane suradnje u pitanjima zrakoplovne
politike i u cilju poduzimanja zajedničkih akcija u području usluga
zračnog prometa putem, između ostalog pregovaranja o sporazumima i
njihove provedbe. Stranke će dalje razvijati svoje odnose i prema potrebi,
istražiti uspostavljanje budućeg sveobuhvatnog sporazuma o zračnim
uslugama. Stranke će također, kad se to pokaže obostrano korisno,
povećati tehničku i regulatornu suradnju u područjima kao što su
zrakoplovna sigurnost, zaštita zračnog prometa, upravljanje zračnim
prometom uključujući ekološki prihvatljivo upravljanje zračnim
prometom, primjena prava o tržišnom natjecanju i gospodarsko upravljanje
zračnom industrijom, u cilju podržavanja regulatorne usklađenosti i
uklanjanja prepreka u poslovanju te jačanja dijaloga o ekološkim pitanjima
zračnog prometa kao što su uporaba tržišnih instrumenata u borbi protiv
globalnog zatopljenja uključujući trgovanje emisijskim jedinicama. Na
toj osnovi stranke će istražiti mogući opseg još bliskije suradnje u
području civilnog zrakoplovstva;
(d)       dijalog u području usluga
pomorskog prometa u cilju neograničenog pristupa međunarodnim
pomorskim tržištima i trgovini na komercijalnoj i nediskriminirajućoj
osnovi, u cilju podupiranja obveza za postupno ukidanje programa rezervacije za
terete, suzdržanosti od uvođenja klauzula o podjeli tereta, uspostavljanje
podružnica unutar usluga pomorskog prometa uključujući pomoćne
usluge, postupanja prema klauzuli o nacionalnom tretmanu u vezi s pristupom
pomoćnim uslugama i lučkim uslugama za brodove koji viju zastavu
druge stranke ili kojima upravljaju državljani ili poduzeća druge stranke
i pravo na organiziranje usluga izravnog prijevoza „od vrata do vrata“; i
(e)        provođenje standarda zaštite,
sigurnosnih standarda i standarda zaštite od onečišćenja, posebno u
vezi s pomorskim i zračnim prometom, u skladu s odgovarajućim
međunarodnim konvencijama kojih su stranke potpisnice,
uključujući suradnju na odgovarajućim međunarodnim forumima
u cilju osiguranja boljeg provođenje međunarodnih propisa.
Članak
33.
Obrazovanje
i kultura
1.         Stranke su suglasne promicati
suradnju u obrazovanju i kulturi kojom se poštuju njihove različitosti,
kako bi se povećalo međusobno razumijevanje i poznavanje njihovih
kultura.
2.         Stranke nastoje poduzeti
odgovarajuće mjere za promicanje kulturne razmjene i provođenje
zajedničkih inicijativa u različitim kulturnim krugovima
uključujući zajedničko organiziranje kulturnih događanja. U
tom smislu stranke su također suglasne nastaviti podupirati aktivnosti
Azijsko-europske zaklade.
3.         Stranke su suglasne savjetovati se
i sudjelovati na odgovarajućim međunarodnim forumima kao što je
Organizacija UN-a za obrazovanje, znanost i kulturu, kako bi slijedile zajedničke
ciljeve i promicale kulturnu raznolikost.
4.         Stranke dalje stavljaju naglasak na
mjere za stvaranje trajnih veza između svojih stručnih agencija i za
poticanje razmjene informacija, stručnog znanja, studenata,
stručnjaka, mladih i osoba koje rade s mladima te tehničkih izvora,
koristeći prednost objekata i opreme koji su zahvaljujući programima
Unije na raspolaganju u Jugoistočnoj Aziji u području obrazovanja i
kulture kao i iskustvo koje su obje stranke stekle u tom području.
5.         Stranke potiču veću
razmjenu i suradnju među svojim obrazovnim institucijama kako bi promicale
međusobno razumijevanje, poznavanje i poštovanje međusobnih kultura,
gospodarstava i društvenih sustava. Stranke posebno nastoje olakšati mobilnost
studenata i učenika u okviru programa Erasmus Mundus ili drugih
sličnih programa.
Članak
34.
Zaštita
okoliša i prirodni resursi
1.         Stranke su suglasne da je potrebno
očuvati i na održivi način upravljati prirodnim resursima i biološkom
raznolikošću kao temeljima za razvoj sadašnjih i budućih generacija.
2.         Provedba zaključaka
Konferencije UN-a o okolišu i razvoju iz 1992., Svjetskog sastanka na vrhu o
održivom razvoju iz 2002. i Konferencije UN-a o održivom razvoju iz 2012. uzima
se u obzir u svim djelatnostima koje stranke poduzimaju sukladno ovom
Sporazumu.
3.         Stranke teže nastaviti svoju
suradnju u zaštiti okoliša uključujući putem razmjene najbolje prakse
u područjima kao što su:
(a)        klimatske promjene i energetska
učinkovitost;
(b)        ekološke i čiste tehnologije
posebno one koje su sigurne i održive;
(c)        izgradnja kapaciteta za
pregovaranje i provedbu multilateralnih sporazuma o zaštiti okoliša;
(d)       obalni i morski okoliš;
(e)        rješavanje problema nezakonite
sječe drva i povezane trgovine te promicanje održivog upravljanja šumama.
Članak
35.
Zapošljavanje
i socijalna politika
1.         Stranke su suglasne povećati
suradnju u području zapošljavanja i socijalne politike,
uključujući suradnju u regionalnoj i socijalnoj koheziji, zdravlju i
sigurnosti na radnom mjestu, jednakosti spolova, prikladan radni i socijalni
dijalog, u cilju jačanja socijalne dimenzije globalizacije.
2.         Stranke ponovno potvrđuju
potrebu da podupru postupak globalizacije koji je koristan za sve i da
promiču potpuno i produktivno zapošljavanje i dostojanstven rad kao
ključni element održivog razvoja i smanjenja siromaštva, kako je
predviđeno Rezolucijom br. 60/1 Opće skupštine UN-a od 24. listopada 2005.
i Ministarskom deklaracijom sa meritorne sjednice na visokoj razini
Gospodarskog i socijalnog vijeća iz 2006. (Gospodarsko i socijalno
vijeće UN-a E/2006/L.8 od 5. srpnja 2006.) i kako je utvrđeno u
Deklaraciji o socijalnoj pravdi za poštenu globalizaciju Međunarodne
organizacije rada („ILO“) iz 2008. Stranke uzimaju u obzir odnosne značajke i
različitu prirodu njihovih gospodarskih i socijalnih ustanova. Stranke
uzimaju u obzir svoje značajke i različitu prirodu svoje gospodarske
i socijalne situacije.
3.         U skladu s njihovim obvezama kao
članica ILO-a i uz Deklaraciju ILO-a o temeljnim načelima i pravima
na radnom mjestu i njezinoj dopuni donesenoj na Međunarodnoj konferenciji
rada na njezinom 86. zasjedanju 1998., stranke se obvezuju poštovati, promicati
i učinkovito provoditi načela u pogledu temeljnih prava na radnom
mjestu, odnosno:
(a)        prava na udruživanje i
učinkovito priznanje prava na kolektivno pregovaranje;
(b)        uklanjanja svih oblika prisilnog
ili obveznog rada;
(c)        učinkovitog ukidanja rada
djece; i
(d)       uklanjanja diskriminacije s obzirom
na zaposlenje i zanimanje.
Stranke ponovno potvrđuju svoju obvezu
učinkovite provedbe Konvencija ILO-a koje su Republika Singapur odnosno
države članice ratificirale. Stranke će trajno i kontinuirano
nastojati ratificirati i učinkovito provoditi temeljne konvencije ILO-a i
u tom će smislu razmjenjivati informacije. Stranke će također razmotriti
i ratificirati i učinkovito provoditi druge konvencije ILO-a,
uzimajući u obzir nacionalne okolnosti. Stranke će i u tom smislu
razmjenjivati informacije.
4.         Stranke mogu potaknuti aktivnosti
suradnje koje su od obostrane koristi koje mogu uključivati, između
ostalog, posebne programe i projekte, kako se međusobno dogovore, kao i
dijalog, suradnju i inicijative s temama od zajedničkog interesa, na
bilateralnoj ili multilateralnoj razini kao što su ASEM, ASEAN-EU i ILO.
Članak
36.
Zdravstvo
1.         Stranke su suglasne surađivati
u području zdravstva u cilju poboljšanja zdravstvenih uvjeta
obuhvaćajući između ostalog područja glavnih zaraznih
bolesti kao što su HIV/AIDS, ptičja gripa i druge gripe koje mogu postati
humane pandemske bolesti kao i glavne nezarazne bolesti i njihove faktore
rizika, uključujući putem razmjene informacija i suradnje u ranom
otkrivanju, sprečavanju i kontroli, kao i putem međunarodnih
sporazuma o zdravlju.
2.         Podložno raspoloživim sredstvima,
suradnja se može održavati putem:
(a)        projekata o epidemiologiji glavnih
zaraznih i nezaraznih bolesti;
(b)        razmjena, stipendija i programa
izobrazbe;
(c)        programa i projekata za poboljšanje
zdravstvenih usluga i zdravstvenih uvjeta;
(d)       razmjene informacija i znanstvene
suradnje u reguliranju lijekova i medicinskih proizvoda.; i
(e)        promicanja pune i pravovremene
provedbe međunarodnih sporazuma o zdravlju kao što su Međunarodni
propisi o zdravlju i Okvirna konvencija o nadzoru duhana.
Članak
37.
Statistika
Stranke nastoje promicati, u skladu s
postojećim aktivnostima statističke suradnje između Unije i
ASEAN-a, usklađivanje statističkih metoda i praksi
uključujući prikupljanje i dijeljenje statistika, čime im se
omogućuje da na uzajamno prihvatljivoj osnovi koriste statistike o
trgovini robom i uslugama, stranim izravnim ulaganjima i još općenitije o
svakom drugom području obuhvaćenom ovim Sporazumom, za koje se
provodi prikupljanje statističkih podataka, njihova obrada, analiza i
širenje.
Članak
38.
Civilno
društvo
Stranke priznaju mogući doprinos
organiziranog civilnog društva u postupku dijaloga i suradnje prema ovom
Sporazumu i nastoje potaknuti dijalog s organiziranim civilnim društvom.
Glava
VII.
NAČINI
SURADNJE
Članak
39.
Sredstva
za suradnju
1.         Stranke su suglasne staviti na
raspolaganje odgovarajuća sredstva, uključujući financijska
sredstva, u mjeri u kojoj to pojedina sredstva i propisi omogućavaju, kako
bi ispunile ciljeve suradnje utvrđene u ovom Sporazumu.
2.         Stranke potiču Europsku
investicijsku banku da nastavi s radom u Republici Singapur, u skladu sa svojim
postupcima i kriterijima financiranja.
Članak
40.
Suradnja
u razvoju trećih zemalja
1.         Stranke su suglasne razmjenjivati
informacije o razvoju politika pomoći u cilju uspostavljanja redovnog
dijaloga o ciljevima tih politika i o svojim razvojnim programima pomoći u
trećim zemljama.
2.         Stranke također promiču
zajedničke akcije u cilju osiguranja tehničke pomoći i
promicanja razvoja ljudskih potencijala u manje razvijenim zemljama u
Jugoistočnoj Aziji i šire.
Glava
VIII.
INSTITUCIJSKI OKVIR
Članak
41.
Zajednički
odbor
1.         Stranke su, sukladno ovom
Sporazumu, suglasne osnovati Zajednički odbor sastavljen od predstavnika
obiju strana na odgovarajućoj visokoj razini, čiji su zadaci:
(a) osigurati pravilno funkcioniranje i provedbu
ovog Sporazuma;
(b) postaviti prioritete s obzirom na ciljeve
ovog Sporazuma;
(c) dati preporuke za promicanje ciljeva ovog
Sporazuma.
2.         Zajednički odbor obično
se sastaje najmanje svake dvije godine naizmjenično u Singapuru i
Bruxellesu, na dan koji se određuje obostranim dogovorom. Zajedničkim
odborom supredsijeda po jedan predstavnik iz obje strane. Plan sastanaka
Zajedničkog odbora određuje se dogovorom obiju stranaka. Izvanredni
sastanci Zajedničkog odbora također se dogovaraju između
stranaka.
3.         Zajednički odbor može osnovati
specijalizirane pododbore kako bi mu pomogli u obavljanju zadataka. Ti
pododbori podnose detaljna izvješća svojih aktivnosti Zajedničkom
odboru na svakom od sastanaka.
4.         Zajednički odbor, u skladu s
ovim člankom, donosi svoj pravilnik i provodi zadatke konsenzusom.
Zajednički odbor u svojem poslovniku određuje načine
konzultacija kako je predviđeno člankom 44. i nastoji se dogovarati o
zajedničkom radnom jeziku.
5.         Zajednički odbor, ako je to
uzajamno dogovoreno i ako je prikladno, raspravlja o funkcioniranju i provedbi
svakog posebnog sporazuma, kako je navedeno u članku 43. stavku 3.
Glava
IX.
ZAVRŠNE
ODREDBE
Članak
42.
Klauzula
o budućem razvoju
1.         Stranke mogu obostranim pristankom
proširiti ovaj Sporazum u cilju povećanja razine suradnje,
uključujući putem njegove dopune drugim sporazumima ili protokolima o
posebnim sektorima ili djelatnostima.
2.         S obzirom na provedbu ovog
Sporazuma svaka stranka može dati prijedloge za proširenje područja
primjene suradnje, uzimajući u obzir iskustvo stečeno u njegovoj
primjeni.
Članak
43.
Drugi
sporazumi
1.         Ne dovodeći u pitanje
odgovarajuće odredbe Ugovora o Europskoj uniji i Ugovora o funkcioniranju
Europske unije, ni ovaj Sporazum, kao ni aktivnosti poduzete u skladu s njim,
ni na koji način ne utječu na ovlasti država članica da
poduzimaju bilateralne aktivnosti suradnje s Republikom Singapur ni da
zaključuju, prema potrebi, nove sporazume o suradnji i partnerstvu s
Republikom Singapur.
2.         Ovaj Sporazum ne utječe na
primjenu ni na provedbu obveza koje predmetne stranke imaju prema trećim
osobama.
3.         Ne dovodeći u pitanje
članak 9. stavak 2., stranke mogu također dopuniti ovaj Sporazum
zaključivanjem posebnih sporazuma u svakom području suradnje koje
spada u njegovo područje primjene. Ti posebni sporazumi čine sastavni
dio cjelokupnih bilateralnih odnosa kako su regulirani ovim Sporazumom i
čine sastavni dio zajedničkog institucijskog okvira.
Članak
44.
Neizvršavanje
Sporazuma
1.         Ako jedna od stranaka smatra da
druga stranka ne ispunjava svoje obveze prema ovom Sporazumu, ona može poduzeti
odgovarajuće mjere. Prije nego što to učini, osim u posebnim hitnim
slučajevima, ta stranka će zatražiti drugu stranku da održi
savjetovanje u cilju postizanja obostrano zadovoljavajućeg rješenja problema.
Ta se savjetovanja mogu održavati pod pokroviteljstvom Zajedničkog odbora
iz članka 41., koji može riješiti predstavljeni problem putem preporuke
ili na neki dugi način koji je obostrano prihvatljiv strankama.
2.         U posebnim hitnim slučajevima
drugu se stranku odmah obavješćuje o planiranom poduzimaju
odgovarajuće mjere. Na zahtjev druge stranke savjetovanja se održavaju u
razdoblju od najduže 15 dana u cilju pronalaženja obostrano
zadovoljavajućeg rješenja problema. Nakon tog roka može se primijeniti
odgovarajuća mjera.
3.         Pri odabiru odgovarajućih
mjera prednost se mora dati onima koje najmanje ometaju funkcioniranje ovog
Sporazuma ili nekog od posebnih sporazuma. O tim se mjerama odmah mora
obavijestiti druga stranka i predmet su savjetovanja u okviru Zajedničkog
odbora ako druga stranka to zatraži.
4. Stranke su suglasne da za potrebe ispravnog
tumačenja i praktične primjene ovog Sporazuma pojam „odgovarajuće
mjere“ u
ovom članku znači ukidanje ili neizvršavanje u ovom trenutku, obveza
prema ovom Sporazumu ili drugim posebnim sporazumima spomenutim u članku 9.
stavku 2. i članku 43. stavku 3. ili bilo koja druga mjera koju
preporučuje Zajednički odbor. Odgovarajuće mjere poduzimaju se u
skladu s međunarodnim pravom i proporcionalne su neispunjavanju obveza
prema ovom Sporazumu. Stranke su dalje suglasne da pojam „posebni hitni
slučajevi“ u stavcima 1. i 2. znači:
(a)        povreda ovog Sporazuma koja nije
sankcionirana prema općim pravilima međunarodnog prava; ili
(b)        povreda bitnog elementa Sporazuma
kako je opisano u članku 1. stavku 1. i članku 7. stavku 2.
Članak
45.
Objekti
Kako bi olakšale suradnju u okviru ovog
Sporazuma obje stranke osiguravaju jamstva i objekte potrebne za izvršavanje
svojih zadaća.
Članak
46.
Teritorijalna
primjena
Ovaj se Sporazum primjenjuje na državnim
područjima na kojima se primjenjuje Ugovor o Europskoj uniji i Ugovor o
funkcioniranju Europske unije prema uvjetima utvrđenima u tim ugovorima, s
jedne strane, i na državnom području Republike Singapura, s druge strane.
Članak
47.
Definicija
stranaka
Za potrebe ovog Sporazuma pojam „stranke“ znači Unija ili
njezine države članice ili Unija i njezine države članice, u
granicama svojih ovlasti, s jedne strane, i Republika Singapur s druge strane.
Članak
48.
Otkrivanje
informacija
Ništa se u ovom Sporazumu ne smije
tumačiti na način da se od bilo koje stranke zahtijeva da osigura
bilo koju informaciju čije se otkrivanje smatra štetnim za temeljnu
zaštitu interesa ili za održavanje međunarodnog mira i sigurnosti.
Članak
49.
Stupanje
na snagu i trajanje
1.         Ovaj Sporazum stupa na snagu prvog
dana mjeseca nakon datuma kada su stranke jedna drugu obavijestile o završetku
pravnih postupaka potrebnih u tu svrhu.
2.         Ovaj se Sporazum zaključuje na
razdoblje od pet godina. On se automatski produljuje na sljedeća razdoblja
od godinu dana, osim ako Republika Singapur, s jedne strane, ili Unija i
njezine države članice, s druge strane, pisano obavijeste drugu stranku o
svojoj namjeri da ne produlji ovaj Sporazum, šest mjeseci prije isteka bilo kojeg
narednog jednogodišnjeg razdoblja.
3.         Sve izmjene ovog Sporazuma donose
se dogovorom između stranaka. Sve izmjene imaju učinak tek kada druga
stranka obavijesti prvu stranku da su ispunjene sve potrebne formalnosti.
4.         Ovaj se Sporazum može raskinuti
pisanom obaviješću o raskidu koju podnosi ili Republika Singapur, s jedne
strane ili Unija i njezine države članice, s druge strane, drugoj stranki.
Raskid stupa na snagu šest mjeseci nakon primitka obavijesti druge stranke.
Članak
50.
Izjave
i popratna pisma
Zajedničke izjave i popratno pismo uz
ovaj Sporazum čine sastavni dio ovog Sporazuma.
Članak
51.
Obavijesti
Obavijesti u skladu s člankom 49.
dostavljaju se Glavnom tajništvu Vijeća Europske unije odnosno
Ministarstvu vanjskih poslova Republike Singapura.
Članak
52.
Vjerodostojan
tekst
Ovaj je Sporazum sastavljen na bugarskom,
hrvatskom, češkom, danskom, nizozemskom, engleskom, estonskom, finskom,
francuskom, njemačkom, grčkom, mađarskom, talijanskom,
latvijskom, litavskom, malteškom, poljskom, portugalskom, rumunjskom,
slovačkom, slovenskom, španjolskom i švedskom jeziku pri čemu je
svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan. U
slučaju odstupanja u tumačenju ovog Sporazuma stranke upućuju
pitanje Zajedničkom odboru.
Sastavljeno u […] dana […]
Za Europsku uniju       Za Republiku Singapur
Za Kraljevinu Belgiju
Za Republiku Bugarsku
Za Češku Republiku
Za Kraljevinu Dansku
Za Saveznu Republiku Njemačku
Za Republiku Estoniju
Za Irsku
Za Helensku Republiku
Za Kraljevinu Španjolsku
Za Francusku Republiku
Za Republiku Hrvatsku
Za Talijansku Republiku
Za Republiku Cipar
Za Republiku Latviju
Za Republiku Litvu
Za Veliko Vojvodstvo Luksemburg
Za Mađarsku
Za Maltu
Za Kraljevinu Nizozemsku
Za Republiku Austriju
Za Republiku Poljsku
Za Portugalsku Republiku
Za Rumunjsku
Za Republiku Sloveniju
Za Slovačku Republiku
Za Republiku Finsku
Za Kraljevinu Švedsku
Za Ujedinjenu Kraljevinu Velike Britanije i
Sjeverne Irske
Zajednička
izjava o članku 44.
(Neizvršavanje
Sporazuma)
Stranke su suglasne da se „povreda bitnog elementa Sporazuma“ navedena
u članku 44. stavku 4. točki (b) odnosi na iznimne slučajeve
sustavnog, ozbiljnog i znatnog nepoštovanja obveza utvrđenih u članku
1. stavku 1. i članku 7. stavku 2.
Zajednička
izjava o članku 52.
(Vjerodostojan
tekst)
U slučaju bilo kakvog odstupanja u
tumačenju ovog Sporazuma, uzima se u obzir da je ovaj Sporazum dogovoren
na engleskom jeziku.
[Popratno pismo]
U pogledu Sporazuma o partnerstvu i suradnji
između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i
Republike Singapura, s druge strane, obje strane potvrđuju svoje
razumijevanje da, u trenutku potpisivanja ovog Sporazuma, i temeljeno na
objektivno dostupnim podacima, nisu upoznate s nacionalnim zakonodavstvima
druge stranke ili njihovom primjenom koja bi mogla dovesti do primjene
članka 44. ovog Sporazuma.

Za Europsku uniju i njezine države
članice                 Za Republiku Singapur
[1]               U svrhu ovog članka, „prava intelektualnog vlasništva“ odnose se na:
(a)           sve kategorije
intelektualnog vlasništva koje podliježu odjeljcima od 1. do 7. dijela II.
Sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva sadržanog u
Prilogu 1.C Sporazumu iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije
potpisanom u Marakešu 15. travnja 1994., odnosno:
(i)            autorsko pravo i srodna
prava;
(ii)           patente;
(iii)          žigove;
(iv)          dizajne;
(v)           topografije integriranih
sklopova;
(vi)          oznake zemljopisnog
podrijetla;
(vii)         zaštitu neobjavljenih
informacija; i
(b)           zaštitu biljnih sorti.
U slučaju Unije, za potrebe ovog
Sporazuma, „patenti“ uključuju prava proizašla iz svjedodžbi
o dodatnoj zaštiti.
PRILOG II.
ZAJEDNIČKA IZJAVA
U skladu s člankom 26. Sporazuma o
partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država
članica, s jedne strane, i Republike Singapura, s druge strane, obje
strane iskazuju svoju čvrstu odlučnost da se novi globalni standard o
automatskoj razmjeni informacija, koji je OECD donio, primjenjuje sklapanjem
dvostranih sporazuma kad god to ijedna strana zatraži.
 ZA EUROPSKU UNIJU I NJEZINE DRŽAVE ČLANICE || ZA REPUBLIKU SINGAPUR
…….., …..
2014.


                            EUROPSKA
                            KOMISIJA
                                                      Bruxelles, 22.4.2015.
                                                      COM(2015) 172 final
                                                      ANNEX 1
                                          PRILOG
                 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a br. .../2015
                                             od
                       o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u
             o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda
                                  prijedlogu Odluke Vijeća
                   o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije,
   u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u o suradnji
                       u posebnim područjima izvan četiriju sloboda
              (Program Europske unije za zapošljavanje i socijalne inovacije)
HR                                                                                HR
 ---pagebreak---                                                    PRILOG
                    ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a br. .../2015
                                                        od
                             o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u
               o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda
   ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
   uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a
   posebno njegove članke 86. i 98.,
   budući da:
   (1)    Uredba (EU) br. 1296/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o
          Programu Europske unije za zapošljavanje i socijalne inovacije i izmjeni
          Odluke br. 283/2010/EU o uspostavi Europskog mikrofinancijskog instrumenta za
          zapošljavanje i socijalnu uključenost – Progress1 uključena je u Sporazum o EGP-u
          Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 151/2014 od 27. lipnja 2014.2.
   (2)    Ograničeno sudjelovanje Norveške u Programu trebalo bi se proširiti na os Progress.
   (3)    Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u trebalo bi stoga izmijeniti kako bi se omogućila
          provedba te proširene suradnje od 1. siječnja 2015.,
   DONIO JE OVU ODLUKU:
                                                   Članak 1.
   U članku 15. stavku 8. Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u riječi „os EURES” zamjenjuju se
   riječima „osi Progress i EURES”.
                                                   Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu dan nakon posljednje obavijesti u skladu s člankom 103. stavkom
   1. Sporazuma o EGP-u.
   Primjenjuje se od 1. siječnja 2015.
                                                   Članak 3.
   Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista i u Dodatku o EGP-u
   Službenom listu Europske unije.
   1
          SL L 347, 20.12.2013., str. 238.
   2
          SL L...
   
          [Ustavni zahtjevi nisu navedeni.] [Ustavni su zahtjevi navedeni.]
HR                                                       2                                    HR
 ---pagebreak---    Sastavljeno u Bruxellesu
                            Za Zajednički odbor EGP-a
                            Predsjednik
                            Tajnici
                            Zajedničkog odbora EGP-a
HR                            3                       HR
 ---documentbreak---                             EUROPSKA
                            KOMISIJA
                                                      Bruxelles, 22.4.2015.
                                                      COM(2015) 172 final
                                                      2015/0089 (NLE)
                                           Prijedlog
                                      ODLUKE VIJEĆA
                   o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije,
   u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u o suradnji
                       u posebnim područjima izvan četiriju sloboda
              (Program Europske unije za zapošljavanje i socijalne inovacije)
HR                                                                                HR
 ---pagebreak---                                             OBRAZLOŽENJE
   1.        KONTEKST PRIJEDLOGA
   Kako bi se osigurala potrebna pravna sigurnost i homogenost unutarnjeg tržišta, Zajednički
   odbor EGP-a mora u Sporazum o EGP-u u što kraćem roku nakon njegova donošenja uključiti
   cjelokupno relevantno zakonodavstvo EU-a.
   Člankom 78. Sporazuma o EGP-u predviđeno je da ugovorne stranke ojačaju i prošire
   suradnju u okviru aktivnosti Unije, među ostalim, u području socijalne politike.
   2.        REZULTATI SAVJETOVANJA SA ZAINTERESIRANIM STRANAMA I
             PROCJENE UTJECAJA
   Nacrtom Odluke Zajedničkog odbora EGP-a (priloženog predloženoj Odluci Vijeća) želi se
   izmijeniti Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u o suradnji u posebnim područjima izvan
   područja četiriju sloboda kako bi se proširila suradnja ugovornih stranaka u području socijalne
   politike.
   Uredba (EU) br. 1296/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o Programu
   Europske unije za zapošljavanje i socijalne inovacije i izmjeni Odluke br. 283/2010/EU o
   uspostavi Europskog mikrofinancijskog instrumenta za zapošljavanje i socijalnu uključenost –
   Progress1 već je Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 151/2014 od 27. lipnja 2014.2
   uključena u Sporazum o EGP-u kako bi se državama članicama EGP-a i EFTA-e omogućilo
   sudjelovanje u odabranim osima Programa Europske unije za zapošljavanje i socijalne
   inovacije.
   Norveška koja trenutačno sudjeluje samo u jednoj od tri osi Programa Europske unije za
   zapošljavanje i socijalne inovacije, u osi EURES, predložila je da od 1. siječnja 2015. proširi
   to sudjelovanje i na os Progress u okviru dotičnog Programa. Protokol 31 uz Sporazum o
   EGP-u trebalo bi stoga izmijeniti.
   3.        PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
   Člankom 1. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2894/94 o rješenjima za provedbu Sporazuma
   o EGP-u predviđa se da Vijeće utvrđuje stajalište o takvim odlukama koje je potrebno donijeti
   u ime Unije, na prijedlog Komisije.
   Komisija Vijeću na donošenje podnosi nacrt Odluke Zajedničkog odbora EGP-a koji
   predstavlja stajalište Unije. Komisija se nada da će ga što prije moći predstaviti Zajedničkom
   odboru EGP-a.
   1
           SL L 347, 20.12.2013., str. 238.
   2
           SL L...
HR                                                 2                                               HR
 ---pagebreak---                                                                  2015/0089 (NLE)
                                                    Prijedlog
                                             ODLUKE VIJEĆA
                        o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije,
    u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u o suradnji
                             u posebnim područjima izvan četiriju sloboda
                  (Program Europske unije za zapošljavanje i socijalne inovacije)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 46.
   točku (d), članak 149., članak 153. stavak 2. točku (a), članak 175. stavak 3. i članak 218.
   stavak 9.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2894/94 od 28. studenoga 1994. o rješenjima za
   provedbu Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru3, a posebno njezin članak 1.
   stavak 3.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:
   (1)    Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru4 („Sporazum o EGP-u”) stupio je na
          snagu 1. siječnja 1994.
   (2)    U skladu s člankom 98. Sporazuma o EGP-u Zajednički odbor EGP-a može odlučiti da
          će izmijeniti, među ostalim, Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u.
   (3)    Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u sadržava odredbe i rješenja o suradnji u posebnim
          područjima izvan četiriju sloboda.
   (4)    Uredba (EU) br. 1296/2013 Europskog parlamenta i Vijeća5 uključena je u Sporazum
          o EGP-u Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 151/2014 od 27. lipnja 2014.6.
   (5)    Ograničeno sudjelovanje Norveške u Programu trebalo bi se proširiti na os Progress.
   (6)    Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u trebalo bi stoga izmijeniti kako bi se omogućila
          provedba te proširene suradnje od 1. siječnja 2015.
   (7)    Stajalište Unije u Zajedničkom odboru EGP-a trebalo bi se stoga temeljiti na
          priloženom nacrtu Odluke,
   3
          SL L 305, 30.11.1994., str. 6.
   4
          SL L 1, 3.1.1994., str. 3.
   5
          Uredba (EU) br. 1296/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o Programu Europske
          unije za zapošljavanje i socijalne inovacije i izmjeni Odluke br. 283/2010/EU o uspostavi Europskog
          mikrofinancijskog instrumenta za zapošljavanje i socijalnu uključenost – Progress (SL L 347,
          20.12.2013., str. 238.).
   6
          SL L...
HR                                                       3                                                    HR
 ---pagebreak---    DONIJELO JE OVU ODLUKU:
                                           Članak 1.
   Stajalište koje treba donijeti, u ime Europske unije, u Zajedničkom odboru EGP-a o
   predloženoj izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u o suradnji u posebnim područjima
   izvan područja četiriju sloboda temelji se na nacrtu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a
   priloženom ovoj Odluci.
                                           Članak 2.
   Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
   Sastavljeno u Bruxellesu
                                             Za Vijeće
                                             Predsjednik
HR                                             4                                         HR


				|

		52015PC0094

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Sporazuma između Europske unije i Demokratske Republike Timor-Lestea o ukidanju viza za kratkotrajni boravak /* COM/2015/094 final - 2015/0047 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           POLITIČKI I PRAVNI
KONTEKST
U Uredbi
Vijeća (EZ) br. 539/2001[1]
navode se treće zemlje čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku
vanjskih granica država članica i zemlje čiji su državljani izuzeti
od tog zahtjeva. Uredba (EZ) br. 539/2001 primjenjuje se u svim državama
članicama, osim Irske i Ujedinjene Kraljevine.
Uredbom (EU)
br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća[2] izmijenjena je Uredba
(EZ) br. 539/2001 tako što je 19 zemalja prebačeno u Prilog II. u
kojem se navodi popis trećih zemalja čiji su državljani izuzeti od
obveze posjedovanja vize. Tih su 19 zemalja sljedeće: Dominika, Grenada,
Kiribati, Kolumbija, Maršalovi Otoci, Mikronezija, Nauru, Palau, Peru, Sveta
Lucija, Sveti Vincent i Grenadini, Samoa, Salomonovi Otoci, Timor-Leste, Tonga,
Trinidad i Tobago, Tuvalu, Ujedinjeni Arapski Emirati i Vanuatu. Uz
upućivanja na svaku od tih zemalja u Prilogu II. navedena je sljedeća
bilješka: „izuzeće od obveze posjedovanja vize primjenjuje se od dana
stupanja na snagu sporazuma o izuzeću od obveze posjedovanja vize koji se
treba sklopiti s Europskom unijom”.
Uredba (EU)
br. 509/2014 donesena je 20. svibnja 2014. te je stupila na snagu 9.
lipnja 2014. Komisija je u srpnju 2014. dostavila Vijeću preporuku da je
ovlasti za početak pregovora o sporazumima o ukidanju viza sa svakom od
sljedećih 17 zemalja: Dominikom, Grenadom, Kiribatima, Maršalovim Otocima,
Mikronezijom, Nauruom, Palauom, Svetom Lucijom, Svetim Vincentom i Grenadinima,
Samoom, Salomonovim Otocima, Timor-Lesteom, Tongom, Trinidadom i Tobagom,
Tuvaluom, Ujedinjenim Arapskim Emiratima i Vanuatuom[3]. Vijeće je 9.
listopada 2014. dostavilo pregovaračke smjernice Komisiji.
U skladu s uvodnom
izjavom 5. Uredbe (EU) br. 509/2014 i zajedničkom izjavom izdanom u
trenutku donošenja, na Kolumbiju i Peru primjenjuje se poseban postupak kojim
se zahtijeva daljnje ocjenjivanje njihova ispunjavanja odgovarajućih
kriterija, prije nego što Komisija može dostaviti Vijeću preporuke za
odluke o odobrenju otvaranja pregovora o sporazumima o ukidanju viza s tim
dvjema zemljama. Stoga one nisu uključene u navedenu preporuku
Vijeću.
Pregovori o
sporazumu o ukidanju viza s Timor-Lesteom započeli su 19. studenoga 2014.
u Bruxellesu. Tijekom tog sastanka mogao se revidirati cijeli tekst nacrta i
postignut je dogovor o svim njegovim aspektima. Nakon nekoliko naknadnih
neformalnih razgovora, glavni su pregovarači parafirali sporazum 15.
prosinca 2014.
Države članice obaviještene su tijekom
sastanka Radne skupine za vize u okviru Vijeća koji je održan 21.
studenoga 2014.
Sa strane Unije, pravna je osnova sporazuma
članak 77. stavak 2. točka (a) Ugovora o funkcioniranju Europske
unije (UFEU), u vezi s njegovim člankom 218.
Priloženi
prijedlog predstavlja pravni instrument za sklapanje sporazuma. Vijeće o tome
odlučuje kvalificiranom većinom.
Uzimajući u
obzir činjenicu da će Timor-Leste brzo moći dovršiti svoj
interni postupak ratifikacije te dugo vremensko razdoblje koje je proteklo
otkada je Komisija prvi puta predložila izuzeće državljana Timor-Lestea od
obveze posjedovanja vize (u studenome 2012.), prijedlogom odluke o potpisivanju
utvrđuje se privremena primjena sporazuma od datuma njegova potpisivanja u
skladu s člankom 218. stavkom 5. UFEU-a. Uzimajući u obzir
da je prije sklapanja sporazuma potrebna suglasnost Europskog parlamenta,
Komisija će obavijestiti Europski parlament o privremenoj primjeni
sporazuma.
2.           ISHOD PREGOVORA
Komisija smatra da
su ciljevi koje je Vijeće postavilo u svojim pregovaračkim
smjernicama postignuti i da je nacrt sporazuma o ukidanju viza prihvatljiv za
Uniju.
Njegov
konačan sadržaj može se sažeti kako slijedi:
Svrha
Sporazumom se građanima Europske unije i
državljanima Timor-Lestea omogućava boravak bez vize na državnom
području druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju
od 180 dana.
Kako bi se osiguralo jednako postupanje prema
svim građanima EU-a, u sporazum je uključena odredba prema kojoj
Timor-Leste može suspendirati primjenu sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu
na sve države članice Europske unije te da i Unija može suspendirati
primjenu sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu na sve države članice.
Posebni položaj
Ujedinjene Kraljevine i Irske prikazan je u preambuli.
Područje primjene
Ukidanjem viza obuhvaćene su sve
kategorije osoba (nositelji obične, diplomatske, službene i posebne
putovnice) čija svrha putovanja ne uključuje obavljanje plaćene
aktivnosti. Svaka država članica i Timor-Leste mogu za tu kategoriju
uvesti obvezu posjedovanja vize za državljane druge stranke u skladu s primjenjivim
pravom Unije ili nacionalnim pravom. Kako bi se osigurala usklađena
provedba, sporazumu je priložena zajednička izjava o tumačenju
kategorije osoba koje putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti.
Trajanje boravka
Sporazumom se građanima Europske unije i
državljanima Timor-Lestea omogućava boravak bez vize na državnom
području druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju
od 180 dana. Zajednička izjava o tumačenju tog razdoblja od 90 dana
priložena je sporazumu.
Sporazumom se uzima u obzir položaj država
članica koje još ne primjenjuju u cijelosti schengensku pravnu
stečevinu. Sve dok nisu dio schengenskog prostora bez unutarnjih granica,
ukidanjem viza državljani Timor-Lestea stječu pravo boravka od 90 dana u
bilo kojem razdoblju od 180 dana na državnom području svake od tih država
članica (Bugarske, Hrvatske, Cipra i Rumunjske), neovisno o razdoblju
izračunatom za cijeli schengenski prostor.
Teritorijalna primjena
Sporazum sadržava odredbe o njegovoj
teritorijalnoj primjeni: u slučaju Francuske i Nizozemske, ukidanjem viza
državljani Timor-Lestea imali bi pravo na boravak samo na europskim
područjima tih država članica.
Izjave
Sporazumu su
priložene i druge zajedničke izjave:
– o potpunom
širenju informacija o sadržaju i posljedicama sporazuma o ukidanju viza i
povezanim pitanjima, kao što su uvjeti ulaska, i
– o pridruživanju
Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna provedbi, primjeni i razvoju
schengenske pravne stečevine.
3.           ZAKLJUČCI
Imajući na
umu navedene rezultate, Komisija predlaže Vijeću da
–
odluči o potpisivanju sporazuma u ime Unije i
ovlasti predsjednika Vijeća da odredi osobu ili osobe koje će biti
ovlaštene za potpisivanje sporazuma u ime Unije;
–
odobri privremenu primjenu sporazuma do njegova
stupanja na snagu.
2015/0047 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o potpisivanju, u ime Europske unije, i
privremenoj primjeni Sporazuma između Europske unije i Demokratske
Republike Timor-Lestea o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a) u
vezi s njegovim člankom 218. stavkom 5.,
uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
budući da:
(1)       Uredbom (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća[4] upućivanje na
Timor-Leste prebačeno je iz Priloga I. u Prilog II. Uredbi Vijeća
(EZ) br. 539/2001[5].

(2)       Uz upućivanje na tu
zemlju navedena je sljedeća bilješka: „izuzeće od obveze posjedovanja
vize primjenjuje se od dana stupanja na snagu sporazuma o izuzeću od
obveze posjedovanja vize koji se treba sklopiti s Europskom unijom”.
(3)       Vijeće je odlukom od 9.
listopada 2014. ovlastilo Komisiju da pregovara o sporazumu između
Europske unije i Timor-Lestea o ukidanju viza za kratkotrajni boravak.
(4)       Pregovori o sporazumu
započeli su 19. studenoga 2014.
(5)       Sporazum, koji je parafiran
15. prosinca 2014., trebalo bi potpisati, a priložene bi izjave trebalo
odobriti. Sporazum bi se trebao primjenjivati privremeno, do završetka
postupaka za njegovo formalno sklapanje.
(6)       U skladu s Protokolom o
stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode,
sigurnosti i pravde i Protokolom o schengenskoj pravnoj stečevini
uključenoj u okvir Europske unije, koji su priloženi Ugovoru o Europskoj
uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se
odredbe Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,
ODLUČILO JE:
Članak 1.
Potpisivanje Sporazuma između Europske
unije i Demokratske Republike Timor-Lestea o ukidanju viza za kratkotrajni
boravak (dalje u tekstu Sporazum) odobrava se u ime Unije, podložno njegovu
sklapanju.
Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
Članak 2.
Izjave priložene ovoj Odluci odobravaju se u
ime Unije.
Članak 3.
Ovime se ovlašćuje predsjednika
Vijeća da odredi osobu ili osobe koje će biti ovlaštene za
potpisivanje Sporazuma u ime Unije, podložno njegovu sklapanju.
Članak 4.
Sporazum se privremeno primjenjuje od datuma
njegova potpisivanja do završetka postupaka za njegovo sklapanje.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001.
o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri
prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog
zahtjeva, SL L 81, 21.3.2001., str. 1.
[2]               Uredba (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i
Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001
o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri
prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog
zahtjeva, SL L 149, 20.5.2014., str. 67.
[3]               COM (2014) 467, 17.7.2014.
[4]               Uredba (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i
Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001
o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri
prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog
zahtjeva, SL L 149, 20.5.2014., str. 67.
[5]               Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001.
o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri
prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog
zahtjeva, SL L 81, 21.3.2001., str. 1.
PRILOG
Prijedlogu
Odluke Vijeća
o potpisivanju, u ime Europske unije,
i privremenoj primjeni Sporazuma između Europske unije i Demokratske
Republike Timor-Lestea o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
SPORAZUM
između Europske unije i Demokratske Republike
Timor-Lestea o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „Unija”, i
DEMOKRATSKA REPUBLIKA TIMOR-LESTE, dalje u
tekstu „Timor-Leste”, i zajedno s Unijom dalje u tekstu „ugovorne stranke”,
U CILJU daljnjeg razvoja prijateljskih odnosa
između ugovornih stranaka i u želji olakšanja putovanja osiguranjem ulaska
i kratkotrajnog boravka bez viza za svoje građane,
UZIMAJUĆI U OBZIR Uredbu (EU)
br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o
izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001 o popisu trećih zemalja
čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja
čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva, među ostalim,
premještanjem 19 trećih zemalja, uključujući Timor-Leste, na
popis trećih zemalja čiji su državljani izuzeti od obveze
posjedovanja vize za kratkotrajni boravak u državama članicama Europske
unije (EU),
IMAJUĆI NA UMU da se u članku 1.
Uredbe (EU) br. 509/2014 navodi da se za tih 19 zemalja izuzeće od
obveze posjedovanja vize primjenjuje od dana stupanja na snagu sporazuma o
izuzeću od obveze posjedovanja vize koji se zaključuje s Europskom
unijom,
ŽELEĆI zaštititi načelo jednakog
postupanja prema svim građanima EU-a,
UZIMAJUĆI U OBZIR da osobe koje putuju u
svrhu obavljanja plaćene aktivnosti tijekom svojeg kratkotrajnog boravka
nisu obuhvaćene ovim Sporazumom pa se stoga na tu kategoriju nastavljaju
primjenjivati odgovarajuća pravila prava Unije i nacionalni propisi država
članica te nacionalni propisi Timor-Lestea o obvezi posjedovanja vize ili
o izuzeću od te obveze i o pristupu zapošljavanju,
UZIMAJUĆI U OBZIR Protokol o stajalištu
Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i
pravde te Protokol o schengenskoj pravnoj stečevini uključenoj u
okvir Europske unije, koji su priloženi Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o
funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se odredbe ovog
Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,
SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:
Članak
1.
Svrha
Sporazumom se građanima Europske unije i
državljanima Timor-Lestea omogućava boravak bez vize na državnom
području druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju
od 180 dana.
Članak
2.
Definicije
Za potrebe ovog Sporazuma:
(a) „država članica“ znači svaka
država članica Europske unije, osim Ujedinjene Kraljevine i Irske;
(b) „građanin Europske unije“ znači
državljanin države članice iz točke (a);
(c) „državljanin Timor-Lestea“ znači
svaka osoba koja ima državljanstvo Timor-Lestea;
(d) „schengenski prostor“ znači prostor
bez unutarnjih granica koji se sastoji od državnih područja država
članica iz točke (a) koje primjenjuju schengensku pravnu
stečevinu u cijelosti.
Članak
3.
Područje
primjene
1. Građani Europske unije koji imaju
valjanu običnu, diplomatsku, službenu ili posebnu putovnicu izdanu od
države članice, mogu bez vize ući na državno područje
Timor-Lestea i na njemu boraviti u razdoblju navedenom u članku 4. stavku
1.
Državljani Timor-Lestea koji imaju valjanu
običnu, diplomatsku, službenu ili posebnu putovnicu izdanu od
Timor-Lestea, mogu bez vize ući na državno područje država
članica i na njemu boraviti u razdoblju navedenom u članku 4. stavku
2.
2. Stavak 1. ne primjenjuje se na osobe koje
putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti.
Za tu kategoriju osoba svaka država
članica može zasebno uvesti obvezu posjedovanja vize za državljane
Timor-Lestea ili je može ukinuti u skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe
(EZ) br. 539/2001.
Timor-Leste može za tu kategoriju osoba
donijeti odluku o obvezi posjedovanja vize ili o njezinu ukidanju za državljane
svake države članice zasebno u skladu sa svojim nacionalnim pravom.
3. Ukidanje obveze posjedovanja vize koje je
predviđeno ovim Sporazumom primjenjuje se ne dovodeći u pitanje
propise ugovornih stranaka u vezi s uvjetima za ulazak i kratkotrajni boravak.
Države članice i Timor-Leste zadržavaju pravo odbiti ulazak i kratkotrajni
boravak na svojim državnim područjima ako nije ispunjen jedan od tih
uvjeta ili više njih.
4. Ukidanje obveze posjedovanja vize
primjenjuje se bez obzira na vrstu prijevoza kojim se koristi za prelazak
granica ugovornih stranaka.
5. Pitanja koja nisu obuhvaćena ovim
Sporazumom uređena su pravom Unije, nacionalnim propisima država
članica i nacionalnim pravom Timor-Lestea.
Članak
4.
Trajanje
boravka
1. Građani Europske unije mogu boraviti
na državnom području Timor-Lestea najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju
od 180 dana.
2. Građani Timor-Lestea mogu boraviti na
državnom području država članica koje u cijelosti primjenjuju
schengensku pravnu stečevinu najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180
dana. To razdoblje izračunava se neovisno o trajanju boravka u državi
članici koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku pravnu
stečevinu.
Građani Timor-Lestea mogu boraviti
najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana na državnom području
svake države članice koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku
pravnu stečevinu, neovisno o izračunatom trajanju boravka na državnom
području država članica koje primjenjuju schengensku pravnu
stečevinu u cijelosti.
3. Ovim se Sporazumom ne utječe na
mogućnost Timor-Lestea i država članica da produlje razdoblje boravka
na više od 90 dana u skladu s nacionalnim pravom i pravom Unije.
Članak
5.
Teritorijalna
primjena
1. U pogledu Francuske Republike odredbe ovog
Sporazuma primjenjuju se samo na europsko područje Francuske Republike.
2. U pogledu Kraljevine Nizozemske odredbe
ovog Sporazuma primjenjuju se samo na europsko područje Kraljevine
Nizozemske.
Članak
6.
Zajednički
odbor za upravljanje Sporazumom
1. Ugovorne stranke osnivaju zajednički
odbor stručnjaka (dalje u tekstu „Odbor”) koji se sastoji od predstavnika
Europske unije i predstavnika Timor-Lestea. Uniju predstavlja Europska
komisija.
2. Odbor, među ostalim, ima sljedeće
zadatke:
(a) nadzor provedbe ovog Sporazuma;
(b) predlaganje izmjena ili dopuna ovom
Sporazumu;
(c) rješavanje sporova koji proizlaze iz
tumačenja ili primjene odredaba ovog Sporazuma.
3. Odbor se, prema potrebi, sastaje na zahtjev
jedne ugovorne stranke.
4. Odbor donosi svoj poslovnik.
Članak
7.
Odnos
između ovog Sporazuma i postojećih bilateralnih sporazuma o ukidanju
obveze posjedovanja viza između država članica i Timor-Lestea
Ovaj Sporazum ima prednost pred odredbama
svakog bilateralnog sporazuma ili dogovora zaključenog između
pojedinih država članica i Timor-Lestea ako se njihovim odredbama
uređuju pitanja koja ulaze u područje primjene ovog Sporazuma.
Članak
8.
Završne
odredbe
1. Ugovorne stranke ratificiraju ili
odobravaju ovaj Sporazum u skladu sa svojim mjerodavnim unutarnjim postupcima i
Sporazum stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca nakon datuma na koji su
ugovorne stranke priopćile jedna drugoj da su navedeni postupci
okončani.
2. Ovaj se Sporazum sklapa na neodređeno
vrijeme, osim ako se otkaže u skladu sa stavkom 5.
3. Ovaj se Sporazum može izmijeniti pisanim
sporazumom ugovornih stranaka. Izmjene stupaju na snagu nakon što ugovorne
stranke obavijeste jedna drugu o okončanju unutarnjih postupaka potrebnih
u tu svrhu.
4. Svaka ugovorna stranka može suspendirati
provedbu cijelog ili dijela ovog Sporazuma, posebno zbog javnog poretka,
zaštite nacionalne sigurnosti ili zaštite javnog zdravlja, nezakonite
imigracije ili ponovnog uvođenja obveze posjedovanja vize od strane neke
od ugovornih stranaka. Odluka o suspenziji priopćuje se drugoj ugovornoj
stranci najkasnije dva mjeseca prije njezina stupanja na snagu. Ugovorna
stranka koja je suspendirala primjenu ovog Sporazuma bez odgode
obavješćuje drugu ugovornu stranku o prestanku postojanja razloga za
suspenziju.
5. Svaka ugovorna stranka može otkazati ovaj
Sporazum pisanom obaviješću drugoj ugovornoj stranci. Ovaj Sporazum
prestaje važiti 90 dana od datuma takve obavijesti.
6. Timor-Leste može suspendirati primjenu ovog
Sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu na sve države članice.
7. Unija može suspendirati primjenu ovog
Sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu na sve države članice.
Sastavljeno u Bruxellesu, u dva primjerka
svaki na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom,
francuskom, grčkom, hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom,
malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom,
slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, pri
čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O ISLANDU, NORVEŠKOJ,
ŠVICARSKOJ I LIHTENŠTAJNU
Ugovorne stranke primaju na znanje bliski
odnos između Europske unije i Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna,
posebno na temelju sporazuma od 18. svibnja 1999. i 26. listopada 2004. o
pridruživanju navedenih zemalja provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne
stečevine.
U takvim je okolnostima poželjno da tijela
Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna, s jedne strane, i Timor-Lestea, s
druge strane, bez odlaganja sklope bilateralne sporazume o ukidanju viza za
kratkotrajni boravak koji bi sadržavali odredbe kao u ovom Sporazumu.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU
KATEGORIJE OSOBA KOJE PUTUJU U SVRHU OBAVLJANJA PLAĆENE AKTIVNOSTI U
SKLADU S ČLANKOM 3. STAVKOM 2. OVOG SPORAZUMA
Želeći osigurati zajedničko tumačenje,
ugovorne stranke suglasne su da, za potrebe ovog Sporazuma, kategorija osoba
koje obavljaju plaćenu aktivnost obuhvaća osobe koje ulaze na državno
područje druge ugovorne stranke u svrhu obavljanja plaćenog
zanimanja/aktivnosti kao zaposlenik ili pružatelj usluga.
Ta kategorija ne bi trebala obuhvaćati:
— poslovne osobe, tj. osobe koje putuju za
potrebe poslovanja (bez sklapanja radnog odnosa u državi druge ugovorne
stranke),
— sportaše i umjetnike koji obavljaju
aktivnost na ad hoc osnovi,
— novinare koje je uputila medijska kuća
iz njihove matične države, i
— pripravnike u poduzećima.
Provedbu ove izjave nadzire zajednički
odbor prema svojim nadležnostima u skladu s člankom 6. ovog Sporazuma, te
može predložiti izmjene ako to na temelju iskustava ugovornih stranaka smatra
potrebnim.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU
RAZDOBLJA OD 90 DANA U BILO KOJEM RAZDOBLJU OD 180 DANA KAO ŠTO JE NAVEDENO U
ČLANKU 4. OVOG SPORAZUMA
Ugovorne stranke suglasne su da razdoblje od
najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana kako je utvrđeno u
članku 4. ovog Sporazuma znači neprekidni posjet ili nekoliko
uzastopnih posjeta čije ukupno trajanje ne prelazi 90 dana u bilo kojem
razdoblju od 180 dana.
Pojam „bilo koji” podrazumijeva primjenu
pomičnog referentnog razdoblja od 180 dana, računajući
retroaktivno svaki dan boravka u posljednjem razdoblju od 180 dana, kako bi se
provjerilo poštuje li se i dalje uvjet maksimalno dozvoljenog boravka od 90
dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. Među ostalim, to znači da se
u slučaju odsutnosti u neprekinutom razdoblju od 90 dana dozvoljava novi
boravak u trajanju do 90 dana.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O INFORMIRANJU
GRAĐANA O SPORAZUMU O UKIDANJU VIZA
Priznajući važnost transparentnosti za
građane Europske unije i državljane Timor-Lestea, ugovorne stranke
suglasne su osigurati potpuno širenje informacija o sadržaju i posljedicama
sporazuma o ukidanju viza i povezanim pitanjima, kao što su uvjeti ulaska.