               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 21.10.2016.
            COM(2016) 669 final
            2016/0330(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Prijedlog se podnosi u okviru reforme pravila o podrijetlu iz općeg sustava povlastica (GSP) iz 2010. uvedene Uredbom (EU) br. 1063/2010 od 18. studenoga 2010. kojom je izmijenjena Uredba (EEZ) br. 2454/93.

               Turska je reformom uvjetno uključena u sustav kumulacije podrijetla u kojem su do tada sudjelovale Unija, Švicarska i Norveška.

               Reformom je uveden i novi sustav certifikacije podrijetla registriranih izvoznika, čija se primjena odgodila do 1. siječnja 2017.

               S obzirom na navedene čimbenike, postojeći pravni instrument koji se primjenjuje na sustav kumulacije podrijetla između Unije, Švicarske i Norveške treba revidirati. To je svrha ovog prijedloga.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Prijedlog je u skladu sa zajedničkom trgovinskom politikom, posebno u pogledu carine, slobodnog prometa robe te pravila o podrijetlu.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Nije primjenjivo.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavak 5.
                  i Odluka Vijeća br. 2001/101/EZ od 5. prosinca 2000.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Prijedlog je povezan sa zajedničkom trgovinskom politikom, koja je u isključivoj nadležnosti Unije.

               •Proporcionalnost

               Ovaj je prijedlog u skladu s načelom proporcionalnosti jer su njegovi učinci strogo ograničeni na ono što je nužno za proširenje postojeće kumulacije u odnosu na proizvode podrijetlom iz Švicarske i Norveške na Tursku.

               •Odabir instrumenta

               Na temelju članka 218. stavka 5. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Vijeće donosi odluku o odobrenju potpisivanja sporazuma na prijedlog pregovarača. Ovo je prijedlog takve odluke.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo.

               •Savjetovanja s dionicima

               Savjetovanja sa zainteresiranim stranama omogućila su sporazum koji je u svim svojim elementima u potpunosti prihvaćen.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Nije primjenjivo.

               •Procjena učinka

                  Nije provedena procjena učinka s obzirom na pripadajući plan i smjernice za bolju regulativu jer se prijedlog odnosi na kumulaciju podrijetla između Unije, Švicarske, Norveške i, prema mogućnosti, Turske, tj. na sustav koji je već postojao i koji se sada prilagođava kako bi se ispunili tehnički zahtjevi koji prate provedbu sustava REX od 1. siječnja 2017.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

                  Nije primjenjivo.

               •Temeljna prava

                  Prijedlogom se ne utječe na zaštitu temeljnih prava.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Nije primjenjivo.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Mjeru će redovito ocjenjivati stranke koje će se uključiti u redovite kontakte, osposobljavanja i sastanke povezane s provedbom sustava REX.

               •Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)

                  Nije primjenjivo.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

               Prethodni Sporazum u obliku razmjene pisama između Zajednice i svake od država EFTA-e koja dodjeljuje carinske povlastice po GSP-u (Norveška i Švicarska), pod uvjetom da se s robom podrijetlom iz Norveške ili Švicarske po dolasku na carinsko područje Zajednice postupa kao s robom koja sadrži sastojke podrijetlom iz Zajednice, odobren u ime Europske zajednice (Odluka Vijeća od 5. prosinca 2000.), treba zamijeniti novim sporazumom kako bi se uzela u obzir reforma pravila o podrijetlu iz GSP-a donesena Uredbom br. 1063/2010 od 18. studenoga 2010. Nakon odobrenja koje je Vijeće dalo Komisiji 8. ožujka 2012. s Norveškom i Švicarskom vodili su se i zaključili pregovori o tom sporazumu.

               2016/0330 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207., u vezi s člankom 218. stavkom 5.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)U skladu s člankom 41. točkom (b) Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 2015/2446
                  1
                proizvodi koji su dobiveni u Norveškoj, Švicarskoj ili Turskoj i sadržavaju materijale koji nisu ondje dobiveni u cijelosti trebaju se smatrati proizvodima podrijetlom iz zemlje korisnice, pod uvjetom da su odnosni materijali podvrgnuti dostatnoj obradi ili preradi u smislu članka 45. Delegirane uredbe (sustav kumulacije).

               (2)Na temelju članka 54. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 2015/2446, sustav kumulacije primjenjuje se pod uvjetom da Norveška po načelu uzajamnosti odobri jednako postupanje za proizvode podrijetlom iz zemalja korisnica koji sadržavaju materijale podrijetlom iz Unije.

               (3)Kad je riječ o Norveškoj, taj je sustav kumulacije prvotno uspostavljen Sporazumom u obliku razmjene pisama između Unije i Norveške. Ta je razmjena pisama održana 29. siječnja 2001., nakon što je Vijeće dalo svoje odobrenje Odlukom 2001/101/EZ
                  2
               .

               (4)Norveška je izmijenila svoja pravila o podrijetlu iz GSP-a kako bi osigurala primjenu pojma „podrijetlo” kako je navedeno u pravilima o podrijetlu u općem sustavu povlastica („GSP”) Unije. Stoga je potrebno revidirati Sporazum u obliku razmjene pisama između Unije i Norveške.

               (5)Sustav uzajamnog prihvaćanja zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A u kojem sudjeluju Unija, Norveška i Švicarska treba se nastaviti primjenjivati u skladu s revidiranom razmjenom pisama, a Turska ga treba uvjetno primjenjivati radi olakšavanja trgovine između Unije, Norveške, Švicarske i Turske.

               (6)Nadalje, pravilima o podrijetlu u GSP-u Unije u skladu s reformama iz 2010. predviđa se provedba novog sustava za utvrđivanje dokaza o podrijetlu registriranih izvoznika koji se treba primjenjivati od 1. siječnja 2017. I u tom pogledu treba unijeti i izmjene u razmjeni pisama.

               (7)Kako bi se pripremila primjena tog novog sustava i pravila, Vijeće je 8. ožujka 2012. ovlastilo Komisiju da sa Norveškom pregovara o sporazumu u obliku razmjene pisama o uzajamnom prihvaćanju zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A ili zamjenskih izjava o podrijetlu, pod uvjetom da se sa proizvodima koji sadržavaju sastojke podrijetlom iz Norveške, Švicarske ili Turske po dolasku na carinsko područje Unije postupa kao s proizvodima koji sadržavaju sastojke podrijetlom iz Unije. Pregovori su uspješno završeni parafiranjem Sporazuma.

               (8)Stoga bi Sporazum trebalo potpisati u ime Unije, podložno njegovu kasnijem sklapanju,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Odobrava se potpisivanje Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije („Sporazum”), u ime Europske unije, podložno njegovu sklapanju.

               Tekst Sporazuma u obliku razmjene pisama koji se treba potpisati priložen je ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Glavno tajništvo Vijeća za osobe koje odredi pregovarač Sporazuma izdaje instrument sa svim ovlastima potrebnima za potpisivanje Sporazuma, podložno njegovu sklapanju.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu 1. siječnja 2017.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije (SL L 343, 29.12.2015., str. 1.).

                     (2)
                  Odluka Vijeća 2001/101/EZ od 5. prosinca 2000. o odobrenju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Zajednice i svake od država EFTA-e koja dodjeljuje carinske povlastice po GSP-u (Norveška i Švicarska), pod uvjetom da se s robom podrijetlom iz Norveške ili Švicarske po dolasku na carinsko područje Zajednice postupa kao s robom koja sadrži sastojke podrijetlom iz Zajednice (uzajamni sporazum) (SL L 38, 8.2.2001., str. 24.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 21.10.2016.
            COM(2016) 669 final
            PRILOG
            Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
            o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije

               Sporazum u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije

               A. Pismo Unije

                     …, …

                     [mjesto i datum]

               Poštovani,

               1. Europska unija („Unija”) i Kraljevina Norveška („Norveška”) kao stranke ovog Sporazuma potvrđuju da za potrebe općeg sustava povlastica („GSP”) primjenjuju slična pravila o podrijetlu sa sljedećim općim načelima:

               (a)definicija pojma „proizvodi s podrijetlom” na temelju istih kriterija;

               (b)odredbe za regionalnu kumulaciju podrijetla;

               (c)odredbe o primjeni kumulacije na materijale koji su podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske;

               (d)odredbe za opće odstupanje za materijale bez podrijetla;

               (e)odredbe za neizmijenjenost proizvoda iz države korisnice;

               (f)odredbe za izdavanje ili sastavljanje zamjenskih dokaza o podrijetlu;

               (g)zahtjev za upravnu suradnju s nadležnim tijelima u zemljama korisnicama u pogledu dokaza o podrijetlu.

               2. Europska unija i Norveška priznaju da materijali s podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske, stječu podrijetlo zemlje korisnice GSP-a bilo koje stranke ako se u toj zemlji korisnici materijali podvrgavaju obradi ili preradi koja nadilazi postupke obrade ili prerade koji se smatraju nedostatnima za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom. Taj se podstavak primjenjuje na materijale podrijetlom iz Švicarske i Turske uz ispunjavanje uvjeta utvrđenih u stavcima 15. i 16.

               Carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju, posebno za potrebe naknadne provjere dokaza o podrijetlu u pogledu materijala iz prethodnog podstavka. Treba primijeniti odredbe o upravnoj suradnji utvrđene u Protokolu br. 3 uz Sporazum od 14. svibnja 1973. između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške.

               Odredbe ovog stavka ne primjenjuju se na proizvode iz poglavlja od 1. do 24. Harmoniziranog sustava nazivlja i brojčanog označavanja robe, koji je donijela organizacija osnovana Konvencijom o osnivanju Vijeća za carinsku suradnju, sastavljenom u Bruxellesu 15. prosinca 1950. („Harmonizirani sustav”).

               3. Unija i Norveška obvezuju se da će prihvatiti zamjenske dokaze o podrijetlu u obliku zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A („zamjenske potvrde”) koje su izdala carinska tijela druge stranke i zamjenske izjave o podrijetlu koje su sastavili za tu namjenu registrirani ponovni pošiljatelji druge stranke.

               Svaka stranka može, u skladu sa svojim zakonodavstvom, ocijeniti prihvatljivost za povlašteno postupanje proizvoda obuhvaćenih zamjenskim dokazima o podrijetlu.

               4. Svaka stranka osigurava da su prije izdavanja ili sastavljanja zamjenskog dokaza o podrijetlu ispunjeni sljedeći uvjeti:

               (a)zamjenski dokazi o podrijetlu mogu se izdati ili sastaviti samo ako su izvorni dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuje u Uniji ili Norveškoj;

               (b)za potrebe slanja svih ili nekih proizvoda obuhvaćenih izvornim dokazom o podrijetlu iz stranke u drugu stranku, zamjenski dokaz o podrijetlu ili više njih može zamijeniti dokaz o podrijetlu ili zamjenski dokaz o podrijetlu samo ako proizvodi nisu pušteni u slobodan promet u toj stranci;

               (c)proizvodi moraju ostati pod carinskim nadzorom na državnom području stranke koja ih ponovno šalje i ne smiju biti izmijenjeni, na bilo koji način preoblikovani ili podvrgnuti postupcima osim onima koji su potrebni kako bi se očuvali u istom stanju („načelo neizmijenjenosti”).

               (a)ako su proizvodi stekli status proizvoda s podrijetlom na temelju odstupanja od pravila o podrijetlu koje je odobrila stranka, ne smiju se izdati ili sastaviti zamjenski dokazi o podrijetlu ako se proizvodi ponovno šalju drugoj stranci;

               (b)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako su proizvodi koji se trebaju ponovno poslati na državno područje druge stranke regionalnom kumulacijom stekli status proizvoda s podrijetlom;

               (c)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu za proizvode koji se trebaju ponovno poslati ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako stranka koja ih ponovno šalje nije za njih odobrila povlašteno postupanje.

               5. Za potrebe stavka 4. podstavka (c) primjenjuje se sljedeće:

               ako ima razloga za sumnju u pogledu usklađenosti s načelom neizmijenjenosti, carinska tijela stranke konačnog odredišta mogu od deklaranta zahtijevati da bilo kojim sredstvom pruži dokaz o usklađenosti s tim načelom.

               Na zahtjev ponovnog pošiljatelja, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvode potvrđuju da su bili pod stalnim carinskim nadzorom na državnom području te stranke i da za vrijeme njihova skladištenja na tom državnom području carinska tijela nisu dala nikakvo odobrenje za izmjenu, preoblikovanje na bilo koji način, ili podvrgavanje postupcima osim onima koji su potrebni da se očuvaju u istom stanju.

               Ako je zamjenski dokaz zamjenska potvrda, carinska tijela stranke konačnog odredišta ne zahtijevaju potvrdu o nemanipulaciji za razdoblje u kojem su proizvodi bili na državnom području druge stranke.

               6. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)
                     ako zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koji su izdani ili sastavljeni u zemlji korisnici GSP-a Unije i GSP-a Norveške, carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju za potrebe naknadne provjere tih zamjenskih dokaza o podrijetlu. Na zahtjev stranke konačnog odredišta, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod pokreću i prate postupak naknadne provjere odgovarajućih izvornih dokaza o podrijetlu;

               (b)
                     kada zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koje je izdala ili sastavila zemlja koja je isključivo korisnica GSP-a stranke konačnog odredišta, ta stranka provodi postupak naknadne provjere izvornih dokaza o podrijetlu u suradnji sa zemljom korisnicom. Kako bi carinska tijela stranke konačnog odredišta mogla provesti postupak naknadne provjere, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod osiguravaju izvorne dokaze o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu ili, prema potrebi, preslike izvornih dokaza o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu.

               7. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)u gornjem desnom polju svake zamjenske potvrde mora biti navedeno ime države posrednice koja ponovno šalje proizvod i u kojoj je potvrda izdana;

               (b)polje 4 sadržava riječi „replacement certificate” ili „certificat de remplacement” te datum izdavanja izvorne potvrde o podrijetlu Form A i njezin serijski broj.

               (c)ime ponovnog pošiljatelja upisuje se u polje 1;

               (d)ime konačnog primatelja može se upisati u polje 2;

               (e)svi podaci o ponovno poslanim proizvodima koji su navedeni u izvornoj potvrdi prenose se u polja od 3 do 9;

               (f)upućivanja na račun ponovnog uvoznika mogu se upisati u polje 10;

               (g)carinsko tijelo koje je izdalo zamjensku potvrdu ovjerava polje 11. Odgovornost tog tijela ograničava se na izdavanje zamjenske potvrde. Podaci u polju 12 o zemlji podrijetla te zemlji konačnog odredišta preuzimaju se iz izvorne potvrde o podrijetlu Form A. Ponovni pošiljatelj potpisuje potvrdu o podrijetlu u polju 12. Ponovni pošiljatelj koji se u dobroj vjeri potpisuje u polju 12 nije odgovoran za točnost podataka navedenih u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A;

               (h)carinsko tijelo od kojeg je zatraženo izdavanje zamjenske potvrde u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A bilježi mase, brojeve i vrstu proizvoda koji se prosljeđuju te navodi serijske brojeve odgovarajuće zamjenske potvrde ili više njih. Ono najmanje tri godine čuva zahtjev za zamjensku potvrdu te izvornu potvrdu o podrijetlu Form A;

               (i)zamjenske potvrde o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.

               8. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)na svakoj zamjenskoj izjavi o podrijetlu ponovni pošiljatelj navodi:

               (1)sve podatke o ponovno poslanim proizvodima preuzete iz izvornog dokaza o podrijetlu;

               (2)datum sastavljanja izvornog dokaza o podrijetlu;

               (3)podatke o izvornom dokazu o podrijetlu, uključujući, prema potrebi, informacije o kumulaciji koja se primjenjuje na robu obuhvaćenu izjavom o podrijetlu;

               (4)ime, adresu i broj njegova registriranog izvoznika;

               (5)ime i adresu primatelja u Uniji ili u Norveškoj;

               (6)datum i mjesto sastavljanja izjave o podrijetlu ili izdavanja potvrde o podrijetlu;

               (b)svaka zamjenska izjava o podrijetlu označava se kao „Replacement statement” ili „Attestation de remplacement”;

               (c)ponovni pošiljatelji registrirani u elektroničkom sustavu samocertifikacije podrijetla izvoznika, tj. sustavu registriranih izvoznika (sustav REX), sastavljaju zamjenske izjave o podrijetlu bez obzira na vrijednost proizvoda s podrijetlom iz izvorne pošiljke;

               (d)ako se zamjenjuje dokaz o podrijetlu, ponovni pošiljatelj na izvornom dokazu o podrijetlu navodi sljedeće:

               (1)datum izdavanja zamjenske izjave o podrijetlu ili više njih i količine robe koje su njome ili njima obuhvaćene;

               (2)ime i adresu ponovnog pošiljatelja;

               (3)ime i adresu jednog ili više primatelja u Uniji ili u Norveškoj;

               (e)u izvornu izjavu o podrijetlu unosi se oznaka „Replaced” ili „Remplacé”;

               (f)zamjenska izjava o podrijetlu vrijedi dvanaest mjeseci od datuma kada ju je izvoznik sastavio;

               (g)zamjenske izjave o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.

               9. Ponovni pošiljatelj čuva izvorne dokaze o podrijetlu i preslike zamjenskih dokaza o podrijetlu najmanje tri godine od kraja kalendarske godine u kojoj su zamjenski dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni.

               10. Stranke su suglasne podijeliti troškove sustava REX u skladu s načinima suradnje utvrđenima između nadležnih tijela stranaka.

               11. Sve razlike između stranaka u tumačenju ili primjeni ovog Sporazuma rješavaju se isključivo bilateralnim pregovorima između njih. Ako razlike mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje.

               12. Stranke mogu bilo kada izmijeniti ovaj Sporazum međusobnim dogovorom u pisanom obliku. Na zahtjev jedne od stranaka i jedna i druga stranka započinju savjetovanje o mogućim izmjenama ovog Sporazuma. Ako izmjene mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje. Takve izmjene stupaju na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se stranke međusobno obavijeste o ispunjenju svojih internih zahtjeva.

               13. U slučaju ozbiljne sumnje u pogledu pravilnog funkcioniranja ovog Sporazuma, svaka stranka može obustaviti njegovu primjenu pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.

               14. Ovaj Sporazum može otkazati bilo koja stranka pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.

               15. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Švicarske samo ako su stranke zaključile sličan sporazum sa Švicarskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.

               16. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Turske
                  1
                samo ako su stranke zaključile sličan sporazum s Turskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.

               17. Od stupanja na snagu Sporazuma između Norveške i Turske u skladu sa stavkom 2. prvim podstavkom ovog Sporazuma te podložno uzajamnosti Turske, svaka stranka može osigurati da se zamjenski dokazi o podrijetlu za proizvode koji sadržavaju materijale podrijetlom iz Turske i koji su prerađeni u okviru dvostrane kumulacije u zemljama korisnicama GSP-a mogu izdati ili sastaviti u strankama.

               18. Ovaj Sporazum stupa na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se Unija i Norveška međusobno obavijeste o dovršenju svojih nužnih internih postupaka povezanih s njegovim sklapanjem. Od tog datuma zamjenjuje Sporazum u obliku razmjene pisama potpisan 14. prosinca 2000.
                  2

               Bio bih Vam zahvalan kad biste potvrdili da je Vaša Vlada suglasna s navedenim.

               Čast mi je predložiti da ovo pismo i Vaša potvrda, ako je navedeno prihvatljivo Vašoj Vladi, zajedno čine Sporazum između Europske unije i Kraljevine Norveške.

               S poštovanjem

               Za Europsku uniju

               B. Pismo Norveške

               Poštovani,

               čast mi je potvrditi primitak Vašeg pisma koje glasi:

               1. Unija i Norveška kao stranke ovog Sporazuma potvrđuju da za potrebe općeg sustava povlastica („GSP”) primjenjuju slična pravila o podrijetlu sa sljedećim općim načelima:

               (a)definicija pojma „proizvodi s podrijetlom” na temelju istih kriterija;

               (b)odredbe za regionalnu kumulaciju podrijetla;

               (c)odredbe o primjeni kumulacije na materijale koji su podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske;

               (d)odredbe za opće odstupanje za materijale bez podrijetla;

               (e)odredbe za neizmijenjenost proizvoda iz države korisnice;

               (f)odredbe za izdavanje ili sastavljanje zamjenskih dokaza o podrijetlu;

               (g)zahtjev za upravnu suradnju s nadležnim tijelima u zemljama korisnicama u pogledu dokaza o podrijetlu.

               2. Europska unija i Norveška priznaju da materijali s podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske, stječu podrijetlo zemlje korisnice GSP-a bilo koje stranke ako se u toj zemlji korisnici materijali podvrgavaju obradi ili preradi koja nadilazi postupke obrade ili prerade koji se smatraju nedostatnima za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom. Taj se podstavak primjenjuje na materijale podrijetlom iz Švicarske i Turske uz ispunjavanje uvjeta utvrđenih u stavcima 15. i 16.

               Carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju, posebno za potrebe naknadne provjere dokaza o podrijetlu u pogledu materijala iz prethodnog podstavka. Treba primijeniti odredbe o upravnoj suradnji utvrđene u Protokolu br. 3 uz Sporazum od 14. svibnja 1973. između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške.

               Odredbe ovog stavka ne primjenjuju se na proizvode iz poglavlja od 1. do 24. Harmoniziranog sustava nazivlja i brojčanog označavanja robe, koji je donijela organizacija osnovana Konvencijom o osnivanju Vijeća za carinsku suradnju, sastavljenom u Bruxellesu 15. prosinca 1950. („Harmonizirani sustav”).

               3. Unija i Norveška obvezuju se da će prihvatiti zamjenske dokaze o podrijetlu u obliku zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A („zamjenske potvrde”) koje su izdala carinska tijela druge stranke i zamjenske izjave o podrijetlu koje su sastavili za tu namjenu registrirani ponovni pošiljatelji druge stranke.

               Svaka stranka može, u skladu sa svojim zakonodavstvom, ocijeniti prihvatljivost za povlašteno postupanje proizvoda obuhvaćenih zamjenskim dokazima o podrijetlu.

               4. Svaka stranka osigurava da su prije izdavanja ili sastavljanja zamjenskog dokaza o podrijetlu ispunjeni sljedeći uvjeti:

               (a)zamjenski dokazi o podrijetlu mogu se izdati ili sastaviti samo ako su izvorni dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuje u Uniji ili Norveškoj;

               (b)za potrebe slanja svih ili nekih proizvoda obuhvaćenih izvornim dokazom o podrijetlu iz stranke u drugu stranku, zamjenski dokaz o podrijetlu ili više njih može zamijeniti dokaz o podrijetlu ili zamjenski dokaz o podrijetlu samo ako proizvodi nisu pušteni u slobodan promet u toj stranci;

               (c)proizvodi moraju ostati pod carinskim nadzorom na državnom području stranke koja ih ponovno šalje i ne smiju biti izmijenjeni, na bilo koji način preoblikovani ili podvrgnuti postupcima osim onima koji su potrebni kako bi se očuvali u istom stanju („načelo neizmijenjenosti”).

               (a)ako su proizvodi stekli status proizvoda s podrijetlom na temelju odstupanja od pravila o podrijetlu koje je odobrila stranka, ne smiju se izdati ili sastaviti zamjenski dokazi o podrijetlu ako se proizvodi ponovno šalju drugoj stranci;

               (b)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako su proizvodi koji se trebaju ponovno poslati na državno područje druge stranke regionalnom kumulacijom stekli status proizvoda s podrijetlom;

               (c)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu za proizvode koji se trebaju ponovno poslati ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako stranka koja ih ponovno šalje nije za njih odobrila povlašteno postupanje.

               5. Za potrebe stavka 4. podstavka (c) primjenjuje se sljedeće:

               ako ima razloga za sumnju u pogledu usklađenosti s načelom neizmijenjenosti, carinska tijela stranke konačnog odredišta mogu od deklaranta zahtijevati da bilo kojim sredstvom pruži dokaz o usklađenosti s tim načelom.

               Na zahtjev ponovnog pošiljatelja, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvode potvrđuju da su bili pod stalnim carinskim nadzorom na državnom području te stranke i da za vrijeme njihova skladištenja na tom državnom području carinska tijela nisu dala nikakvo odobrenje za izmjenu, preoblikovanje na bilo koji način, ili podvrgavanje postupcima osim onima koji su potrebni da se očuvaju u istom stanju.

               Ako je zamjenski dokaz zamjenska potvrda, carinska tijela stranke konačnog odredišta ne zahtijevaju potvrdu o nemanipulaciji za razdoblje u kojem su proizvodi bili na državnom području druge stranke.

               6. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)
                     ako zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koji su izdani ili sastavljeni u zemlji korisnici GSP-a Unije i GSP-a Norveške, carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju za potrebe naknadne provjere tih zamjenskih dokaza o podrijetlu. Na zahtjev stranke konačnog odredišta, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod pokreću i prate postupak naknadne provjere odgovarajućih izvornih dokaza o podrijetlu;

               (b)
                     kada zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koje je izdala ili sastavila zemlja koja je isključivo korisnica GSP-a stranke konačnog odredišta, ta stranka provodi postupak naknadne provjere izvornih dokaza o podrijetlu u suradnji sa zemljom korisnicom. Kako bi carinska tijela stranke konačnog odredišta mogla provesti postupak naknadne provjere, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod osiguravaju izvorne dokaze o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu ili, prema potrebi, preslike izvornih dokaza o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu.

               7. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)u gornjem desnom polju svake zamjenske potvrde mora biti navedeno ime države posrednice koja ponovno šalje proizvod i u kojoj je potvrda izdana;

               (b)polje 4 sadržava riječi „replacement certificate” ili „certificat de remplacement” te datum izdavanja izvorne potvrde o podrijetlu Form A i njezin serijski broj.

               (c)ime ponovnog pošiljatelja upisuje se u polje 1;

               (d)ime konačnog primatelja može se upisati u polje 2;

               (e)svi podaci o ponovno poslanim proizvodima koji su navedeni u izvornoj potvrdi prenose se u polja od 3 do 9;

               (f)upućivanja na račun ponovnog uvoznika mogu se upisati u polje 10;

               (g)carinsko tijelo koje je izdalo zamjensku potvrdu ovjerava polje 11. Odgovornost tog tijela ograničava se na izdavanje zamjenske potvrde. Podaci u polju 12 o zemlji podrijetla te zemlji konačnog odredišta preuzimaju se iz izvorne potvrde o podrijetlu Form A. Ponovni pošiljatelj potpisuje potvrdu o podrijetlu u polju 12. Ponovni pošiljatelj koji se u dobroj vjeri potpisuje u polju 12 nije odgovoran za točnost podataka navedenih u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A;

               (h)carinsko tijelo od kojeg je zatraženo izdavanje zamjenske potvrde u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A bilježi mase, brojeve i vrstu proizvoda koji se prosljeđuju te navodi serijske brojeve odgovarajuće zamjenske potvrde ili više njih. Ono najmanje tri godine čuva zahtjev za zamjensku potvrdu te izvornu potvrdu o podrijetlu Form A;

               (i)zamjenske potvrde o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.

               8. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)na svakoj zamjenskoj izjavi o podrijetlu ponovni pošiljatelj navodi:

               (1)sve podatke o ponovno poslanim proizvodima preuzete iz izvornog dokaza o podrijetlu;

               (2)datum sastavljanja izvornog dokaza o podrijetlu;

               (3)podatke o izvornom dokazu o podrijetlu, uključujući, prema potrebi, informacije o kumulaciji koja se primjenjuje na robu obuhvaćenu izjavom o podrijetlu;

               (4)ime, adresu i broj njegova registriranog izvoznika;

               (5)ime i adresu primatelja u Uniji ili u Norveškoj;

               (6)datum i mjesto sastavljanja izjave o podrijetlu ili izdavanja potvrde o podrijetlu;

               (b)svaka zamjenska izjava o podrijetlu označava se kao „Replacement statement” ili „Attestation de remplacement”;

               (c)ponovni pošiljatelji registrirani u elektroničkom sustavu samocertifikacije podrijetla izvoznika, tj. sustavu registriranih izvoznika (sustav REX), sastavljaju zamjenske izjave o podrijetlu bez obzira na vrijednost proizvoda s podrijetlom iz izvorne pošiljke;

               (d)ako se zamjenjuje dokaz o podrijetlu, ponovni pošiljatelj na izvornom dokazu o podrijetlu navodi sljedeće:

               (1)datum izdavanja zamjenske izjave o podrijetlu ili više njih i količine robe koje su njome ili njima obuhvaćene;

               (2)ime i adresu ponovnog pošiljatelja;

               (3)ime i adresu jednog ili više primatelja u Uniji ili u Norveškoj;

               (e)u izvornu izjavu o podrijetlu unosi se oznaka „Replaced” ili „Remplacé”;

               (f)zamjenska izjava o podrijetlu vrijedi dvanaest mjeseci od datuma kada ju je izvoznik sastavio;

               (g)zamjenske izjave o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.

               9. Ponovni pošiljatelj čuva izvorne dokaze o podrijetlu i preslike zamjenskih dokaza o podrijetlu najmanje tri godine od kraja kalendarske godine u kojoj su zamjenski dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni.

               10. Stranke su suglasne podijeliti troškove sustava REX u skladu s načinima suradnje utvrđenima između nadležnih tijela stranaka.

               11. Sve razlike između stranaka u tumačenju ili primjeni ovog Sporazuma rješavaju se isključivo bilateralnim pregovorima između njih. Ako razlike mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje.

               12. Stranke mogu bilo kada izmijeniti ovaj Sporazum međusobnim dogovorom u pisanom obliku. Na zahtjev jedne od stranaka i jedna i druga stranka započinju savjetovanje o mogućim izmjenama ovog Sporazuma. Ako izmjene mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje. Takve izmjene stupaju na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se stranke međusobno obavijeste o ispunjenju svojih internih zahtjeva.

               13. U slučaju ozbiljne sumnje u pogledu pravilnog funkcioniranja ovog Sporazuma, svaka stranka može obustaviti njegovu primjenu pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.

               14. Ovaj Sporazum može otkazati bilo koja stranka pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.

               15. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Švicarske samo ako su stranke zaključile sličan sporazum sa Švicarskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.

               16. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Turske
                  3
                samo ako su stranke zaključile sličan sporazum s Turskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.

               17. Od stupanja na snagu Sporazuma između Norveške i Turske u skladu sa stavkom 2. prvim podstavkom ovog Sporazuma te podložno uzajamnosti Turske, svaka stranka može osigurati da se zamjenski dokazi o podrijetlu za proizvode koji sadržavaju materijale podrijetlom iz Turske i koji su prerađeni u okviru dvostrane kumulacije u zemljama korisnicama GSP-a mogu izdati ili sastaviti u strankama.

               18. Ovaj Sporazum stupa na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se Unija i Norveška međusobno obavijeste o dovršenju svojih nužnih internih postupaka povezanih s njegovim sklapanjem. Od tog datuma zamjenjuje Sporazum u obliku razmjene pisama potpisan 14. prosinca 2000.
                  4

               Čast mi je potvrditi suglasnost svoje Vlade s navedenim.

                     (1)
                  Unija je ispunila taj uvjet objavljivanjem Obavijesti Komisije u skladu s člankom 85. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 o provedbi odredaba Carinskog zakonika Zajednice kojom se sustav dvostrane kumulacije uveden tim člankom proširuje na Tursku; SL C 134, 15.4.2016., str. 1.

                     (2)
                  SL L 38, 8.2.2001., str. 24.

                     (3)
                  Unija je ispunila taj uvjet objavljivanjem Obavijesti Komisije u skladu s člankom 85. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 o provedbi odredaba Carinskog zakonika Zajednice kojom se sustav dvostrane kumulacije uveden tim člankom proširuje na Tursku; SL C 134, 15.4.2016., str. 1.

                     (4)
                  SL L 38, 8.2.2001., str. 24.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.6.2016.
            COM(2016) 362 final
            2016/0165(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije,u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u, o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda(Proračunska linija 33.02.03.01 – Pravo trgovačkih društava)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Kako bi se osigurala potrebna pravna sigurnost i homogenost unutarnjeg tržišta, Zajednički odbor EGP-a mora u Sporazum o EGP-u u što kraćem roku nakon njegova donošenja uključiti cjelokupno relevantno zakonodavstvo EU-a te također omogućiti sudjelovanje država EGP-a i EFTA-e u aktivnostima ili programima EU-a relevantnima za EGP.

               Nacrtom Odluke Zajedničkog odbora EGP-a (koji je priložen predloženoj Odluci Vijeća) želi se izmijeniti Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u, o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda, kako bi se omogućilo državama EGP-a i EFTA-e (Norveška, Island i Lihtenštajn) da sudjeluju u djelovanjima Unije povezanima s Proračunskom linijom 33 02 03 01: „Pravo trgovačkih društava”, koja je uključena u opći proračun Europske unije za financijsku godinu 2016.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

               Priloženi nacrt Odluke Zajedničkog odbora u potpunosti je u skladu s ciljem Sporazuma o EGP-u u pogledu promicanja trajnog i uravnoteženog jačanja trgovinskih i gospodarskih odnosa među ugovornim strankama s jednakim uvjetima tržišnog natjecanja i poštovanjem istih pravila radi stvaranja ujednačenog Europskoga gospodarskog prostora.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

               Odluka Zajedničkog odbora u skladu je i s drugim politikama Unije, posebno u pogledu cilja o zaštiti homogenosti unutarnjeg tržišta EU-a.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Člankom 1. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2894/94
                  1
                o rješenjima za provedbu Sporazuma o EGP-u predviđa se da Vijeće utvrđuje stajalište o takvim odlukama koje treba donijeti u ime Unije na prijedlog Komisije.

               Komisija u suradnji s Europskom službom za vanjsko djelovanje Vijeću na donošenje podnosi nacrt Odluke Zajedničkog odbora EGP-a koji predstavlja stajalište Unije. Komisija se nada da će ga moći što prije iznijeti u Zajedničkom odboru EGP-a.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

               Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti zbog sljedećeg razloga:

               cilj ovog prijedloga, odnosno osiguravanje homogenosti unutarnjeg tržišta, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog samih učinaka može bolje ostvariti na razini Unije.

               •Proporcionalnost

                  U skladu s načelom proporcionalnosti, prijedlogom se ne prelaze okviri onoga što je potrebno da bi se ostvario njegov cilj, odnosno osigurala homogenost unutarnjeg tržišta.

               •Odabir instrumenta

                  U skladu s člankom 98. Sporazuma o EGP-u odabrani instrument je odluka Zajedničkog odbora EGP-a. Zajednički odbor EGP-a osigurava učinkovitu provedbu i primjenu Sporazuma o EGP-u. U tu svrhu donosi odluke u slučajevima predviđenima ovim Sporazumom.

               3.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Države EGP-a i EFTA-e daju financijski doprinos proračunu Unije, u Proračunsku liniju 33 02 03 01: „Pravo trgovačkih društava”. Točan iznos utvrdit će se u skladu s odredbama Sporazuma o EGP-u čim se donese ovaj nacrt Odluke Vijeća.

               2016/0165 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije,
                  u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u, o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda
                  (Proračunska linija 33.02.03.01 – Pravo trgovačkih društava)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2894/94 od 28. studenoga 1994. o rješenjima za provedbu Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru
                  2
               , a posebno njezin članak 1. stavak 3.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru
                  3
                (dalje u tekstu: Sporazum o EGP-u) stupio je na snagu 1. siječnja 1994.

               (2)U skladu s člankom 98. Sporazuma o EGP-u Zajednički odbor EGP-a može odlučiti izmijeniti, među ostalim, Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u (dalje u tekstu: Protokol 31).

               (3)Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u sadržava odredbe o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda.

               (4)Primjereno je proširiti suradnju ugovornih stranaka Sporazuma o EGP-u u okviru djelovanja Unije koja se financiraju iz općeg proračuna Europske unije, a odnose se na pravo trgovačkih društava.

               (5)Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u trebalo bi stoga izmijeniti kako bi se omogućila provedba te proširene suradnje od 1. siječnja 2016.

               (6)Stajalište Unije u Zajedničkom odboru EGP-a trebalo bi se temeljiti na priloženom nacrtu Odluke,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba donijeti, u ime Unije, u Zajedničkom odboru EGP-a o predloženoj izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u, o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda, temelji se na nacrtu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a priloženom ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  SL L 305, 30.11.1994., str. 6. – 8.

                     (2)
                  SL L 305, 30.11.1994., str. 6.

                     (3)
                  SL L 1, 3.1.1994., str. 3.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.6.2016.
            COM(2016) 362 final
            PRILOG

            Prijedlogu Odluke Vijeća
            o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije,u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u, o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda(Proračunska linija 33.02.03.01 – Pravo trgovačkih društava)

               PRILOG

                  ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a br. .../2016

                  od
                  o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u,
                  o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda

               ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,

               uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru (dalje u tekstu: Sporazum o EGP-u), a posebno njegove članke 86. i 98.,

               budući da:

               (1)Primjereno je proširiti suradnju ugovornih stranaka Sporazuma o EGP-u i obuhvatiti djelovanja Unije koja se financiraju iz općeg proračuna Europske unije, a odnose se na pravo trgovačkih društava.

               (2)Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u trebalo bi stoga izmijeniti kako bi se omogućila provedba te proširene suradnje od 1. siječnja 2016.,

               DONIO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               U članku 7. Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u dodaje se sljedeći stavak:

               „13.Države EFTA-e od 1. siječnja 2016. sudjeluju u djelovanjima Unije koja se odnose na sljedeću proračunsku liniju, koja je uključena u opći proračun Europske unije za financijsku godinu 2016.:

               –Proračunska linija 33 02 03 01: „Pravo trgovačkih društava”.”

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu prvog dana nakon posljednje obavijesti u skladu s člankom 103. stavkom 1. Sporazuma o EGP-u*.

                  1Primjenjuje se od 1. siječnja 2016.

               Članak 3.

               Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Zajednički odbor EGP-a

                     Predsjednik

                     Tajnici
                     Zajedničkog odbora EGP-a

                     (1)
                  [Ustavni zahtjevi nisu navedeni.] [Ustavni su zahtjevi navedeni.]


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 16.12.2015.
            COM(2015) 656 final
            2015/0299(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba u ime Europske unije zauzeti u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Priloga XXI. (Statistika)Sporazumu o EGP-u(statistika o troškovima zdravstvene zaštite)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               Kako bi se osigurala potrebna pravna sigurnost i homogenost unutarnjeg tržišta, Zajednički odbor EGP-a mora u Sporazum o EGP-u uključiti cjelokupno relevantno zakonodavstvo EU-a u što kraćem roku nakon njegova donošenja.

               2.REZULTATI SAVJETOVANJA SA ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENA UTJECAJA

               Cilj je nacrta Odluke Zajedničkog odbora EGP-a (priložen predloženoj Odluci Vijeća) izmjena Priloga XXI. (Statistika) Sporazumu o EGP-u kako bi se Uredba Komisije (EU) br. 2015/359 od 4. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EZ) br. 1338/2008 o Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu statistika o troškovima i financiranju zdravstvene zaštite
                  1
                uključila u Sporazum o EGP-u.

               Obrazloženje traženih prilagodbi pri uključenju Uredbe (EU) 2015/359 u Sporazum o EGP-u

               Relevantna odredba:

               članci 3. i 5.; pružanje podataka o kurativnoj skrbi u dnevnoj bolnici (HC.1.2), rehabilitacijskoj skrbi u dnevnoj bolnici  (HC.2.2), dugotrajnoj (zdravstvenoj) skrbi u dnevnoj bolnici (HC.3.2) i modelima financiranja poduzeća (HF.2.3)

               Obrazloženje i predloženo rješenje:

               Podaci o skrbi u dnevnoj bolnici (kurativna, rehabilitacijska i dugotrajna skrb) i modelima financiranja poduzeća nisu dostupni u Lihtenštajnu te nisu relevantni na nacionalnoj razini. Prema načelu 11. kodeksa prakse europske statistike, europski statistički podaci moraju zadovoljavati potrebe korisnika; prioritetne potrebe treba zadovoljiti i odražavati u programima rada Eurostata i nacionalnih statističkih ureda. Iz toga proizlazi da statističke podatke koji ne zadovoljavaju potrebe korisnika ne bi trebalo prikupljati.

               HC.1.2, HC.2.2, HC.3.2 – Podaci o skrbi u dnevnoj bolnici (kurativna, rehabilitacijska, dugotrajna skrb):

               Pružatelji zdravstvene zaštite u Lihtenštajnu registriraju samo podatke o svojim aktivnostima prema kategorijama bolničke ili izvanbolničke skrbi. Razlikovanje izvanbolničke skrbi i skrbi u dnevnoj bolnici nije učestalo te stoga ne postoje odgovarajući podaci. Međutim, kurativna skrb u dnevnoj bolnici (HC.1.2) uključena je u izvanbolničku kurativnu skrb(HC.1.3), rehabilitacijska skrb u dnevnoj bolnici(HC. 2.2) uključena je u izvanbolničku rehabilitacijsku skrb (HU. 2.3 dana), a dugotrajna (zdravstvena) skrb (HC. 3.2) u dnevnoj bolnici uključena je u izvanbolničku dugotrajnu (zdravstvenu) skrb (HC.3.3).

               Stoga se predlaže sljedeća prilagodba:

               „Lihtenštajn se izuzima od zahtjeva za pružanje podataka o kurativnoj skrbi u dnevnoj bolnici (HC.1.2), koji će biti uključeni u podatke o izvanbolničkoj kurativnoj skrbi (HC.1.3), rehabilitacijskoj skrbi u dnevnoj bolnici (HC.2.2.), koji će biti uključeni u podatke o izvanbolničkoj rehabilitacijskoj skrbi (HC.2.3), i dugotrajnoj (zdravstvenoj) skrbi u dnevnoj bolnici (HC3.2), koji će biti uključeni u podatke o izvanbolničkoj dugotrajnoj (zdravstvenoj) skrbi (HC.3.3)”

               HF.2.3 – Modeli financiranja poduzeća:

               Podaci o modelima financiranja poduzeća nisu dostupni u Lihtenštajnu. Osim toga, troškovi zdravstvene zaštite u poduzećima veoma su mali dio ukupnih troškova zdravstvene zaštite te je teret prikupljanja tih podataka stoga nesrazmjeran. Izuzeće Lihtenštajna od pružanja podataka za HF.2.3. podliježe kontinuiranom preispitivanju od ugovornih stranaka EGP-a, na temelju informacija koje dostavlja Statistički ured Lihtenštajna koji će obavijestiti Eurostat u slučaju da se troškove modela financiranja poduzeća više ne bude moglo smatrati zanemarivima.

               Stoga se predlaže sljedeća prilagodba:

               „Lihtenštajn se izuzima od zahtjeva za pružanje podataka o modelima financiranja poduzeća (HF.2.3). Zajednički odbor EGP-a preispituje ovo izuzeće svaki put kad iz podataka koje podnosi Lihtenštajn bude očito da troškovi modela financiranja poduzeća u Lihtenštajnu više nisu zanemarivi.”

               3.PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA

               Člankom 1. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2894/94 o rješenjima za provedbu Sporazuma o EGP-u predviđa se da na prijedlog Komisije Vijeće utvrđuje stajalište o takvim odlukama koje je potrebno zauzeti u ime Unije.

               Komisija Vijeću na donošenje podnosi nacrt Odluke Zajedničkog odbora EGP-a koji predstavlja stajalište Unije. Komisija se nada da će ga što prije moći iznijeti Zajedničkom odboru EGP-a.

               2015/0299 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba u ime Europske unije zauzeti u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Priloga XXI. (Statistika)
                  Sporazumu o EGP-u
                  (statistika o troškovima zdravstvene zaštite)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 338. stavak 1. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2894/94 od 28. studenoga 1994
                  2
               . o rješenjima za provedbu Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, a posebno njezin članak 1. stavak 3.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru
                  3
               („Sporazum o EGP-u”) stupio je na snagu 1. siječnja 1994.

               (2)U skladu s člankom 98. Sporazuma o EGP-u, Zajednički odbor EGP-a može odlučiti izmijeniti, među ostalim, Prilog XXI. (Statistika) Sporazumu o EGP-u.

               (3)Uredbu Komisije 2015/359/EU
                  4
                treba uključiti u Sporazum o EGP-u. Podaci o skrbi u dnevnoj bolnici i modelima financiranja poduzeća kao i podaci o izvanbolničkoj i skrbi o dnevnoj bolnici nisu dostupni u Lihtenštajnu te bi ga stoga trebalo izuzeti od obveze pružanja tih podataka.

               (4)Prilog XXI. (Statistika) Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               (5)Stajalište Unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a trebalo bi se stoga temeljiti na priloženom nacrtu odluke,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba u ime Europske unije zauzeti u Zajedničkom odboru EGP-a o predloženoj izmjeni Priloga XXI. (Statistika) Sporazumu o EGP-u temelji se na nacrtu odluke Zajedničkog odbora EGP-a priloženom ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  SL L 62, 6.3.2015., str. 6.

                     (2)
                  SL L 305, 30.11.1994., str. 6.

                     (3)
                  SL L 1, 3.1.1994., str. 3.

                     (4)
                  Uredba Komisije (EU) 2015/359 оd 4. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EZ) br. 1338/2008 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu statistika o troškovima i financiranju zdravstvene zaštite (SL L 62, 6.3.2015., str. 6.)

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 16.12.2015.
            COM(2015) 656 final
            PRILOG

               ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a br. .../2015o izmjeni Priloga XXI. (Statistika) Sporazumu o EGP-uuzPrijedlog Odluke Vijećao stajalištu koje treba u ime Europske unije zauzeti u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Priloga XXI. (Statistika) Sporazumu o EGP-u

               PRILOG

                  ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a br. .../2015
                  o
                  izmjeni Priloga XXI. (Statistika) Sporazumu o EGP-u

               ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,

               uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegov članak 98.,

               budući da:

               (1)
                     Uredba Komisije (EU) 2015/359 оd 4. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EZ) br. 1338/2008 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu statistika o troškovima i financiranju zdravstvene zaštite
                  1
                treba se uključiti u Sporazum o EGP-u.

               (2)
                     Prilog XXI. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Nakon točke 18.z5 Priloga XXI. Sporazumu o EGP-u (Provedbena uredba Komisije (EU) br. 205/2014) umeće se sljedeća točka:

               „18.z6
                     32015 R 0359: Uredba Komisije (EU) 2015/359 оd 4. ožujka 2015. o provedbi Uredbe (EZ) br. 1338/2008 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu statistika o troškovima i financiranju zdravstvene zaštite (SL L 62, 6.3.2015., str. 6.)

               Za potrebe ovog Sporazuma odredbe Uredbe tumače se uz sljedeće prilagodbe:

               (a)
                     Lihtenštajn se izuzima od zahtjeva za pružanje podataka o kurativnoj skrbi u dnevnoj bolnici (HC.1.2), koji će biti uključeni u podatke o izvanbolničkoj kurativnoj skrbi (HC.1.3), rehabilitacijskoj skrbi u dnevnoj bolnici (HC.2.2.), koji će biti uključeni u podatke o izvanbolničkoj rehabilitacijskoj skrbi (HC.2.3), i dugotrajnoj (zdravstvenoj) skrbi u dnevnoj bolnici (HC3.2), koji će biti uključeni u podatke o izvanbolničkoj dugotrajnoj (zdravstvenoj) skrbi (HC.3.3).

               (b)
                     Lihtenštajn se izuzima od zahtjeva za pružanje podataka o modelima financiranja poduzeća (HF.2.3). Zajednički odbor EGP-a preispituje ovo izuzeće svaki put kad iz podataka koje podnosi Lihtenštajn bude očito da troškovi modela financiranja poduzeća u Lihtenštajnu više nisu zanemarivi.”

               Članak 2.

               Vjerodostojni su tekstovi Uredbe (EU) 2015/359 na islandskom i norveškom jeziku koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu […] pod uvjetom da su sva priopćenja iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u poslana *.

                  2Članak 4.

               Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                  Za Zajednički odbor EGP-a

                  Predsjednik

                     [...]

               Tajnici

               Zajedničkog odbora EGP-a

                     [...]

                     (1)
                  SL L 62, 6.3.2015., str. 6.

                     (2)
                  [Ustavni zahtjevi nisu navedeni.] Ustavni su zahtjevi navedeni.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 15.6.2016.
            COM(2016) 389 final
            2016/0183(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o financijskim doprinosima koje države članice trebaju platiti radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući drugi obrok za 2016.

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Prijedlog se odnosi na nacrt Odluke Vijeća o 2. obroku financijskih doprinosa Europskom razvojnom fondu (ERF) koji države članice trebaju platiti 2016.

                  U nastavku se navode pravila na temelju kojih se upravlja 11. ERF-om i ostalim još otvorenim ERF-ovima (8., 9. i 10. ERF-om):

                  trenutačni Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane (dalje u tekstu: Sporazum o partnerstvu AKP-EU), kako je zadnje izmijenjen
                     1
                  ,

                  Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica Europske unije koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju pomoći Europske unije na temelju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije
                     2
                   (dalje u tekstu: Unutarnji sporazum o 11. ERF-u),

                  Uredba Vijeća (EU) 2015/323 o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond
                     3
                   (dalje u tekstu: Financijska uredba o 11. ERF-u).

                  U navedenim se dokumentima nalaze višegodišnje obveze država članica u pogledu financijske potpore riznici ERF-a. U Financijskoj uredbi o 11. ERF-u propisano je da države članice trebaju redovito plaćati doprinose u riznicu ERF-a na temelju unaprijed određenih financijskih obveza. Redoviti doprinosi plaćaju se na temelju tehničkih odluka Vijeća u kojima je propisana provedba prethodno odlučenih financijskih obveza.

                  Zbog toga neki naslovi u obrazloženju nisu primjenjivi na pozive za redovite doprinose kao što je ovaj.

               Usklađenost s postojećim odredbama politike u tom području

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga

               Usklađenost s drugim politikama Unije

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               Pravna osnova

                  U skladu s člankom 21. stavkom 7. Financijske uredbe o 11. ERF-u odvojeno se utvrđuju iznos kojim upravlja Komisija i iznos kojim upravlja Europska investicijska banka (EIB).

                  U skladu s člankom 52. Financijske uredbe o 11. ERF-u EIB je Komisiji poslao svoje ažurirane procjene obveza i plaćanja u okviru instrumenata kojima upravlja.

                  U skladu s člankom 22. stavkom 1. Financijske uredbe o 11. ERF-u u okviru poziva za doprinose prvo se iskorištavaju raspoloživi iznosi iz prethodnih ERF-ova, jedan za drugim. Pozivi za doprinose u ovom prijedlogu stoga se odnose na iznose na temelju 10. ERF-a utvrđene za EIB i za Komisiju.

                  U skladu s člankom 21. stavkom 3. Financijske uredbe o 11. ERF-u Vijeće o ovom prijedlogu mora odlučiti najkasnije 21 kalendarski dan nakon što ga Komisija predstavi.

                  U skladu s člankom 1. Odluke Vijeća 2013/759/EU
                     4
                  , kojom se uspostavlja instrument za premošćivanje, udjeli doprinosa država članica navedeni u članku 1. stavku 2. točki (a) unutarnjih sporazuma o 8., 9. i 10. ERF-u smanjuju se na odgovarajući način nakon stupanja na snagu Unutarnjeg sporazuma o 11. ERF-u. Smanjenje će utjecati na doprinose država članica za 2015., 2016. i 2017. u skladu s prilagodbom koju svaka pojedina država članica odabere.

                  Člankom 23. stavkom 1. Financijske uredbe o 11. ERF-u predviđa se da će se od države članice koja obrok doprinosa ne plati u roku zahtijevati plaćanje kamate na neplaćeni iznos; u istom je članku utvrđen i način plaćanja kamata.

               Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga

               Proporcionalnost

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga

               Odabir instrumenta

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

               Ex post evaluacije / provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  nije primjenjivo

               Savjetovanja s dionicima

                  nije primjenjivo

               Prikupljanje i primjena stručnog znanja

                  nije primjenjivo

               Procjena učinka

                  nije primjenjivo

               Primjerenost propisa i pojednostavnjenje

                  nije primjenjivo

               Temeljna prava

                  nije primjenjivo

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga

               5.OSTALI ELEMENTI

               Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  nije primjenjivo

               Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)

                  nije primjenjivo

               Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

                  nije primjenjivo

               2016/0183 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o financijskim doprinosima koje države članice trebaju platiti radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući drugi obrok za 2016.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji i Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

               uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, kako je zadnje izmijenjen
                  5
                (dalje u tekstu: Sporazum o partnerstvu AKP-EU),

               uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica Europske unije koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju pomoći Europske unije na temelju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije
                  6
                (dalje u tekstu: Unutarnji sporazum), a posebno njegov članak 7.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) 2015/323 od 2. ožujka 2015. o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond (dalje u tekstu: Financijska uredba o 11. ERF-u)
                  7
               , a posebno njezin članak 21. stavak 3.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)U skladu s postupkom utvrđenim u člancima od 21. do 24. Financijske uredbe o 11. ERF-u Komisija mora do 15. lipnja 2016. predstaviti prijedlog u kojem utvrđuje (a) iznos drugog obroka doprinosa za 2016. i (b) revidirani godišnji iznos doprinosa za 2016. kad godišnji iznos odstupa od stvarnih potreba.

               (2)U skladu s člankom 52. Financijske uredbe o 11. ERF-u Europska investicijska banka poslala je Komisiji 28. travnja 2016. svoje ažurirane procjene obveza i plaćanja u okviru instrumenata kojima upravlja.

               (3)U članku 22. stavku 1. Financijske uredbe o 11. ERF-u propisano je da se u okviru poziva na doprinose prvo iskorištavaju iznosi osigurani u prethodnim ERF-ovima. Stoga bi trebalo uputiti poziv za sredstva u okviru 10. ERF-a.

               (4)Vijeće je 24. studenoga 2015. na prijedlog Komisije donijelo odluku o utvrđivanju gornje granice godišnjeg doprinosa država članica ERF-u za 2016. na 3 450 000 000 EUR za Komisiju odnosno na 150 000 000 EUR za Europsku investicijsku banku
                  8
               .

               (5)Vijeće je 12. prosinca 2013. donijelo odluku o stvaranju instrumenta za premošćivanje u pogledu prijelaznih mjera upravljanja ERF-om od 1. siječnja 2014. do stupanja na snagu 11. Europskoga razvojnog fonda
                  9
               ,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Pojedinačni doprinosi za Europski razvojni fond koje Europskoj komisiji i Europskoj investicijskoj banci trebaju platiti države članice kao drugi obrok za 2016. navedeni su u tablici u Prilogu 1.

               Plaćanja tih doprinosa mogu se kombinirati s prilagodbama u okviru provedbe odbitaka sredstava za koje su preuzete obveze na temelju instrumenta za premošćivanje, prema planu prilagodbe koji je svaka država članica dostavila Komisiji pri donošenju trećeg obroka za 2015.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

                     (2)
                  SL L 210, 6.8.2013., str. 1.

                     (3)
                  SL L 58, 3.3.2015., str. 17–38.

                     (4)
                  SL L 335, 14.12.2013., str. 48.-49.

                     (5)
                  SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

                     (6)
                  SL L 210, 6.8.2013., str. 1.

                     (7)
                  SL L 58, 3.3.2015., str. 17–38.

                     (8)
                  Međuinstitucijski predmet 2015/0248(NLE)

                     (9)
                  SL L 335, 14.12.2013., uredbe Vijeća (EU) 2015/322 i 323 od 2. ožujka 2015.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 15.6.2016.
            COM(2016) 389 final
            PRILOG

            Odluci Vijeća
            o financijskim doprinosima koje države članice trebaju platiti radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući drugi obrok za 2016.

               PRILOG 1.

                        DRŽAVE ČLANICE

                        Ključni % za 10. ERF

                        2. obrok za 2016. (EUR)

                        Plaćeno

                        Plaćeno

                        Sveukupno

                        EIB-u

                        Komisiji

                        10. ERF

                        10. ERF

                        AUSTRIJA

                        2,41

                        2 410 000,00

                        24 100 000,00

                        26 510 000,00

                        BELGIJA

                        3,53

                        3 530 000,00

                        35 300 000,00

                        38 830 000,00

                        BUGARSKA

                        0,14

                        140 000,00

                        1 400 000,00

                        1 540 000,00

                        CIPAR

                        0,09

                        90 000,00

                        900 000,00

                        990 000,00

                        ČEŠKA

                        0,51

                        510 000,00

                        5 100 000,00

                        5 610 000,00

                        DANSKA

                        2,00

                        2 000 000,00

                        20 000 000,00

                        22 000 000,00

                        ESTONIJA

                        0,05

                        50 000,00

                        500 000,00

                        550 000,00

                        FINSKA

                        1,47

                        1 470 000,00

                        14 700 000,00

                        16 170 000,00

                        FRANCUSKA

                        19,55

                        19 550 000,00

                        195 500 000,00

                        215 050 000,00

                        NJEMAČKA

                        20,50

                        20 500 000,00

                        205 000 000,00

                        225 500 000,00

                        GRČKA

                        1,47

                        1 470 000,00

                        14 700 000,00

                        16 170 000,00

                        MAĐARSKA

                        0,55

                        550 000,00

                        5 500 000,00

                        6 050 000,00

                        IRSKA

                        0,91

                        910 000,00

                        9 100 000,00

                        10 010 000,00

                        ITALIJA

                        12,86

                        12 860 000,00

                        128 600 000,00

                        141 460 000,00

                        LATVIJA

                        0,07

                        70 000,00

                        700 000,00

                        770 000,00

                        LITVA

                        0,12

                        120 000,00

                        1 200 000,00

                        1 320 000,00

                        LUKSEMBURG

                        0,27

                        270 000,00

                        2 700 000,00

                        2 970 000,00

                        MALTA

                        0,03

                        30 000,00

                        300 000,00

                        330 000,00

                        NIZOZEMSKA

                        4,85

                        4 850 000,00

                        48 500 000,00

                        53 350 000,00

                        POLJSKA

                        1,30

                        1 300 000,00

                        13 000 000,00

                        14 300 000,00

                        PORTUGAL

                        1,15

                        1 150 000,00

                        11 500 000,00

                        12 650 000,00

                        RUMUNJSKA

                        0,37

                        370 000,00

                        3 700 000,00

                        4 070 000,00

                        SLOVAČKA

                        0,21

                        210 000,00

                        2 100 000,00

                        2 310 000,00

                        SLOVENIJA

                        0,18

                        180 000,00

                        1 800 000,00

                        1 980 000,00

                        ŠPANJOLSKA

                        7,85

                        7 850 000,00

                        78 500 000,00

                        86 350 000,00

                        ŠVEDSKA

                        2,74

                        2 740 000,00

                        27 400 000,00

                        30 140 000,00

                        UJEDINJENA KRALJEVINA

                        14,82

                        14 820 000,00

                        148 200 000,00

                        163 020 000,00

                        UKUPNO EU-27

                        100,00

                        100 000 000,00

                        1 000 000 000,00

                        1 100 000 000,00