               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 22.8.2018.
            COM(2018) 601 final
            2018/0309(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru EU-a i zemalja zajedničkog provoza (ZZP) osnovanom Konvencijom od 20. svibnja 1987. o zajedničkom provoznom postupku u vezi s izmjenama te Konvencije

               OBRAZLOŽENJE

               1.PREDMET PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Ovaj se prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje u ime Unije treba zauzeti u Zajedničkom odboru EU-a i ZZP-a
                     1
                   o zajedničkom provozu („Zajednički odbor”) u vezi s predviđenim donošenjem odluke Zajedničkog odbora o izmjeni broja priloga u Dodatku III. Konvenciji od 20. svibnja 1987. o zajedničkom provoznom postupku
                     2
                   („Konvencija”).

               2.KONTEKST PRIJEDLOGA

               2.1.Konvencija o zajedničkom provoznom postupku

               Konvencija je osmišljena radi olakšavanja kretanja robe između Europske unije i drugih ugovornih stranaka Konvencije. Na snagu je stupila 1. siječnja 1988.

               Europska unija ugovorna je stranka Konvencije.

               U Konvenciji se na zemlje koje su njezine ugovorne stranke, ali nisu države članice Unije, upućuje pod pojmom zemlje zajedničkog provoza.

               2.2.Zajednički odbor

                  Zadaća je Zajedničkog odbora upravljanje Konvencijom i osiguravanje njezine pravilne provedbe. Odbor odlukama donosi izmjene dodataka Konvenciji.

                  Odluke zajedničkog odbora donose se međusobnim dogovorom ugovornih stranaka.

               2.3.Predviđeni akt Zajedničkog odbora

               Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske („Ujedinjena Kraljevina”) kao država članica Europske unije primjenjuje Konvenciju od njezina stupanja na snagu 1988. Međutim, nakon što se Ujedinjena Kraljevina povuče iz Europske unije, Konvencija će se automatski prestati primjenjivati na Ujedinjenu Kraljevinu. Stoga Ujedinjena Kraljevina mora pristupiti Konvenciji kao zasebna ugovorna stranka ako želi upotrebljavati zajednički provozni postupak za kretanje robe između ugovornih stranaka i Ujedinjene Kraljevine i nakon povlačenja iz Europske unije.

               Ako prijelazni aranžmani koje dogovore pregovarači EU-a i Ujedinjene Kraljevine stupe na snagu u okviru sporazuma o povlačenju o kojem se trenutačno pregovara u skladu s člankom 50. Ugovora o Europskoj uniji, međunarodni sporazumi čija je Unija stranka, uključujući Konvenciju, primjenjivat će se na Ujedinjenu Kraljevinu i u njoj od datuma povlačenja do 31. prosinca 2020. Pristupanje Ujedinjene Kraljevine Konvenciji stoga će proizvoditi učinke samo u takvoj situaciji od datuma na koji se pravo Unije (uključujući tu Konvenciju) prestane primjenjivati na Ujedinjenu Kraljevinu i u njoj.

               Za pristupanje Ujedinjene Kraljevine Konvenciji bile bi potrebne izmjene isprava o jamstvu u kojima su navedene ugovorne stranke Konvencije.  Ime „Ujedinjena Kraljevina” izbrisat će se iz dijela predviđenog za države članice Unije i umetnuti u dio predviđen za zemlje zajedničkog provoza.

               Komisiju se poziva na donošenje ovog nacrta prijedloga odluke te njegovo upućivanje Vijeću.

               Odluka Zajedničkog odbora o izmjeni Konvencije postat će obvezujuća za ugovorne stranke u skladu s člankom 3. te odluke, kojim se predviđa njezino stupanje na snagu na datum na koji pristupanje Ujedinjene Kraljevine Konvenciji kao zasebne ugovorne stranke počne proizvoditi učinke i podložno tom datumu.

               U skladu s člankom 15. stavkom 3. Konvencije ugovorne stranke provode odluke o izmjeni Konvencije u skladu sa svojim zakonodavstvom.

               3.STAJALIŠTE KOJE TREBA ZAUZETI U IME UNIJE

                  Predloženim stajalištem predviđeno je izmijeniti priloge u Dodatku III. Konvenciji u kojima se Ujedinjena Kraljevina navodi kao država članica Unije kako bi se uzelo u obzir da je Ujedinjena Kraljevina zasebna ugovorna stranka otkad njezino pristupanje Konvenciji počne proizvoditi učinke. Stoga su izmjene tehničke prirode.

                  Prijedlog je u skladu sa zajedničkom trgovinskom politikom.

               4.PRAVNA OSNOVA

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Člankom 15. stavkom 3. točkom (a) Konvencije propisano je da Zajednički odbor odlukama donosi izmjene dodataka Konvenciji.

               4.1.2.Primjena u ovom slučaju

               Zajednički odbor je tijelo osnovano na temelju sporazuma, u ovom slučaju Konvencije o zajedničkom provoznom postupku.

               Odluka koju Zajednički odbor treba donijeti akt je koji proizvodi pravne učinke. Ta će odluka biti obvezujuća na temelju međunarodnog prava u skladu s člankom 20. Konvencije.

               Iako Ujedinjena Kraljevina neće biti treća zemlja u trenutku kad Zajednički odbor donese odluku o izmjenama dodataka, nužno je pripremiti tehničke prilagodbe dodataka kako bi se oni mogli početi primjenjivati čim Ujedinjena Kraljevina postane zasebna ugovorna stranka.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti izmjenjuje institucionalni okvir Konvencije.

               Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

                  Materijalna pravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili dva elementa te ako se može utvrditi da je jedan od tih dvaju ciljeva ili elemenata glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, to jest onoj koja je potrebna za glavni ili prevladavajući cilj ili element.

                  Cilj je izmjena dodataka Konvenciji kako bi se uzelo u obzir pristupanje Ujedinjene Kraljevine Konvenciji osigurati učinkovite postupke prelaska preko granica. Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta stoga se odnose na zajedničku trgovinsku politiku.

                  Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 207. UFEU-a.

               4.3.Zaključak

                  Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 207. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2018/0309 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru EU-a i zemalja zajedničkog provoza (ZZP) osnovanom Konvencijom od 20. svibnja 1987. o zajedničkom provoznom postupku u vezi s izmjenama te Konvencije

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Konvencija o zajedničkom provoznom postupku
                  3
                (dalje u tekstu „Konvencija”) sklopljena je 20. svibnja 1987. između Europske ekonomske zajednice, Republike Austrije, Republike Finske, Republike Islanda, Kraljevine Norveške, Kraljevine Švedske i Švicarske Konfederacije i stupila na je snagu 1. siječnja 1988.

               (2)Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (dalje u tekstu „Ujedinjena Kraljevina”) izrazila je želju za pristupanjem Konvenciji kao zasebna ugovorna stranka od datuma na koji se Konvencija više neće primjenjivati na Ujedinjenu Kraljevinu i u njoj.

               (3)Radi pristupanja Ujedinjene Kraljevine Konvenciji kao zasebne ugovorne stranke bit će potrebne odgovarajuće prilagodbe isprava o jamstvu čiji se ogledni primjerci nalaze u određenim prilozima Dodatku III. Konvenciji kako bi se izbrisalo upućivanje na Ujedinjenu Kraljevinu kao na državu članicu Europske unije i dodalo upućivanje na Ujedinjenu Kraljevinu kao na zemlju zajedničkog provoza.

               (4)U skladu s člankom 15. stavkom 3. točkom (a) Konvencije Zajednički odbor osnovan tom Konvencijom može odlukom donijeti izmjene dodataka Konvenciji. Budući da će odluka koju Zajednički odbor donese biti obvezujuća za Uniju, primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Zajedničkom odboru.

               (5)Konvencijom se osiguravaju učinkoviti postupci prelaska preko granica za trgovinu među ugovornim strankama.

               (6)Budući da će se Odlukom Zajedničkog odbora izmijeniti Konvencija, primjereno ju je nakon donošenja objaviti u Službenom listu Europske unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Zajedničkom odboru EU-a i zemalja zajedničkog provoza (ZZP) osnovanom Konvencijom od 20. svibnja 1987. o zajedničkom provoznom postupku u vezi s izmjenama dodataka toj Konvenciji temelji se na nacrtu akta tog Zajedničkog odbora priloženom ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Nakon njezina donošenja odluka Zajedničkog odbora EU-a i ZZP-a objavljuje se u Službenom listu Europske unije.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Zemlje zajedničkog provoza

                     (2)

                        SL L 226, 13.8.1987., str. 2.

                     (3)

                        SL L 226, 13.8.1987., str. 2.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 22.8.2018.
            COM(2018) 601 final
            PRILOG
            Prijedlogu
            odluke Vijeća
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru EU-a i zemalja zajedničkog provoza (ZZP) osnovanom Konvencijom od 20. svibnja 1987. o zajedničkom provoznom postupku u vezi s izmjenama te Konvencije

               Prijedlog odluke br. …/2018 Zajedničkog odbora EU-a i ZZP-a osnovanog Konvencijom od 20. svibnja 1987. o zajedničkom provoznom postupku

               od ……2018.

               o izmjeni te Konvencije

               ZAJEDNIČKI ODBOR EU-a i ZZP-a,

               uzimajući u obzir Konvenciju od 20. svibnja 1987. o zajedničkom provoznom postupku, a posebno njezin članak 15. stavak 3. točku (a),

               budući da:

               (1)Člankom 15. stavkom 3. točkom (a) Konvencije od 20. svibnja 1987. o zajedničkom provoznom postupku
                  1
                (dalje u tekstu „Konvencija”) Zajednički odbor osnovan tom Konvencijom (dalje u tekstu „Zajednički odbor”) ovlašćuje se za donošenje odluka o izmjeni dodataka Konvenciji.

               (2)Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (dalje u tekstu „Ujedinjena Kraljevina”) izrazila je želju za pristupanjem Konvenciji kao zasebna ugovorna stranka te je pozvana da to učini na temelju Odluke ... /2018 od ….. 2018.

               (3)U skladu s time trebalo bi izmijeniti obrasce jamstva kako bi se Ujedinjena Kraljevina izbrisala s popisa država članica Unije i dodala kao zemlja zajedničkog provoza.

               (4)Kako bi se omogućila upotreba obrazaca jamstva otisnutih u skladu s kriterijima na snazi prije datuma na koji pristupanje Ujedinjene Kraljevine Konvenciji kao zasebne ugovorne stranke počne proizvoditi učinke, trebalo bi utvrditi prijelazno razdoblje tijekom kojeg se već otisnuti obrasci mogu nastaviti upotrebljavati uz određene prilagodbe.

               (5)Stupanje ove Odluke na snagu trebalo bi biti povezano s datumom na koji pristupanje Ujedinjene Kraljevine Konvenciji kao zasebne ugovorne stranke počne proizvoditi učinke i podložno tom datumu.

               (6)Stoga bi Konvenciju trebalo na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Dodatak III. Konvenciji od 20. svibnja 1987. o zajedničkom provoznom postupku (dalje u tekstu „Konvencija”) mijenja se kako je utvrđeno u Prilogu ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Obrasci jamstva iz priloga od C1 do C6 u Dodatku III. Konvenciji, u verziji koja je na snazi dan prije stupanja na snagu ove Odluke, mogu se nastaviti upotrebljavati jednu godinu nakon stupanja na snagu ove Odluke podložno potrebnim zemljopisnim prilagodbama.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan na koji pristupanje Ujedinjene Kraljevine Konvenciji kao zasebne ugovorne stranke počne proizvoditi učinke i podložno tom datumu.

               Sastavljeno u Bruxellesu ………. 2018.

                     Za Zajednički odbor

                     Predsjednik

                     Philip Kermode

               Dodatak III. Konvenciji od 20. svibnja 1987. o zajedničkom provoznom postupku mijenja se kako slijedi:

               1. Prilog C1 zamjenjuje se sljedećim:

               „PRILOG C1

               OBVEZA JAMCA – POJEDINAČNO OSIGURANJE

               I. Izjava jamca

               1. Niže potpisani
                  21

               …………………………………………………………………………………………………..…………………………………………………………………………………………………..

               s boravištem/sjedištem u
                  32

               …………………………………………………………………………………………………... ……….…………………………………………………………………………………………..

               solidarno jamči, u jamstvenom carinskom uredu…..

               …………………………………………………………………………………………………...

               do najvišeg iznosa od

               …………………………………………………………………………………………………...

               u korist Europske unije (koju čine Kraljevina Belgija, Republika Bugarska, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Helenska Republika, Republika Hrvatska, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Irska, Talijanska Republika, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Mađarska, Republika Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Austrija, Republika Poljska, Portugalska Republika, Rumunjska, Republika Slovenija, Slovačka Republika, Republika Finska i Kraljevina Švedska) te Republike Islanda, bivše jugoslavenske republike Makedonije, Kraljevine Norveške, Republike Srbije, Švicarske Konfederacije, Republike Turske, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
                  43, Kneževine Andore i Republike San Marino
                  54, za sve iznose za koje osoba koja polaže ovo osiguranje
                  65:

               …………………………………………………………………………………………………..

               može biti ili postati odgovorna navedenim zemljama za sve iznose koje duguje ili može dugovati navedenim zemljama za carine i druga davanja
                  76 u odnosu na robu opisanu u nastavku obuhvaćenu sljedećim carinskim postupkom
                  87:

               …………………………………………………………………………………………………...

               …………………………………………………………………………………………………...

               Naziv robe: ……………………………………………………………………………………..

               …………………………………………………………………………………………………...

               …………………………………………………………………………………………………..

               …………………………………………………………………………………………………..

               2. Niže potpisana osoba obvezuje se da će na prvi pisani poziv nadležnih tijela zemalja navedenih u točki 1. bez odgode i u roku od trideset dana od datuma poziva platiti tražene iznose osim ako ta osoba ili neka druga zainteresirana osoba prije isteka tog roka nadležnim tijelima dostavi zadovoljavajući dokaz o zaključenju posebnog postupka, osim postupka uporabe u posebne svrhe, o propisnom zaključenju carinskog nadzora robe za uporabu u posebne svrhe ili privremeni smještaj ili, u slučaju postupaka osim posebnih postupaka i privremenog smještanja, o reguliranju položaja robe.

               Nadležna tijela mogu iz razloga koji smatraju valjanim na zahtjev niže potpisane osobe produljiti rok od 30 dana od datuma poziva na plaćanje u kojem je ona dužna platiti tražene iznose. Troškovi nastali zbog odobrenja tog dodatnog roka, a posebno kamate, moraju se obračunati tako da odgovaraju iznosu koji bi se u sličnim okolnostima naplatio na tržištu novca ili na financijskom tržištu u predmetnoj zemlji.

               3. Ova obveza vrijedi od dana kada je prihvati jamstveni ured. Niže potpisana osoba i dalje je odgovorna za plaćanje svakog duga koji nastane tijekom carinskog postupka na temelju ove obveze koji je započeo prije stupanja na snagu opoziva ili ukidanja osiguranja, čak i ako je zahtjev za plaćanje izdan nakon tog datuma.

               4. Za potrebe ove obveze niže potpisana osoba navodi svoju adresu za dostavu u svakoj od zemalja navedenih u točki 1. kao
                  98 :

                        Zemlja

                        Prezime i ime, ili naziv poduzeća, i puna adresa

               Niže potpisana osoba potvrđuje da prihvaća da su joj bili uredno dostavljeni svi dopisi i obavijesti te sve formalnosti ili postupci koji se odnose na ovu obvezu upućeni ili izvršeni u pisanom obliku na jednu od njezinih adresa za dostavu.

               Niže potpisana osoba potvrđuje nadležnost sudova u mjestima gdje ima adresu za dostavu.

               Niže potpisana osoba obvezuje se da neće promijeniti svoju adresu za dostavu, ili ako mora promijeniti jednu ili više od tih adresa, da će unaprijed obavijestiti jamstveni ured.

               Sastavljeno u…………………………dana………………………………………………………………….

               …………………………………………………………………………………………………..

               (Potpis)
                  109

               II. Prihvaćanje jamstvenog ureda

               Jamstveni ured………………………………………………………………….……………..

               ………………………………………………………………………………….………………

               …………………………………………………………………………………………………..

               Obveza jamca prihvaćena je dana…………………………...………za pokrivanje carinskog postupka provedenog na temelju carinske deklaracije/deklaracije za privremeni smještaj

               Br…………………………..od …………………………………………………………….....

               ……………………………………………………………………………………………
                  1110

                  (Pečat i potpis)

               2. Prilog C2 zamjenjuje se sljedećim:

               „PRILOG C2

               OBVEZA JAMCA – POJEDINAČNO OSIGURANJE U OBLIKU KUPONA

               I. Izjava jamca

               1. Niže potpisani
                  121

               …………………………………………………………………………………………………..

               …………………………………………………………………………………………………..

               s boravištem/sjedištem u
                  132

               …………………………………………………………………………………………………..

               …………………………………………………………………………………………………..

               solidarno jamči, u jamstvenom carinskom uredu…..

               …………………………………………………………………………………………………...

               u korist Europske unije (koju čine Kraljevina Belgija, Republika Bugarska, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Helenska Republika, Republika Hrvatska, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Irska, Talijanska Republika, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Mađarska, Republika Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Austrija, Republika Poljska, Portugalska Republika, Rumunjska, Republika Slovenija, Slovačka Republika, Republika Finska i Kraljevina Švedska) te Republike Islanda, bivše jugoslavenske republike Makedonije, Kraljevine Norveške, Republike Srbije, Švicarske Konfederacije, Republike Turske, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske, Kneževine Andore i Republike San Marino
                  143, za sve iznose za koje korisnik postupka može biti ili postati odgovoran prethodno navedenim zemljama za dug u obliku carine i drugih davanja koja treba platiti u vezi s uvozom ili izvozom robe stavljene u postupak provoza Unije ili zajednički provozni postupak za koje je niže potpisana osoba preuzela obvezu izdavanja kupona pojedinačnog osiguranja do najvišeg iznosa od 10 000 EUR po kuponu.

               2. Niže potpisana osoba obvezuje se da će na prvi pisani poziv nadležnih tijela zemalja navedenih u točki 1. bez odgode i u roku od trideset dana od datuma poziva platiti tražene iznose do najvišeg iznosa od 10 000 EUR po kuponu, osim ako ta osoba ili neka druga zainteresirana osoba prije isteka tog roka nadležnim tijelima dostavi zadovoljavajući dokaz o zaključenju postupka.

               Nadležna tijela mogu iz razloga koji smatraju valjanim na zahtjev niže potpisane osobe produljiti rok od 30 dana od datuma poziva na plaćanje u kojem je ona dužna platiti tražene iznose. Troškovi nastali zbog odobrenja tog dodatnog roka, a posebno kamate, moraju se obračunati tako da odgovaraju iznosu koji bi se u sličnim okolnostima naplatio na tržištu novca ili na financijskom tržištu u predmetnoj zemlji.

               3. Ova obveza vrijedi od dana kada je prihvati jamstveni ured. Niže potpisana osoba i dalje je odgovorna za plaćanje svakog duga koji nastane tijekom postupka provoza Unije ili zajedničkog provoznog postupka na temelju ove obveze koji je započeo prije stupanja na snagu opoziva ili ukidanja osiguranja, čak i ako je zahtjev za plaćanje izdan nakon tog datuma.

               4. Za potrebe ove obveze niže potpisana osoba navodi svoju adresu za dostavu u svakoj od zemalja navedenih u točki 1. kao
                  154

                        Zemlja

                        Prezime i ime, ili naziv poduzeća, i puna adresa

               Niže potpisana osoba potvrđuje da prihvaća da su joj bili uredno dostavljeni svi dopisi i obavijesti te sve formalnosti ili postupci koji se odnose na ovu obvezu upućeni ili izvršeni u pisanom obliku na jednu od njezinih adresa za dostavu.

               Niže potpisana osoba potvrđuje nadležnost sudova u mjestima gdje ima adresu za dostavu.

               Niže potpisana osoba obvezuje se da neće promijeniti svoju adresu za dostavu, ili ako mora promijeniti jednu ili više od tih adresa, da će unaprijed obavijestiti jamstveni ured.

               Sastavljeno u………………………………………………………………………………………….

               dana…………………………………………………………………………………………….

               ………………………………………………………………………………………………….

                     (Potpis)
                  165

               II. Prihvaćanje jamstvenog ureda

               Jamstveni ured

               ……………………………………………………………………………..……………………

               ………………………………………………………………………………………………….

               Obveza jamca odobrena dana………………………………………..………………………..

               …………………………………………………………………………………………………..

                  (Pečat i potpis)

               3. Prilog C4 zamjenjuje se sljedećim:

               „PRILOG C4

               OBVEZA JAMCA – ZAJEDNIČKO OSIGURANJE

               I.
                     Izjava jamca

               1.
                     Niže potpisani
                  171

               …………………………………………………………………………………………...

               …………………………………………………………………………………………...

               s boravištem/sjedištem u
                  182

               …………………………………………………………………………………………...

               …………………………………………………………………………………………...

               solidarno jamči, u jamstvenom carinskom uredu

               …………………………………………………………………………………………...

               do najvišeg iznosa od…………………………………………………………………....

               u korist Europske unije (koju čine Kraljevina Belgija, Republika Bugarska, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Irska, Helenska Republika, Kraljevina Španjolska, Francuska Republika, Republika Hrvatska, Talijanska Republika, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Mađarska, Republika Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Austrija, Republika Poljska, Portugalska Republika, Rumunjska, Republika Slovenija, Slovačka Republika, Republika Finska i Kraljevina Švedska) te Republike Islanda, bivše jugoslavenske republike Makedonije, Kraljevine Norveške, Republike Srbije, Švicarske Konfederacije, Republike Turske, Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske
                  193, Kneževine Andore i Republike San Marino
                  204,

               za sve iznose za koje osoba koja polaže ovo osiguranje
                  215……………………….……………….. može biti ili postati odgovorna navedenim zemljama za sve iznose koje duguje ili može dugovati navedenim zemljama za carine i druga davanja
                  226 u odnosu na robu obuhvaćenu carinskim postupcima navedenima u točki 1.a i/ili točki 1.b.

               Najviši iznos osiguranja sastoji se od iznosa od:

               ……………………………………………………………………………………….

               (a)
                     to jest 100/50/30 %
                  237  dijela referentnog iznosa koji odgovara iznosu carinskog duga i ostalih davanja koja mogu nastati, jednak zbroju iznosa navedenih u točki 1.a,

               i

               ……………………………………………………………………………………….

               (b)
                     to jest 100/30 %7 dijela referentnog iznosa koji odgovara iznosu carinskog duga i ostalih davanja koja mogu nastati, jednak zbroju iznosa navedenih u točki 1.b,

               1.a
                     U nastavku se navode iznosi koji čine dio referentnog iznosa koji odgovara iznosu carinskog duga i, prema potrebi, drugih davanja koja mogu nastati, za svaku od navedenih svrha
                  248:

               (a)
                     privremeni smještaj – ….;

               (b)
                     postupak provoza Unije / zajednički provozni postupak – ….;

               (c)
                     postupak carinskog skladištenja – ….;

               (d)
                     postupak privremenog uvoza uz potpuno oslobođenje od uvoznih carina – ….;

               (e)
                     postupak unutarnje proizvodnje – ….;

               (f)
                     postupak uporabe u posebne svrhe – ….;

               (g)
                     ako nije ništa od navedenoga – navedite vrstu postupka – ….

               1.b
                     U nastavku se navode iznosi koji čine dio referentnog iznosa koji odgovara iznosu carinskog duga i, prema potrebi, drugih davanja koja su nastala, za svaku od navedenih svrha8:

               (a)
                     puštanje u slobodni promet na temelju redovite carinske deklaracije bez odgode plaćanja – ….;

               (b)
                     puštanje u slobodni promet na temelju redovite carinske deklaracije s odgodom plaćanja – ….;

               (c)
                     puštanje u slobodni promet na temelju carinske deklaracije podnesene u skladu s člankom 166. Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije – ….;

               (d)
                     puštanje u slobodni promet na temelju carinske deklaracije podnesene u skladu s člankom 182. Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije – ….;

               (e)
                     postupak privremenog uvoza uz djelomično oslobođenje od uvoznih carina – ….;

               (f)
                     postupak uporabe u posebne svrhe – ….
                  259;

               (g)
                     ako nije ništa od navedenoga – navedite vrstu postupka – ….

               2.
                     Niže potpisana osoba obvezuje se da će na prvi pisani poziv nadležnih tijela zemalja navedenih u točki 1. bez odgode i u roku od trideset dana od datuma poziva platiti tražene iznose do prethodno navedenog najvećeg iznosa, osim ako ta osoba ili neka druga zainteresirana osoba prije isteka tog roka nadležnim tijelima dostavi zadovoljavajući dokaz o zaključenju posebnog postupka, osim postupka uporabe u posebne svrhe, o propisnom zaključenju carinskog nadzora robe za uporabu u posebne svrhe ili privremenog smještaja ili, u slučaju drugih postupaka, osim posebnih postupaka, o reguliranju stanja robe.

               Nadležna tijela mogu iz razloga koji smatraju valjanim na zahtjev niže potpisane osobe produljiti rok od 30 dana od datuma poziva na plaćanje u kojem je ona dužna platiti tražene iznose. Troškovi nastali zbog odobrenja tog dodatnog roka, a posebno kamate, moraju se obračunati tako da odgovaraju iznosu koji bi se u sličnim okolnostima naplatio na tržištu novca ili na financijskom tržištu u predmetnoj zemlji.

               Ovaj se iznos ne može umanjiti za iznose koji su već plaćeni na temelju ove obveze, osim ako se niže potpisanu osobu pozove da plati dug koji je nastao u okviru carinskog postupka koji je započeo prije primitka prethodnog zahtjeva za plaćanje ili unutar 30 dana nakon toga.

               3.
                     Ova obveza vrijedi od dana kada je prihvati jamstveni ured. Niže potpisana osoba i dalje je odgovorna za plaćanje svakog duga koji nastane tijekom carinskog postupka na temelju ove obveze koji je započeo prije stupanja na snagu opoziva ili ukidanja osiguranja, čak i ako je zahtjev za plaćanje izdan nakon tog datuma.

               4.
                     Za potrebe ove obveze niže potpisana osoba navodi svoju adresu za dostavu
                  2610 u svakoj od zemalja navedenih u točki 1. kao

                        Zemlja

                        Prezime i ime, ili naziv poduzeća, i puna adresa

               Niže potpisana osoba potvrđuje da prihvaća da su joj bili uredno dostavljeni svi dopisi i obavijesti te sve formalnosti ili postupci koji se odnose na ovu obvezu upućeni ili izvršeni u pisanom obliku na jednu od njezinih adresa za dostavu.

               Niže potpisana osoba potvrđuje nadležnost sudova u mjestima gdje ima adresu za dostavu.

               Niže potpisana osoba obvezuje se da neće promijeniti svoju adresu za dostavu, ili ako mora promijeniti jednu ili više od tih adresa, da će unaprijed obavijestiti jamstveni ured.

               Sastavljeno u……………………………………………………………………………………

               dana ……………………………..…………………………….………………………………..

               …………………………………………………………………………………………………...

               (Potpis)
                  2711

               II.
                     Prihvaćanje jamstvenog ureda

               Jamstveni ured

               ………………………………………………………………………………………………

               Obveza jamca prihvaćena dana

               ………………………………………………………………………………………………..

               …………………………………………………………………….

                  (Pečat i potpis)

               4) U prilogu C5 retku 7. riječi „Ujedinjena Kraljevina” umeću se između riječi „Turska” i „Andora(*)”.

               5) U prilogu C6 retku 6. riječi „Ujedinjena Kraljevina” umeću se između riječi „Turska” i „Andora(*)”.

                     (1)

                        SL L 226, 13.8.1987., str. 2.

                     (2)
                  1
                        Prezime i ime, ili naziv poduzeća.

                     (3)
                  2
                        Puna adresa.

                     (4)
                  3
                        Precrtati ime/imena države/država na čijem se području ovo osiguranje ne smije upotrebljavati.

                     (5)
                  4
                        Upućivanja na Kneževinu Andoru i Republiku San Marino primjenjuju se samo na postupke provoza Unije.

                     (6)
                  5
                        Ime i prezime, ili naziv poduzeća i puna adresa osobe koja polaže osiguranje.

                     (7)
                  6
                        Primjenjuje se u odnosu na davanja koja treba platiti u vezi s uvozom ili izvozom robe ako se osiguranje upotrebljava za stavljanje robe u postupak provoza Unije ili zajednički provozni postupak ili se može upotrebljavati u više država članica.

                     (8)
                  7
                        Unesite jedan od sljedećih carinskih postupaka:
                        (a) privremeni smještaj;
                        (b) postupak provoza Unije/zajednički provozni postupak;
                        (c) postupak carinskog skladištenja;
                        (d) postupak privremenog uvoza uz potpuno oslobođenje od uvoznih carina;
                        (e) postupak unutarnje proizvodnje;
                        (f) postupak uporabe u posebne svrhe;
                        (g) puštanje u slobodni promet na temelju redovite carinske deklaracije bez odgode plaćanja;
                        (h) puštanje u slobodni promet na temelju redovite carinske deklaracije s odgodom plaćanja;
                        (i) puštanje u slobodni promet na temelju carinske deklaracije podnesene u skladu s člankom 166. Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL L 269, 10.10.2013., str. 1.);
                        (j) puštanje u slobodni promet na temelju carinske deklaracije podnesene u skladu s člankom 182. Uredbe (EU) br. 952/2013;
                        (k) postupak privremenog uvoza uz djelomično oslobođenje od uvoznih carina;
                        (l) ako nije ništa od navedenoga, navedite vrstu postupka.

                     (9)
                  8
                        Ako u zakonodavstvu zemlje nema odredbi o adresi za dostavu, jamac u toj zemlji imenuje zastupnika ovlaštenog za primanje poruka upućenih jamcu, a potvrda iz stavka 4. drugog podstavka i obveza iz točke 4. četvrtog podstavka moraju se uskladiti. Za sporove povezane s ovim osiguranjem nadležni su sudovi u mjestima u kojima se nalaze adrese za dostavu jamca ili njegovih zastupnika.

                     (10)
                  9
                        Osoba koja potpisuje ispravu mora rukom upisati sljedeću napomenu ispred svojeg potpisa: „Osiguranje u iznosu od …” (iznos se ispisuje riječima).

                     (11)
                  10
                        Popunjava ured u kojem je roba stavljena u carinski postupak ili se nalazila u privremenom smještaju.

                     (12)
                  1
                        Prezime i ime, ili naziv poduzeća

                     (13)
                  2
                        Puna adresa.

                     (14)
                  3
                        Upućivanja na Kneževinu Andoru i Republiku San Marino primjenjuju se samo na postupke provoza Unije.

                     (15)
                  4
                        Ako u zakonodavstvu zemlje nema odredbi o adresi za dostavu, jamac u toj zemlji imenuje zastupnika ovlaštenog za primanje poruka upućenih jamcu, a potvrda iz stavka 4. drugog podstavka i obveza iz točke 4. četvrtog podstavka moraju se uskladiti. Za sporove povezane s ovim osiguranjem nadležni su sudovi u mjestima u kojima se nalaze adrese za dostavu jamca ili njegovih zastupnika.

                     (16)
                  5
                        Ispred potpisa mora stajati sljedeći tekst koji je osoba koja potpisuje ispravu vlastoručno ispisala: „Vrijedi kao kupon osiguranja”.

                     (17)
                  1
                        Prezime i ime, ili naziv poduzeća.

                     (18)
                  2
                        Puna adresa.

                     (19)
                  3
                        Precrtati ime/imena zemlje/zemalja na čijem se području ovo osiguranje ne smije upotrebljavati.

                     (20)
                  4
                        Upućivanja na Kneževinu Andoru i Republiku San Marino primjenjuju se samo na postupke provoza Unije.

                     (21)
                  5
                        Ime i prezime, ili naziv poduzeća, i puna adresa osobe koja polaže osiguranje.

                     (22)
                  6
                        Primjenjuje se u odnosu na druga davanja koja treba platiti u vezi s uvozom ili izvozom robe ako se osiguranje upotrebljava za stavljanje robe u postupak provoza Unije ili zajednički provozni postupak ili se može upotrebljavati u više država članica ili ugovornih stranaka.

                     (23)
                  7
                        Izbrisati ako se ne primjenjuje.

                     (24)
                  8
                        Postupci koji nisu zajednički provozni postupak primjenjuju se samo u Europskoj uniji.

                     (25)
                  9
                        Za iznose prijavljene u carinskoj deklaraciji za postupak uporabe u posebne svrhe.

                     (26)
                  10
                        Ako u zakonodavstvu zemlje nema odredbi o adresi za dostavu, jamac u toj zemlji imenuje zastupnika ovlaštenog za primanje poruka upućenih jamcu, a potvrda iz stavka 4. drugog podstavka i obveza iz točke 4. četvrtog podstavka moraju se uskladiti. Za sporove povezane s ovim osiguranjem nadležni su sudovi u mjestima u kojima se nalaze adrese za dostavu jamca ili njegovih zastupnika.

                     (27)
                  11
                        Osoba koja potpisuje ispravu mora rukom upisati sljedeću napomenu ispred svojeg potpisa: „Osiguranje u iznosu od …” (iznos se ispisuje riječima).


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 31.8.2018.
            COM(2018) 605 final
            2018/0315(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Radnoj skupini za carinska pitanja koja imaju učinak na promet te Odboru za unutarnji promet u okviru Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu, u vezi s predviđenim donošenjem nove Konvencije o pojednostavnjenju postupka prelaska granica za putnike, prtljagu i prijavljenu prtljagu u međunarodnom željezničkom prijevozu

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na Odluku o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Radne skupine Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) za carinska pitanja koja imaju učinak na promet i, prema potrebi, na UNECE-ovu Odboru za unutarnji promet u pogledu predviđenog donošenja nove Konvencije o pojednostavnjenju postupka prelaska granica za putnike, prtljagu i prijavljenu prtljagu u međunarodnom željezničkom prijevozu.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Konvencija o pojednostavnjenju postupka prelaska granica za putnike, prtljagu i prijavljenu prtljagu u međunarodnom željezničkom prometu

               Predloženi nacrt Konvencije o pojednostavnjenju postupka prelaska granica za putnike, prtljagu i prijavljenu prtljagu u međunarodnom željezničkom prijevozu („predloženi nacrt Konvencije”) pokrenula je Organizacija za suradnju među željeznicama, čije su članice i devet država članica Unije (Bugarska, Češka, Slovačka, Poljska, Litva, Latvija, Mađarska, Estonija, Rumunjska) te ga je Gospodarskoj komisiji Ujedinjenih naroda za Europu uputila vlada Ruske Federacije.

               Konvencija sa sličnim područjem primjene već je na snazi, točnije Međunarodna konvencija iz 1952. o olakšavanju prelaska granica za putnike i prtljagu u željezničkom prijevozu, čije su ugovorne stranke i osam država članica EU-a (Austrija, Belgija, Francuska, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Portugal i Švedska
                  1
               ). Izmjena te Konvencije radi njezina osuvremenjivanja nije bila moguća zbog različitih pravnih i postupovnih poteškoća. Štoviše, države članice Organizacije za suradnju među željeznicama bile su sklonije izradi nove Konvencije u tom području, a ne pristupanju zastarjeloj Konvenciji iz 1952.

               Predloženi nacrt Konvencije obuhvaća tri glavna područja politika Unije: željeznički promet, carine i pravnu stečevinu Unije u području upravljanja granicama. Njezin je cilj ubrzavanje i pojednostavnjenje graničnih kontrola putničkih vlakova. Glavni su novi elementi u nacrtu Konvencije zajedničke koordinirane kontrole na granicama umjesto dviju ili više uzastopnih kontrola s obje strane granice; kontrola vlakova u vožnji, ako vozni red i zaustavljanja vlakova to dopuštaju te dogovaranje pojedinosti suradnje putem bilateralnih ili multilateralnih sporazuma.  Ovaj se prijedlog odnosi na politiku Unije u području upravljanja granicama. Aspekt dvaju drugih područja politika Unije, željezničkog prometa i carine, bit će obuhvaćen zasebnim prijedlogom.

               2.2.Radna skupina UNECE-a za carinska pitanja koja imaju učinak na promet

               Radna skupina za carinska pitanja koja imaju učinak na promet djeluje u okviru politika Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu i podliježe općem nadzoru Odbora za unutarnji promet. Zadaća Radne skupine je pokretanje i provedba mjera za usklađivanje i pojednostavnjenje propisa, pravila i dokumentacije za postupke prelaska granica pri različitim vrstama unutarnjeg prometa.

               Unija je zastupljena u toj radnoj skupini, u kojoj sve države članice imaju status članica s pravom glasa.

               2.3.Predviđeni akt Radne skupine za carinska pitanja koja imaju učinak na promet

               Radna skupina za carinska pitanja koja imaju učinak na promet u 2018. sastat će se na sljedeće datume: od 12. do 14. lipnja i od 16. do 19. listopada. Na jednom od svojih sastanaka Radna skupina donijet će odluku o odobrenju predložene Konvencije i njezinu upućivanju radi službenog donošenja Odboru za unutarnji promet, koji se sastaje jednom godišnje, u veljači.

               Predviđeni akt postat će obvezujući za stranke u skladu s člankom 22. nacrta Konvencije, kojim je predviđeno sljedeće: „1. Ova Konvencija stupa na snagu tri mjeseca nakon datuma na koji pet država položi svoje isprave o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju. 2. Za svaku državu koja ratificira, prihvati ili odobri ovu Konvenciju ili joj pristupi poslije polaganja petog instrumenta ratifikacije, prihvata, odobrenja ili pristupa, Konvencija će stupiti na snagu tri mjeseca od datuma na koji ta država položi instrument ratifikacije, prihvata, odobrenja ili pristupa.”

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               3.1.Stajalište Unije

               Unija dijeli ciljeve nacrta Konvencije i podržava koncept olakšavanja željezničkog prijevoza putnika, ali nije utvrdila nikakvu dodanu vrijednost ili korist koja bi za Uniju ili njezine države članice nastala na temelju nacrta Konvencije. Na temelju novog nacrta Konvencije postojeći bilateralni ili multilateralni sporazumi ne bi postali suvišnima, a čak je moguće da sklapanje novih takvih sporazuma ne bi bilo olakšano jer nacrt Konvencije ne sadržava predložak za takve sporazume. Mnoge odredbe nacrta Konvencije neobvezujuće su prirode i ne mogu se provesti bez zasebnih sporazuma među predmetnim strankama. Jedina je svrha za koju bi nacrt Konvencije trenutačno mogao poslužiti ta da bude referenca za sklapanje budućih multilateralnih i bilateralnih sporazuma.

               Sa stajališta pravne stečevine Unije u području upravljanja granicama nacrt Konvencije u trenutačnom obliku ne rezultira novim ili korisnim alatima pa stoga nema dodanu vrijednost za EU i njegove države članice. Usto, nacrt sadržava nekoliko odredaba koje su problematične za pravnu stečevinu EU-a i koje bi trebalo izmijeniti ako Unija ili njezine države članice u budućnosti odluče pristupiti nacrtu Konvencije. Primjerice, člankom 6. nacrta Konvencije trebalo bi pojasniti da se granične kontrole ne mogu ukinuti multilateralnim ili bilateralnim sporazumima između država: imajući u vidu da se Zakonik o schengenskim granicama primjenjuje tek nakon prelaska vanjskih granica EU-a, međunarodnim sporazumima kontrole se mogu regulirati samo ako se time ne zadire u sadržaj takvih kontrola.

               S institucijskog stajališta Unije nacrtom Konvencije obuhvaćena su pitanja iz područja isključive i iz podijeljene nadležnosti Unije. Države članice ne mogu samostalno pristupiti dijelovima nacrta Konvencije koji su u isključivoj nadležnosti Unije. U nacrt Konvencije trebalo bi uvesti odredbu o sudjelovanju Unije kao organizacije za regionalnu gospodarsku integraciju, u skladu s općom politikom o institucijskoj politici, čime bi se Uniji omogućilo pristupanje Konvenciji.

               Čak i ako se čini da Unija nema razloga pristupiti predloženoj Konvenciji, u skladu s njezinom općom politikom o institucijskim aspektima svaka nova međunarodna konvencija trebala bi sadržavati klauzulu kojom se omogućuje sudjelovanje organizacija za regionalnu gospodarsku integraciju.

               Odbor za unutarnji promet Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu na svojoj 81. sjednici u veljači 2019., ili na kasnijoj sjednici, ovisno o odobrenju nacrta Konvencije od Radne skupine za carinska pitanja koja imaju učinak na promet, može glasati o donošenju Konvencije i zatražiti od tajništva njezino upućivanje glavnom tajniku Ujedinjenih naroda u svojstvu depozitara. Stoga je važno utvrditi stajalište Unije radi odgovora u slučaju takvog razvoja događaja. Komisija će glasovati u ime Unije o pitanjima u isključivoj nadležnosti Unije.

                  Tijekom pripreme predložene Konvencije provedeno je savjetovanje s velikim brojem stručnjaka iz javnog i privatnog sektora.

               Savjetovanja s državama članicama provedena su u okviru Odbora za carinsko zakonodavstvo (usklađivanje u Ženevi), od kojih je jedno održano zajedno sa stručnjacima iz Odbora za jedinstveno europsko željezničko područje, savjetnicima za pravosuđe i unutarnje poslove, atašeima nadležnima za područje prometa i predstavnicima iz glavnih uprava Komisije za mobilnost i promet te za migracije i unutarnje poslove (23.1.2017.). Savjetovanja su ujedno provedena i s carinskom stručnom skupinom.

               Daljnja savjetovanja održana su tijekom sastanaka Radne skupine za carinska pitanja koja imaju učinak na promet i Radne skupine za željeznički promet Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu.

               Raspravama u okviru relevantnih foruma Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu, u kojima su sudjelovale Glavna uprava Komisije za oporezivanje i carinsku uniju ili Glavna uprava za mobilnost i promet, prethodile su aktivnosti koordinacije navedenih glavnih uprava s Glavnom upravom za migracije i unutarnje poslove jer se nacrt Konvencije odnosi i na područja politike iz odgovarajućih područja nadležnosti triju glavnih uprava.

               Aktivnosti unutarnje koordinacije, kao i zajedničke rasprave s državama članicama u okviru Odbora za carinsko zakonodavstvo i carinske stručne skupine jasno su pokazale da ne postoji interes država članica ni same Unije za pristupanje nacrtu Konvencije jer se njime ne ostvaruju nikakve koristi ni dodana vrijednost u svim predmetnim područjima, to jest u područjima politike Unije obuhvaćenima tim prijedlogom te s institucijskog stajališta Unije.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma.”

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali „mogu presudno utjecati na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  2
               .

               4.1.2.Primjena u ovom slučaju

               Akt čije se donošenje zahtijeva od Radne skupine za carinska pitanja koja imaju učinak na promet i Odbora za unutarnji promet Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu je akt koji ima pravne učinke. Prema međunarodnom pravu predviđeni akt bit će obvezujući u skladu s člankom 22. nacrta Konvencije.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti izmjenjuje institucionalni okvir Sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               U pogledu predviđenog akta kojim se istodobno želi postići više ciljeva ili koji ima više elemenata, koji su međusobno neodvojivo povezani, a pri čemu nijedan nije sporedan u odnosu na druge, materijalna pravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a iznimno će morati uključivati različite odgovarajuće pravne osnove.

               4.2.2.Primjena u ovom slučaju

               Predviđenim aktom nastoje se ostvariti ciljevi te on obuhvaća sastavnice u području graničnih kontrola i uključuje kontrole putnika i njihovih isprava. Stoga bi se trebao temeljiti na članku 77. stavku 2. točki (b) UFEU -a, koja se odnosi na „kontrolu osoba koje prelaze vanjske granice”.

               Stoga materijalnu pravnu osnovu predložene odluke čine sljedeće odredbe: Članak 77. stavak 2. točka (b) UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebala bi biti članak 77. stavak 2. točka (b) UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2018/0315 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Radnoj skupini za carinska pitanja koja imaju učinak na promet te Odboru za unutarnji promet u okviru Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu, u vezi s predviđenim donošenjem nove Konvencije o pojednostavnjenju postupka prelaska granica za putnike, prtljagu i prijavljenu prtljagu u međunarodnom željezničkom prijevozu

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (b) u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Ruska Federacija predložila je uz podršku Organizacije za suradnju među željeznicama novu Konvenciju Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) o pojednostavnjenju postupka prelaska granica za putnike, prtljagu i prijavljenu prtljagu u međunarodnom željezničkom prijevozu.

               (2)Radna skupina za carinska pitanja koja imaju učinak na promet djeluje u okviru politika UNECE-a i podliježe općem nadzoru Odbora za unutarnji promet. Zadaća Radne skupine je pokretanje i provedba mjera za usklađivanje i pojednostavnjenje propisa, pravila i dokumentacije za postupke prelaska granica pri različitim vrstama unutarnjeg prometa.

               (3)Radna skupina UNECE-a za carinska pitanja koja imaju učinak na promet donijet će na svojoj 149. sjednici od 12. do 14. lipnja 2018., ili na kasnijoj sjednici, odluku o odobravanju predložene Konvencije o pojednostavnjenju postupka prelaska granica za putnike, prtljagu i prijavljenu prtljagu u međunarodnom željezničkom prijevozu te upućivanju Konvencije Odboru za unutarnji promet radi službenog donošenja.

               (4)U Radnoj skupini UNECE-a za carinska pitanja koja imaju učinak na promet Uniju zastupa 28 država članica Unije koje imaju status članica s pravom glasa. Komisija izražava stajalište Unije i njezinih država članica o pitanjima koja su u isključivoj nadležnosti Unije.

               (5)Ovisno o posebnim okolnostima i u interesu jedinstvenog vanjskog zastupanja Unije i njezinih država članica Komisija može voditi pregovore koji obuhvaćaju i područja u nadležnosti Unije i područja u kojima države članice nisu prenijele nadležnosti Uniji.

               (6)Budući da su predloženom Konvencijom obuhvaćeni elementi formalnosti u pogledu viza koji su u nadležnosti Unije, primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Radnoj skupini UNECE-a za carinska pitanja koja imaju učinak na promet i Odboru za unutarnji promet.

               (7)Konvencija sadržava opće odredbe o načinu organiziranja graničnih kontrola putničkih vlakova. Konvencija se može smatrati polazištem za sve multilateralne i bilateralne sporazume bez kojih ne bi funkcionirao nijedan od elemenata obuhvaćenih Konvencijom.

               (8)Za države članice Unije takvi bilateralni sporazumi mogu se sklopiti i bez predložene Konvencije. Za Rusiju i neke druge zemlje koje su zastupljene u Organizaciji za suradnju među željeznicama pravni okvir zahtijeva takvu Konvenciju kako bi se olakšalo sklapanje multilateralnih i bilateralnih sporazuma.

               (9)Čini se da meritum predložene Konvencije ne donosi korisne ni štetne učinke za države članice Unije. Stoga Unija ne podupire predloženu Konvenciju, no nema razloga blokirati njezino donošenje.

               (10)Čak i ako se ne čini da je pristupanje predloženoj Konvenciji u interesu Unije, u skladu s njezinom općom politikom o institucijskim aspektima svaka nova međunarodna konvencija trebala bi sadržavati klauzulu kojom se omogućuje sudjelovanje organizacija za regionalnu gospodarsku integraciju. Predloženi nacrt Konvencije ne sadržava odredbu kojom se Uniji omogućuje pristupanje Konvenciji.

               (11)Stoga bi stajalište Unije u Radnoj skupini UNECE-a za carinska pitanja koja imaju učinak na promet trebalo biti neutralno ako je u Konvenciji uvedena odredba kojom se dopušta sudjelovanje organizacija za regionalnu gospodarsku integraciju. U tom bi se slučaju Unija trebala suzdržati od glasovanja. U suprotnom bi Unija trebala glasati protiv donošenja predložene Konvencije.

               (12)U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona nije obvezujuća za Dansku niti se na nju primjenjuje. Budući da ova Odluka predstavlja daljnji razvoj schengenske pravne stečevine, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Odluci odlučuje hoće li je provesti u svojem nacionalnom pravu.

               (13)U pogledu Islanda i Norveške ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine
                  3
               , koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ
                  4
               .

               (14)U pogledu Švicarske ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine, u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine
                  5
               , koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ
                  6
               .

               (15)U pogledu Lihtenštajna ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine, u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine
                  7
               , koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU
                  8
               .

               (16)Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ
                  9
               ; Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (17)Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ
                  10
               ; Irska stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (18)U pogledu Cipra, Bugarske, Rumunjske i Hrvatske, odredbe ove Odluke čine odredbe koje se temelje ili su na drugi način povezane sa schengenskom pravnom stečevinom u smislu članka 3. stavka 2. Akta o pristupanju iz 2003.
                  11
               , članka 4. stavka 2. Akta o pristupanju iz 2005.
                  12
                i članka 4. stavka 2. Akta o pristupanju iz 2011.
                  13
               ,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru sastanaka Radne skupine za carinska pitanja koja imaju učinak na promet te Odbora za unutarnji promet u okviru UNECE-a, u pogledu predložene nove Konvencije UNECE-a o pojednostavnjenju postupka prelaska granica za putnike, prtljagu i prijavljenu prtljagu u međunarodnom željezničkom prijevozu, jest kako slijedi:

               Stajalište Unije o nacrtu Konvencije jest suzdržanost ako se u Konvenciju uvede odredba kojom se dopušta sudjelovanje organizacija za regionalnu gospodarsku integraciju. Ako se takva klauzula ne uvede, države članice Unije glasaju protiv.

               Članak 2.

               Države članice Unije koje su članice Radne skupine UNECE-a za carinska pitanja koja imaju učinak na promet te Odbora za unutarnji promet zajednički izražavaju stajalište iz članka 1.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena Komisiji i državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Potpisala, ali nije ratificirala.

                     (2)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, Predmet C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točke od 61. do 64.

                     (3)

                        SL L 176, 10.7.1999., str. 36.

                     (4)

                        Odluka Vijeća 1999/437/EZ od 17. svibnja 1999. o određenim aranžmanima za primjenu Sporazuma sklopljenog između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih dviju država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 176, 10.7.1999., str. 31.).

                     (5)

                        SL L 53, 27.2.2008., str. 52.

                     (6)

                        Odluka Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.).

                     (7)

                        SL L 160, 18.6.2011., str. 21.

                     (8)

                        Odluka Vijeća 2011/350/EU od 7. ožujka 2011. o sklapanju Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, u vezi s ukidanjem kontrola na unutarnjim granicama i kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str. 19.).

                     (9)

                        Odluka Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 131, 1.6.2000., str. 43.).

                     (10)

                        Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

                     (11)

                        Akt o uvjetima pristupanja Češke Republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Mađarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije i Slovačke Republike i prilagodbama ugovora na kojima se temelji Europska unija (SL L 236, 23.9.2003., str. 33.).

                     (12)

                        Akt o uvjetima pristupanja Republike Bugarske i Rumunjske i prilagodbama ugovora na kojima se temelji Europska unija (SL L 157, 21.6.2005., str. 203.).

                     (13)

                        Akt o uvjetima pristupanja Republike Hrvatske i prilagodbama Ugovora o Europskoj uniji, Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju (SL L 112, 24.4.2012., str. 21).


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 7.9.2018.
            COM(2018) 622 final
            2018/0324(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Odbora za javnu nabavu u pogledu pristupanja Australije Sporazumu o javnoj nabavi
            (Tekst značajan za EGP)

               OBRAZLOŽENJE

               1. Predmet prijedloga

               Ovaj se Prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Unije u Odboru za javnu nabavu u vezi s predviđenim donošenjem odluke Odbora o pristupanju Australije Sporazumu o javnoj nabavi.

               2. Kontekst prijedloga

               2.1.Sporazum o javnoj nabavi

               Sporazum o javnoj nabavi („Sporazum”) je višestrani sporazum u okviru Svjetske trgovinske organizacije kojim se nastoji obostrano otvoriti tržišta javne nabave među njegovim strankama. Revidirana verzija Sporazuma stupila je na snagu 6. travnja 2014.

               Europska unija je stranka Sporazuma.

               Dana 2. lipnja 2015. Australija je podnijela zahtjev za pristupanje Sporazumu. Podnijela je revidirane ponude o području primjene 30. rujna 2016. i 2. lipnja 2017.

               Komisija je u ime Unije u pregovorima dogovorila niz obveza Australije u pogledu otvaranja tržišta, u bilateralnim pregovorima i u okviru Odbora za javnu nabavu.

               Australija je potom podnijela konačnu ponudu Odboru za javnu nabavu 7. ožujka 2018. Sažetak konačne ponude Australije i Komisijina ocjena te ponude navedeni su u nastavku.

               Odlukom se Komisiji omogućuje da u Odboru za javnu nabavu izrazi stajalište u ime Europske unije u pogledu pristupanja Australije.

               2.2.Odbor za javnu nabavu

               Odbor za javnu nabavu osnovan je radi upravljanja provedbom Sporazuma o javnoj nabavi. Odbor čine predstavnici svake stranke te članice Svjetske trgovinske organizacije i međuvladine organizacije sa statusom promatrača.

               Odbor se redovito sastaje, otprilike četiri puta godišnje, kako bi se stranke mogle savjetovati o svim pitanjima koja se odnose na provedbu i primjenu Sporazuma ili postizanje njegovih ciljeva. Obavlja i druge zadaće koje mu mogu dodijeliti stranke.

               Odbor jednom godišnje izvješćuje Glavno vijeće Svjetske trgovinske organizacije o svojim aktivnostima i o razvoju u provedbi i primjeni Sporazuma.

               Europska unija, kao sve druge stranke, članica je Odbora, u kojem je predstavlja Komisija.

               2.3.Predviđeni akt Odbora za javnu nabavu

               Dana 27. lipnja 2018., tijekom neslužbenog sastanka Odbora za javnu nabavu, Komisija je izrazila načelnu suglasnost Europske unije da Australija pristupi Sporazumu o javnoj nabavi, podložno uvjetima Europske unije u pogledu pristupanja Australije.

               Tijekom službenog sastanka 17. listopada 2018. Odbor za javnu nabavu treba donijeti odluku u pogledu pristupanja Australije Sporazumu o javnoj nabavi („predviđeni akt”).

               Svrha je predviđenog akta prihvatiti pristupanje Australije Sporazumu o javnoj nabavi u skladu s člankom XXII. stavkom 2. Sporazuma.

               Donošenje Odluke bit će podložno odgovarajućim unutarnjim postupcima stranaka. U skladu s člankom XXII. Sporazuma „svaka članica WTO-a može pristupiti Sporazumu pod uvjetima koji se dogovore između te članice i stranaka, pri čemu se ti uvjeti navode u odluci Odbora”.  Pristupanje se ostvaruje polaganjem isprave o pristupanju, u kojoj su navedeni dogovoreni uvjeti, glavnom direktoru WTO-a.  Za članicu koja mu pristupa ovaj Sporazum stupa na snagu tridesetog dana od dana polaganja njezine isprave o pristupanju.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

                Konačna ponuda Australije

               Obveze u pogledu pristupa tržištu (obuhvaćena tijela, roba, usluge i građevinske usluge)

               Pragovi

               Australija u Prilogu 1. primjenjuje pragove za robu, usluge i građevinske usluge koje uobičajeno primjenjuju stranke Sporazuma. Međutim, u Prilogu 2., za robu i usluge Australija predviđa prag (355 000 SDR) koji je viši od praga EU-a (200 000 SDR). U Prilogu 3. pragovi za robu i usluge odgovaraju pragovima EU-a (400 000 SDR); međutim, Australija uključuje tijela koja odgovaraju javnopravnim tijelima u svoj Prilog 3., a EU ih obuhvaća Prilogom 2., s nižim pragom.

               Tijela

               U Prilogu 1. („Središnja tijela vlasti”) Australija navodi iscrpan popis središnjih tijela vlasti čija je nabava otvorena strankama Sporazuma. Područje primjene je potpuno. Prilog 1. uključuje četiri napomene. U napomeni 1. utvrđuje se da su ovim Sporazumom obuhvaćena samo tijela (uključujući ured unutar navedenog tijela) navedena u tom prilogu. U napomeni 2. utvrđuje se da ovim Sporazumom nije obuhvaćena nabava motornih vozila od strane ni jednog tijela navedenog u tom prilogu. Međutim, ta će se napomena ukinuti te se primjenjuje samo do 1. siječnja 2019. U napomeni 3. utvrđuje se da se ovim Sporazumom ne obuhvaća nabava tijela Australian Government Solicitor ili nabava u njegovo ime. Napomena 4. odnosi se na nabavu Ministarstva obrane.

               U Prilogu 2. („Tijela vlasti ispod središnje razine”) područje primjene Australije ograničeno je na državna tijela saveznih država i teritorija Australije (States and Territories). Razine vlasti koje su na nižoj razini od središnje vlasti, poput gradova, nisu obuhvaćene. Komunalne usluge, željeznice i druga područja povezana s prometom (poput izgradnja cesta i luke) u nadležnosti su saveznih država i teritorija Australije. Međutim, samo se ograničeni broj tijela (uglavnom u području prometa) nudi u Prilogu 2. U nekim odgovorima Australija navodi da ta tijela djeluju na komercijalnoj osnovi ili da su privatizirana. Pragovi u pogledu robe i usluga viši su (355 000 SDR) od pragova EU-a (200 000 SDR).

               Napomena i dalje sadržava rezervu u pogledu motornih vozila za Australian Capital Territory, New South Wales, Queensland, Južnu Australiju i Victoriju. Za preostala tri teritorija nema takve napomene. Prilog 2. sadržava još neke ograničene napomene za određene teritorije.

               U Prilogu 3. („Ostala tijela”) Australija navodi 26 tijela. To je standardni popis koji Australija obično nudi u svojim sporazumima o slobodnoj trgovini. Pragovi za robu i usluge odgovaraju pragovima EU-a (400 000 SDR); međutim, Australija uključuje tijela koja odgovaraju javnopravnim tijelima u svoj Prilog 3., a EU ih obuhvaća Prilogom 2., s nižim pragom.

               Državna se poduzeća čine usporediva s javnim poduzećima EU-a, koje EU navodi u Prilogu 3. ako djeluju u sektoru komunalnih usluga u području vode, struje, luka i zrakoplovnih luka, gradskog prijevoza i željeznice (definicijski pristup). Državna poduzeća u sektoru komunalnih usluga nisu obuhvaćena.

               Roba

               Australija predlaže negativan popis robe. Australija se obvezuje na obuhvaćanje nabave sve robe koju provode navedena tijela, uz neke vrlo određene iznimke (nabava krvi i proizvoda povezanih s krvi, uključujući proizvode dobivene iz plazme).

               Usluge

               Australija predlaže negativan popis usluga. Australija nudi vrlo širok opseg usluga, odnosno sve usluge navedenih tijela, uz neke vrlo određene iznimke (nabava usluga frakcioniranja plazme; vladine usluge oglašavanja; zdravstvene i usluge socijalne skrbi; usluge u području istraživanja i razvoja). Postoji napomena o uzajamnosti u skladu s kojom se drugim strankama Sporazuma nude samo usluge koje su same obuhvatile.

               Građevinske usluge

               Australija predlaže negativan popis građevinskih usluga. Ponuda Australije uključuje sve građevinske usluge iz Odjeljka 51. Središnje klasifikacije proizvoda (CPC Prov.) i sustava razvrstavanja Svjetske trgovinske organizacije – MTN. GNS/W/120, koje nabavljaju tijela iz priloga 1., 2. i 3., kako je uobičajeno za stranke Sporazuma.

               Opće napomene

               U Prilogu 7. Australija uključuje dvije opće napomene. U skladu s napomenom 1. Sporazum se ne primjenjuje ni na kakav oblik povlastica u korist malih i srednjih poduzeća; mjere za zaštitu nacionalnog blaga umjetničke, povijesne ili arheološke vrijednosti; mjere za zdravlje i dobrobit autohtonih naroda; nabavu robe i usluga izvan državnog područja stranke naručitelja za potrošnju izvan državnog područja stranke naručitelja. U napomeni 2. radi veće jasnoće navodi se sljedeće: Sporazum se ne primjenjuje na nabavu koja se financira bespovratnim sredstvima i pokroviteljskim isplatama primljenima od osoba koje nisu navedene u prilozima 1., 2. ili 3.; ne primjenjuje se na nabavu koju naručitelj nabavlja od drugog tijela vlasti; ni jednom odredbom Sporazuma stranka naručitelj, ili njezini naručitelji, ne sprečavaju se u pogledu pripreme, donošenja ili primjene tehničkih specifikacija potrebnih za zaštitu osjetljivih vladinih informacija, uključujući specifikacije koje mogu ograničiti ili utjecati na pohranjivanje, smještaj ili obradu takvih informacija izvan državnog područja stranke naručitelja; te naručitelj može upotrijebiti ograničene postupke javnog nadmetanja za dobrovoljne inovativne prijedloge u skladu s člankom XIII. stavkom 1.

               Zakonodavstvo Australije

               Čini se da zakonodavstvo Australije u području obuhvaćene javne nabave nije diskriminirajuće. Prema australskom pravilniku za javnu nabavu (Commonwealth Procurement Rules, dalje u tekstu „CPR”), australski okvir za javnu nabavu nije diskriminirajući. Prema svim potencijalnim dobavljačima vlade, podložno CPR-u, treba se postupati jednako na temelju njihovih komercijalnih, pravnih, tehničkih i financijskih sposobnosti te ih se ne smije diskriminirati zbog njihove veličine, stupnja povezanosti s inozemstvom ili vlasništva, lokacije ili podrijetla njihove robe i usluga. Stoga, čini se da je zakonodavstvo Australije o javnoj nabavi otvoreno, transparentno i nediskriminirajuće u skladu sa zahtjevima iz Sporazuma. S obzirom na navedeno, konačna ponuda Australije sadržava u Prilogu 7. opće izuzeće u vezi s bilo kakvim oblikom povlastica u korist malih i srednjih poduzeća, što treba uzeti u obzir pri rezervama EU-a u pogledu Australije i odraziti u rasporedu EU-a u Dodatku I.

               Komisijina ocjena ponude Australije

               Australija širom otvara svoje tržište javne nabave svim strankama Sporazuma jer ima vrlo opsežnu ponudu koja uključuje tijela, robu, usluge i građevinske usluge te ima nediskriminirajuće zakonodavstvo. Osim toga, Australija nema nikakva posebna ograničenja prema bilo kojoj stranci Sporazuma. Međutim, s obzirom na to da je područje primjene Australije opširno, no nije potpuno, bilo bi primjereno uvesti određena posebna ograničenja ili izuzeća u pristupu tržištu javne nabave Unije (u pogledu Australije) kako je EU uvodio u prošlosti za stranke Sporazuma koje nude samo djelomično područje primjene.

               Sljedeća posebna ograničenja, koja će biti obuhvaćena uvjetima za pristupanje Australije Sporazumu te koja treba donijeti Odbor za javnu nabavu, uzet će se u obzir u rasporedu EU-a u Dodatku I.:

               ·Prilog 1. odjeljak 2. (Javni naručitelji država članica EU-a na razini središnje vlasti) točka 3.:

               Australija će se dodati na popis stranaka Sporazuma koje imaju manji pristup do javnih naručitelja na razini središnje vlasti od ostalih članica Sporazuma.

               ·Prilog 1., napomene uz Prilog 1., napomena 2.:

               EU će uvesti rezervu u vezi s općom napomenom Australije da se iz Sporazuma isključe povlastice za mala i srednja poduzeća. Australija će biti navedena na popisu zemalja u napomeni 2. u okviru napomena uz Prilog 1. Dodatku I. Obveze Europske unije, uz Japan, Koreju i SAD. Odredbe članka XVIII. stoga se neće primjenjivati na dobavljače i pružatelje usluga iz Australije pri provođenju natječaja za dodjelu ugovora malim i srednjim poduzećima iz stranaka koje nisu Japan, Koreja, SAD i Australija dok EU ne utvrdi da Australija više ne primjenjuje diskriminirajuće mjere u korist određenih domaćih malih i manjinskih poduzeća.

               ·Prilog 2., napomene uz Prilog 2., napomena 1.:

               S obzirom na ograničeno područje primjene koje Australija nudi u Prilogu 2., EU će Australiji ponuditi nabavu lokalnih naručitelja (upravne jedinice obuhvaćene NUTS-om 1). U pogledu upravnih jedinica obuhvaćenih NUTS-om 2 i NUTS-om 3 u Uredbi 1059/2003 (kako je izmijenjena) u pogledu robe, usluga, dobavljača i pružatelja usluga iz Australije, Australiji se neće ponuditi nabava koju provode naručitelji upravnih jedinica obuhvaćenih NUTS-om 2 i 3.

               ·Prilog 2., napomene uz Prilog 2., napomena 1.:

               S obzirom na to da je prag Australije za robu i usluge regionalnih i lokalnih tijela u Prilogu 2. (355 000 SDR) odnosno za javnopravna tijela obuhvaćena u Prilogu 3. (400 000 SDR) viši nego prag EU-a u skladu sa Sporazumom o javnoj nabavi (200 000 SDR), EU će uvesti rezervu za nabavu od 200 000 SDR do 355 000 SDR koju provode regionalni naručitelji te od 200 000 SDR do 400 000 SDR za javnopravna tijela obuhvaćena Prilogom 2. Dodatku I. Obveze Europske unije, kad je riječ o robi i uslugama te dobavljačima i pružateljima usluga iz Australije.

               ·Prilog 2., napomene uz Prilog 2., napomena 1.:

               S obzirom na rezervu za motorna vozila iz napomene za Australian Capital Territory, New South Wales, Queensland, Južnu Australiju i Victoriju, EU će uvesti rezervu u pogledu nabave motornih vozila i sastavnih dijelova motornih vozila za naručitelje iz Priloga 2., navodeći posebna poglavlja Kombinirane nomenklature (CN) (tj. za motorna vozila: 8702, 8703, 8704, 8705, 8711, 8713; za sastavne dijelove motornih vozila: 870600, 8707, 8708, 8714, 8716).

               ·Prilog 2., napomene uz Prilog 2., napomena 2.:

               EU će uvesti rezervu u vezi s općom napomenom Australije da se iz Sporazuma isključe povlastice za mala i srednja poduzeća.  Australija će biti navedena na popisu zemalja u napomeni 2. u okviru napomena uz Prilog 2. Dodatku I. Obveze Europske unije, uz Japan, Koreju i SAD. Odredbe članka XVIII. stoga se neće primjenjivati na dobavljače i pružatelje usluga iz Australije pri provođenju natječaja za dodjelu ugovora malim i srednjim poduzećima iz stranaka koje nisu Japan, Koreja, SAD i Australija dok EU ne utvrdi da Australija više ne primjenjuje diskriminirajuće mjere u korist određenih domaćih malih i manjinskih poduzeća.

               ·Prilog 3., napomene uz Prilog 3., napomena 6.:

               Australiji će se za tijela na lokalnoj i regionalnoj razini ponuditi ograničenije područje primjene. EU neće Australiji ponuditi nabavu koju provode tijela iz sljedećih područja: i. proizvodnja, prijevoz ili distribucija pitke vode, iz ovog Priloga; ii. proizvodnja, prijevoz ili distribucija električne energije, iz ovog Priloga; iii. objekti zračnih luka, iz ovog Priloga; iv. morske ili riječne luke ili drugi terminali, iz ovog Priloga; v. usluge gradske željeznice, tramvaja, trolejbusa ili autobusa, iz ovog Priloga; te vi. željeznički promet, iz ovog Priloga, u pogledu robe, usluga, dobavljača i pružatelja usluga iz Australije. Za upućivanje vidjeti napomenu 6. u okviru napomena uz Prilog 3. Dodatku I. Obveze Europske unije.

               Ako bilo koja druga stranka Sporazuma predvidi posebna izuzeća u području primjene u pogledu Australije, to bi se odrazilo i u odluci Odbora za javnu nabavu o uvjetima pristupanja Australije. Potrebno je međutim napomenuti da sva takva ograničenja ili izuzeća od područja primjene određene stranke Sporazuma, specifična za Australiju, ne bi utjecala na konačnu ponudu Australije kako je prethodno navedena niti na predložene posebne rezerve EU-a ili na zajednički dogovoreno područje primjene među trenutačnim strankama Sporazuma.

               Preporuka

               Očekuje se da će se pristupanjem Australije Sporazumu dati vrlo pozitivan doprinos daljnjem međunarodnom otvaranju tržišta javne nabave proširenjem broja stranaka Sporazuma te tako potaknuti druge zemlje da pristupe tom sporazumu. Komisija preporučuje da se ponuda Australije prihvati pod uvjetom prethodno navedenih ograničenja područja primjene Unije u pogledu Australije.

               Stoga se predlaže da se Komisiju ovlasti da u okviru Odbora za javnu nabavu izrazi stajalište Unije u korist pristupanja Australije podložno prethodno navedenim ograničenjima, koja će se uzeti u obzir u Odluci Odbora za javnu nabavu o uvjetima pristupanja Australije Sporazumu o javnoj nabavi.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1. Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali im je namjena da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  1
               .

               4.1.2. Primjena na ovaj predmet

               Odbor za javnu nabavu je tijelo osnovano na temelju sporazuma, odnosno Sporazuma o javnoj nabavi.

               Akt koji Odbor za javnu nabavu treba donijeti jest akt koji proizvodi pravne učinke.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucijski okvir Sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2. Materijalna pravna osnova

               4.2.1. Načela

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prvenstveno ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima nekoliko ciljeva ili nekoliko elemenata te ako se može utvrditi da je jedan od tih ciljeva ili elemenata glavni, a drugi samo sporedni, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2. Primjena na ovaj predmet

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na zajedničku trgovinsku politiku.

               Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 207. UFEU-a.

               4.3. Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 207. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               5.
                     Objava predviđenog akta

               S obzirom na to da će se aktom Odbora za javnu nabavu izmijeniti Sporazum o javnoj nabavi, primjereno ga je nakon donošenja objaviti u Službenom listu Europske unije.

               2018/0324 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Odbora za javnu nabavu u pogledu pristupanja Australije Sporazumu o javnoj nabavi

               (Tekst značajan za EGP)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Dana 2. lipnja 2015. Australija je podnijela zahtjev za pristupanje Sporazumu o javnoj nabavi („GPA”).

               (2)Obveze Australije u pogledu područja primjene utvrđene su u njezinoj konačnoj ponudi koja je 7. ožujka 2018. podnesena strankama Sporazuma o javnoj nabavi („stranke”).

               (3)Ponuda Australije je opsežna, ali njome ipak nije obuhvaćeno cijelo područje primjene. Stoga je primjereno da Unija za Australiju uvede određena konkretna izuzeća u svojem području primjene. Ta konkretna izuzeća, navedena u Prilogu ovoj Odluci, bit će obuhvaćena uvjetima za pristupanje Australije Sporazumu o javnoj nabavi i odrazit će se u odluci koju donese Odbor za javnu nabavu („Odbor GPA-a”) o pristupanju Australije.

               (4)Očekuje se da će se pristupanjem Australije Sporazumu o javnoj nabavi dati pozitivan doprinos daljnjem međunarodnom otvaranju tržišta javne nabave.

               (5)Člankom XXII. stavkom 2. Sporazuma o javnoj nabavi propisuje se da svaka članica Svjetske trgovinske organizacije može pristupiti Sporazumu pod uvjetima koje dogovore ta članica i stranke, pri čemu se ti uvjeti navode u odluci Odbora za javnu nabavu.

               (6)Stoga je potrebno utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Odbora za javnu nabavu u vezi s pristupanjem Australije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Odbora za javnu nabavu jest da treba odobriti pristupanje Australije Sporazumu o javnoj nabavi, podložno posebnim uvjetima pristupanja navedenima u Prilogu ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Ova Odluka upućena je Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI: EU: C: 2014: 2258, točke od 61. do 64.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 7.9.2018.
            COM(2018) 622 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Odbora za javnu nabavu u pogledu pristupanja Australije Sporazumu o javnoj nabavi

               PRILOG

               UVJETI EU-a ZA PRISTUPANJE AUSTRALIJE SPORAZUMU O JAVNOJ NABAVI

               Nakon pristupanja Australije Sporazumu o javnoj nabavi:

               – točka 3. odjeljka 2. („Javni naručitelji država članica EU-a na razini središnje vlasti”) u Prilogu 1. Dodatku I. Obveze Europske unije glasi kako slijedi:

               „3.
                     Za robu, usluge, dobavljače i pružatelje usluga iz Sjedinjenih Američkih Država; Kanade; Japana; Hong Konga, Kina; Singapura; Koreje; Armenije; izdvojenog carinskog područja Tajvana, Penghua, Kinmena i Matsua, Novog Zelanda i Australije, nabava od strane sljedećih javnih naručitelja na razini središnje vlasti, pod uvjetom da nisu označeni zvjezdicom.”

               – napomena 2. u okviru napomena uz Prilog 1. Dodatku I. Obveze Europske unije mijenja se kako slijedi:

               „2.
                     Odredbe članka XVIII. ne primjenjuju se na dobavljače i pružatelje usluga iz Japana, Koreje, SAD-a i Australije pri provođenju natječaja za dodjelu ugovora dobavljaču ili pružatelju usluga stranaka osim navedenih, koji su mala ili srednja poduzeća u skladu s relevantnim odredbama prava EU-a, dok EU ne utvrdi da više ne primjenjuju diskriminirajuće mjere u korist određenih domaćih malih i manjinskih poduzeća.”

               Nakon pristupanja Australije Sporazumu o javnoj nabavi:

               – napomena 1. u okviru napomena uz Prilog 2. Dodatku I. Obveze Europske unije uključuje sljedeće točke nakon točke (g):

               „(h)
                     nabava od strane regionalnih i lokalnih javnih naručitelja (javni naručitelji iz upravnih jedinica obuhvaćenih NUTS-om 2 i 3 i manjih upravnih jedinica, kako je navedeno u Uredbi 1059/2003 (kako je izmijenjena) u pogledu robe, dobavljača, usluga i pružatelja usluga iz Australije;

               (i)
                     nabava od 200 000 SDR do 355 000 SDR koju provode regionalni naručitelji te od 200 000 SDR do 400 000 SDR za javnopravna tijela obuhvaćena ovim Prilogom, kad je riječ o robi i uslugama za dobavljače i pružatelje usluga iz Australije;

               (j)
                     nabava koju provode naručitelji obuhvaćeni ovim Prilogom, u pogledu:

               i.motornih vozila, kako su opisana u poglavljima Kombinirane nomenklature (KN) navedenima u nastavku:

               8702
                     Motorna vozila za prijevoz deset ili više osoba, uključujući vozača

               8703
                     Osobni automobili i ostala motorna vozila konstruirana prvenstveno za prijevoz osoba (osim vozila iz tarifnog broja 8702), uključujući motorna vozila tipa „karavan”, „kombi” i trkaće automobile

               8704
                     Motorna vozila za prijevoz robe

               8705
                     Motorna vozila za posebne namjene, osim onih konstruiranih prvenstveno za prijevoz osoba ili robe (na primjer, vozila za prijevoz neispravnih ili oštećenih vozila, dizalična vozila, vatrogasna vozila, vozila s ugrađenom miješalicom za beton, vozila za čišćenje cesta, vozila za štrcanje ili posipanje, pokretne radionice, pokretne radiološke jedinice)

               8711
                     Motocikli (uključujući i mopede), bicikli i slična vozila s pomoćnim motorom, sa ili bez bočne prikolice; bočne prikolice

               8713
                     Kolica za invalidne osobe, neovisno imaju li motorni ili drukčiji mehanički pogon ili ne

               ii.sastavnih dijelova motornih vozila, kako su opisani u poglavljima Kombinirane nomenklature (KN) navedenima u nastavku:

               8706 00
                     Šasije s ugrađenim motorima, za motorna vozila iz tarifnih brojeva 8701 do 8705

               8707
                     Karoserije (uključujući i kabine), za motorna vozila iz tarifnih brojeva 8701 do 8705

               8708
                     Dijelovi i pribor motornih vozila iz tarifnih brojeva 8701 do 8705

               8714
                     Dijelovi i pribor vozila iz tarifnih brojeva 8711 do 8713

               8716
                     Prikolice i poluprikolice; ostala vozila, bez vlastitog pogona; njihovi dijelovi

                u pogledu dobavljača i pružatelja usluga iz Australije.”

               – napomena 2. u okviru napomena uz Prilog 2. Dodatku I. Obveze Europske unije mijenja se kako slijedi:

               „2.
                     Odredbe članka XVIII. ne primjenjuju se na dobavljače i pružatelje usluga iz Japana, Koreje, SAD-a i Australije pri provođenju natječaja za dodjelu ugovora dobavljaču ili pružatelju usluga stranaka osim navedenih, koji su mala ili srednja poduzeća u skladu s relevantnim odredbama prava EU-a, dok EU ne utvrdi da više ne primjenjuju diskriminirajuće mjere u korist određenih domaćih malih i manjinskih poduzeća.”

               Nakon pristupanja Australije Sporazumu o javnoj nabavi, napomena 6. u okviru napomena uz Prilog 3. Dodatku I. Obveze Europske unije uključuje sljedeće točke nakon točke (r):

               „(s)
                     nabava koju provode naručitelji u sljedećim područjima:

               i.proizvodnja, prijevoz ili distribucija pitke vode, iz ovog Priloga;

               ii.proizvodnja, prijevoz ili distribucija električne energije, iz ovog Priloga;

               iii.objekti zračnih luka, iz ovog Priloga;

               iv.morske ili riječne luke ili drugi terminali, iz ovog Priloga;

               v.usluge gradske željeznice, tramvaja, trolejbusa ili autobusa, iz ovog Priloga; te

               vi.željeznički promet, iz ovog Priloga;

               u pogledu robe, usluga, dobavljača i pružatelja usluga iz Australije.”