				|

		52013PC0926

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju, u ime Europske unije, Ugovora iz Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim, slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom /* COM/2013/0926 final - 2013/0444 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Slijepe, slabovidne i osobe koje se iz nekog
drugog razloga ne mogu koristiti tiskom moraju imati jednak pristup knjigama i
tiskanom materijalu radi potpunog i učinkovitog sudjelovanja u društvu.
Prema procjeni Svjetske zdravstvene organizacije, 285 milijuna ljudi diljem
svijeta ima oštećen vid: među njima je 39 milijuna slijepih osoba i
246 milijuna slabovidnih.[1]
Prema izvješću Svjetskog saveza slijepih samo 5 % objavljenih knjiga
raspoloživo je u dostupnom formatu za osobe s oštećenjem vida, a u
zemljama u razvoju – u kojima živi otprilike 90 % osoba s oštećenjem
vida – ta stopa iznosi samo 1 %.[2]

Primjerke knjiga u dostupnom formatu danas
uglavnom proizvode i distribuiraju specijalizirani subjekti na nacionalnoj razini,
primjerice knjižnice za slijepe, na temelju dozvola ili uz ograničenja ili
iznimke od autorskog prava. Međutim, zbog nepostojanja međunarodnog
pravnog okvira kojim bi se omogućila prekogranična razmjena dostupnih
formata proizvedenih uz ograničenje ili iznimku udvostručuju se
napori za njihovu proizvodnju, čak i u zemljama u kojima se govori isti
jezik. To predstavlja problem zbog troškova proizvodnje primjeraka u dostupnom
formatu i ograničenih sredstava koja su na raspolaganju subjektima koji
pružaju usluge slijepima.
Od siječnja 2011. Europska unija obvezana
je Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom kojom je
obuhvaćeno pravo pristupa informacijama (članak 21.) i pravo osoba s
invaliditetom na sudjelovanje u kulturnom životu na ravnopravnoj osnovi s
drugima (članak 30.). Ta je Konvencija postala sastavni dio pravnog
poretka EU-a. Dvadeset i pet država članica potpisnice su Konvencije a tri
države trenutačno završavaju postupak ratifikacije.
U 2009. pokrenuti su pregovori u okviru
Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo (WIPO) o mogućem
međunarodnom ugovoru o uvođenju ograničenjâ i iznimaka od
autorskih prava u korist slijepih, slabovidnih i osoba koje se iz nekog drugog
razloga ne mogu koristiti tiskom, u cilju olakšanja prekogranične razmjene
primjeraka u dostupnom formatu.
Vijeće je 26. studenoga 2012. donijelo
Odluku o ovlaštenju Komisije za sudjelovanje u tim pregovorima u ime Europske
unije.[3]
Pregovori u WIPO-u uspješno su zaključeni na diplomatskoj konferenciji održanoj
u Marakešu od 17. do 28. lipnja 2013. donošenjem Ugovora iz Marakeša za
olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim, slabovidnim i osobama koje se
iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom (dalje u tekstu „Ugovor”) 27.
lipnja 2013.
Ugovorom se utvrđuje niz
međunarodnih pravila kojima se osigurava da na nacionalnoj razini postoje
ograničenja i iznimke od autorskih prava u korist slijepih, slabovidnih i
osoba koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom i kojima se
omogućuje prekogranična razmjena primjeraka objavljenih djela u
dostupnom formatu koji su izrađeni na temelju ograničenja ili iznimke
od autorskog prava u bilo kojoj ugovornoj stranci.
Ovim prijedlogom odluke Vijeća Komisija
od Vijeća traži ovlaštenje za potpisivanje Ugovora, u ime Europske unije,
podložno njegovu kasnijem sklapanju.
2.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Korisnici Ugovora jesu slijepe osobe, osobe
koje imaju oštećenje vida ili perceptivne smetnje ili poteškoće u
čitanju ili zbog fizičkog hendikepa nisu u stanju držati knjigu ili
rukovati njome ili fokusirati ili pomicati oči u mjeri u kojoj bi se u
načelu omogućilo čitanje.
Ugovorom se obvezuje sve ugovorne stranke da u
svojem nacionalnom zakonodavstvu koje se odnosi na autorska prava predvide
ograničenje ili iznimku od prava umnožavanja, prava distribucije i prava
stavljanja na raspolaganje javnosti kako bi djela u dostupnom formatu mogla
biti lakše stavljena na raspolaganje takvim korisnicima.[4] Ugovorne stranke mogu
odlučiti da takva ograničenja i iznimke ograniče na
slučajeve u kojima primjerci u dostupnom formatu nisu dostupni na tržištu
pod razumnim uvjetima za korisnike na njihovu državnom području. U EU-u je
člankom 5. stavkom 3. točkom (b) Direktive 2001/29/EZ o
usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u
informacijskom društvu[5]
već predviđena neobavezna iznimka ili ograničenje tih prava kad
je riječ o korištenju za potrebe osoba s invalidnošću, koje je u
neposrednoj vezi s invalidnošću i koje je nekomercijalne naravi, a u
opsegu potrebnom za određenu invalidnost. Za razliku od Ugovora,
članak 5. stavak 3. točka (b) Direktive 2001/29/EZ nije
ograničena na neku određenu invalidnost. Povrh toga, države
članice imaju slobodu izbora provedbe tog ograničenja ili iznimke.
Međutim, ustaljena je sudska praksa da se diskrecijsko pravo koje država
članica uživa pri uporabi nekih od iznimaka ili ograničenja iz
članka 5. Direktive 2001/29/EZ mora ostvariti u granicama koje nalaže
zakonodavstvo EU-a.[6]
Ugovorom su „djela” definirana kao književna i
umjetnička djela u smislu članka 2. stavka 1. Bernske konvencije za
zaštitu književnih i umjetničkih djela (dalje u tekstu „Bernska
konvencija”), u obliku teksta, znakovnog sustava i/ili povezanih ilustracija,
objavljena ili stavljena na raspolaganje javnosti na bilo kojem nosaču
podataka. Njime je pobliže određeno da su definicijom obuhvaćene i
zvučne knjige.
„Primjerak u dostupnom formatu” jest primjerak
djela izveden na drugačiji način i u drugačijem formatu od
formata u kojem je djelo objavljeno i koje korisnicima omogućuje jednako
lagan pristup djelu kakav bi imala osoba koja vidi. Primjercima u dostupnom
formatu smiju se služiti isključivo korisnici i njima se mora poštovati
cjelovitost originalnog djela.
Primjerke u dostupnom formatu izrađene na
temelju ograničenja ili iznimke od autorskog prava mogu izvoziti
„ovlašteni subjekti” definirani kao javne ustanove ili druge organizacije koje
na neprofitnoj osnovi slijepim, slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog
razloga ne mogu koristiti tiskom pružaju usluge obrazovanja, pedagoške
izobrazbe, adaptivnog čitanja ili pristupa informacijama. Ti subjekti
moraju osigurati da distribucija dostupnih formata bude ograničena samo na
korisnike, da se obeshrabri umnožavanje, distribucija i stavljanje na raspolaganje
neovlaštenih primjeraka te da se posveti dužna pažnja rukovanju primjercima i o
tome vodi evidencija.
Ugovorne stranke mogu dopustiti izvoz
primjeraka u dostupnom formatu samo ako osiguraju da su njihova
ograničenja ili iznimke od prava umnožavanja, distribucije i stavljanja na
raspolaganje javnosti u skladu sa zahtjevom „test u tri koraka” činjenicom
da su stranke Ugovora o autorskom pravu WIPO-a ili osiguravanjem na drugi
način da su relevantna ograničenja ili iznimke ograničena na
određene posebne slučajeve koji nisu u suprotnosti s uobičajenim
iskorištavanjem djela i koji bezrazložno ne dovode u pitanje zakonite interese
nositelja prava.
Ugovorom se pojašnjava da bi u mjeri u kojoj
ugovorna stranka dopušta korisniku ili ovlaštenom subjektu da izradi primjerak
djela u dostupnom formatu, morala dopustiti i uvoz takvih primjeraka.
Ugovorne stranke obvezne su poduzeti
odgovarajuće mjere, ako je potrebno, kako bi osigurale da kada pružaju
primjerenu pravnu zaštitu i učinkovite pravne lijekove protiv izbjegavanja
učinkovitih tehnoloških mjera, ta pravna zaštita ne sprečava korisnike
da uživaju ograničenja i iznimke predviđene Ugovorom. Istovrijedna obveza već je utvrđena u EU-u na
temelju članka 6. stavka 4. Direktive 2001/29/EZ.
Ugovorom se također zahtijeva od
ugovornih stranaka da zaštite privatnost korisnikâ te da surađuju kako bi
se olakšala prekogranična razmjena primjeraka u dostupnom formatu. WIPO
će utvrditi mjesto pristupa informacijama kako bi se ovlaštenim subjektima
pomoglo da se međusobno prepoznaju. Nadalje, Ugovorom se ohrabruje
ovlaštene subjekte da pružaju informacije o svojim politikama i praksama
zainteresiranim stranama i javnosti.
Ugovorom se potvrđuje da ugovorne stranke
imaju slobodu određivanja primjerenog načina provedbe Ugovora u
okviru vlastitih pravnih sustava i praksi. Međutim, moraju biti u skladu s
postojećim međunarodnim obvezama iz Bernske konvencije, Sporazuma o
trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva i Ugovora o autorskom
pravu WIPO-a. Ugovorom se priznaje mogućnost
ugovorne stranke da održi ili primijeni druga ograničenja i iznimke, izvan
područja primjene Ugovora, u korist korisnika i osoba s drugim
invaliditetom.
Članci 13. do 22. sadržavaju
administrativne i postupovne odredbe koje su veoma slične onima iz
Pekinškog ugovora o audiovizualnim izvedbama donesenog 24. lipnja 2012. Ugovor
će stupiti na snagu kada ga ratificira dvadeset ugovornih stranaka.
Europska unija može postati stranka Ugovora
budući da je tijekom diplomatske konferencije u Marakešu izjavila da je
nadležna za pitanja obuhvaćena tim Ugovorom i da raspolaže vlastitim
zakonodavstvom u tom području obvezujućim za sve njezine države
članice te da je propisno ovlaštena, u skladu sa svojim internim
postupcima, da postane stranka Ugovora. Europska unija potpisala je i završni
akt diplomatske konferencije 28. lipnja 2013. Ugovor je otvoren za potpisivanje
svakoj stranci koja ispunjuje uvjete za postajanje strankom Ugovora tijekom
godine dana od dana njegova donošenja.
Komisija je zadovoljna ishodom pregovora i od
Vijeća traži ovlaštenje da, u ime Europske unije, potpiše Ugovor iz
Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim, slabovidnim i
osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom.
Uzimajući u obzir predmet Ugovora, odluka
Vijeća morala bi se temeljiti na člancima 114. i 207. te na
članku 218. stavku 5. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
2013/0444 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o potpisivanju, u ime Europske unije, Ugovora
iz Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim, slabovidnim i
osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegove članke 114. i 207. u vezi s člankom
218. stavkom 5.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Od 22. siječnja 2011.
Europska unija obvezana je Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima osoba s
invaliditetom; njezine su odredbe postale sastavni dio pravnog poretka Europske
unije.[7]
(2)       Vijeće je 26. studenoga
2012. Komisiju ovlastilo da pregovara, u ime Europske unije, o međunarodnom
sporazumu u okviru Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo o
poboljšanom pristupu knjigama za osobe koje se ne mogu koristiti tiskom.
(3)       Pregovori su uspješno
zaključeni na diplomatskoj konferenciji održanoj u Marakešu od 17. do 28.
lipnja 2013., a Ugovor iz Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima
slijepim, slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu
koristiti tiskom (dalje u tekstu „Ugovor”) donesen je 27. lipnja 2013.
(4)       Ugovorom se utvrđuje niz
međunarodnih pravila kojima se osigurava da na nacionalnoj razini postoje
ograničenja i iznimke od autorskih prava u korist slijepih, slabovidnih i
osoba koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom i kojima se
omogućuje prekogranična razmjena primjeraka objavljenih djela u
dostupnom formatu koji su izrađeni na temelju ograničenjâ ili
iznimaka od autorskog prava.
(5)       Ugovor je otvoren za
potpisivanje svakoj stranci koja ispunjuje uvjete za postajanje strankom
Ugovora tijekom godine dana od dana njegova donošenja. Treba ga potpisati u ime
Europske unije, podložno kasnijem sklapanju.
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Ovime se, u ime Unije, odobrava potpisivanje
Ugovora iz Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim,
slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom,
podložno kasnijem sklapanju navedenog Ugovora.
Članak
2.
Glavno tajništvo Vijeća uspostavlja
instrument kojim se osobi koju / osobama koje je odredila Europska komisija
daju sve potrebne ovlasti za potpisivanje Ugovora, podložno njegovu sklapanju.
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu,
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               Informativni list br. 282, lipanj 2012.; http://www.who.int
[2]               http://www.worldblindunion.org

[3]               Odluka Vijeća o sudjelovanju Europske unije u
pregovorima za međunarodni sporazum u okviru Svjetske organizacije za
intelektualno vlasništvo o poboljšanom pristupu knjigama za osobe koje se ne
mogu koristiti tiskom; 16259/12 EU RESTRICTED
[4]               Ugovorne stranke mogu predvidjeti i ograničenje ili
iznimku od prava na javno izvođenje i, u skladu s priloženom usuglašenom
izjavom, od prava na prevođenje u mjeri u kojoj to dopušta Bernska
konvencija.
[5]               SL L 167, 22.6.2001., str. 10. – 19.
[6]               Vidi, primjerice, slučaj C-145/ Eva Maria Painer,
stavak 104.
[7]               Odluka Vijeća 2010/48/EZ od 26. studenoga 2009. o
sklapanju Konvencije Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom od
strane Europske zajednice. SL L 23, 27.1.2010., str. 35. – 61.
PRILOG
prijedlogu
ODLUKE VIJEĆA
o potpisivanju, u ime Europske unije,
Ugovora iz Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim,
slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom
UGOVOR IZ MARAKEŠA ZA OLAKŠANJE PRISTUPA
OBJAVLJENIM DJELIMA SLIJEPIM, SLABOVIDNIM I OSOBAMA KOJE SE IZ NEKOG DRUGOG
RAZLOGA NE MOGU SLUŽITI STANDARDNIM TISKOM
Preambula
Ugovorne stranke,
podsjećajući na načela nediskriminacije, jednakih mogućnosti, dostupnosti
te potpunog i učinkovitog sudjelovanja u društvu i uključivanja u
njega iz Opće deklaracije o ljudskim pravima i Konvencije Ujedinjenih
naroda o pravima osoba s invaliditetom,
imajući na umu izazove koji su štetni za potpuni razvoj osoba s oštećenjem vida
ili s drugim poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom, koji
ograničavaju njihovu slobodu izražavanja, uključujući slobodu
traženja, primanja i davanja informacija i ideja svih vrsta na ravnopravnoj
osnovi s drugima, uključujući svim oblicima komunikacije prema
njihovu izboru, njihovo uživanje prava na obrazovanje i mogućnost provedbe
istraživanja,
naglašavajući
važnost zaštite autorskih prava radi poticanja i nagrađivanja književnog i
umjetničkog stvaralaštva te povećanja mogućnosti za svaku osobu,
uključujući osobe s oštećenjem vida ili s drugim
poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom, da sudjeluje u kulturnom
životu zajednice, uživa u umjetnostima i da može imati koristi od znanstvenog
napretka i njegovih pogodnosti,
svjesne prepreka
koje osobama s oštećenjem vida ili s drugim poteškoćama zbog kojih se
ne mogu služiti tiskom onemogućuju pristup objavljenim djelima te tako i
ostvarenje jednakih mogućnosti u društvu, i potrebe da se poveća broj
djela u dostupnom formatu i poboljša optjecaj takvih djela,
uzimajući u obzir da većina osoba s oštećenjem vida ili s drugim
poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom živi u zemljama u razvoju
i najnerazvijenijim zemljama,
priznavajući
da se unatoč razlikama među nacionalnim zakonima o autorskom pravu,
pozitivni utjecaj koji nove informacijske i komunikacijske tehnologije imaju na
život osoba s oštećenjem vida ili s drugim poteškoćama zbog kojih se
ne mogu služiti tiskom može poboljšati boljim pravnim okvirom na
međunarodnoj razini,
priznavajući
da su mnoge države članice u svojim nacionalnim zakonima o autorskom pravu
odredile ograničenja i iznimke u korist osoba s oštećenjem vida ili s
drugim poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom, ali da svejedno
postoji stalan manjak djelâ u formatu dostupnom tim osobama, te da su potrebna
znatna sredstva kako bi djela postala dostupna tim osobama i da je zbog
nemogućnosti prekogranične razmjene primjeraka u dostupnom formatu
bilo potrebno udvostručenje napora,
priznavajući
važnost uloge nositeljâ prava u omogućivanju dostupnosti njihovih djela
osobama s oštećenjem vida ili s drugim poteškoćama zbog kojih se ne
mogu služiti tiskom i važnost primjerenih ograničenja i iznimaka kako bi
djela postala dostupna tim osobama, posebno kada tržište nije u mogućnosti
osigurati takav pristup,
priznavajući
potrebu održavanja ravnoteže između učinkovite zaštite autorskih
prava i interesa šire javnosti, posebno u vezi s obrazovanjem, istraživanjem i
pristupom informacijama, te da se tom ravnotežom mora olakšati učinkovit i
pravovremen pristup djelima u korist osoba s oštećenjem vida ili s drugim
poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom,
potvrđujući obveze ugovornih stranaka na temelju postojećih međunarodnih
ugovora o zaštiti autorskog prava te važnost i fleksibilnost testa u tri koraka
primjenjivog na ograničenja i iznimke utvrđenog člankom 9.
stavkom 2. Bernske konvencije za zaštitu književnih i umjetničkih djela te
ostale međunarodne instrumente,
podsjećajući na važnost preporuka Razvojnog plana koje je 2007. donijela glavna
skupština Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo (WIPO) i kojima se
želi osigurati da razmatranja koja se odnose na razvoj čine sastavni dio
rada te organizacije,
priznavajući
važnost međunarodnog sustava autorskog prava i u cilju usklađivanja
ograničenjâ i iznimaka kako bi se osobama s oštećenjem vida ili s
drugim poteškoćama zbog kojih se ne mogu služiti tiskom omogućio
lakši pristup djelima i njihovo korištenje,
sporazumjele su se o sljedećem:
Članak 1. – Odnos prema drugim
konvencijama i ugovorima
Nijedna odredba ovog Ugovora ne smije
predstavljati odstupanje od obveza koje ugovorne stranke imaju jedna prema
drugoj na temelju bilo kojeg drugog ugovora, niti dovoditi u pitanje prava koja
ugovorna stranka ima na temelju drugih ugovora.
Članak 2. – Definicije
Za potrebe ovog Ugovora:
(a)          „djela” znači književna i
umjetnička djela u smislu članka 2. stavka 1. Bernske konvencije za
zaštitu književnih i umjetničkih djela, u obliku teksta, znakovnog sustava
i/ili povezanih ilustracija, objavljena ili stavljena na raspolaganje javnosti
na bilo kojem nosaču podataka[1];
(b)          „primjerak u dostupnom formatu”
znači primjerak djela izveden na drugačiji način i u
drugačijem formatu što korisniku omogućuje pristup djelu te
omogućuje jednako lagan i slobodan pristup kakav bi imala osoba koja nema
oštećenje vida ili druge poteškoće zbog kojih se ne može služiti
tiskom. Primjercima u dostupnom formatu smiju se služiti isključivo
korisnici i njima se mora poštovati cjelovitost originalnog djela, vodeći
računa o izmjenama koje su potrebne kako bi djelo bilo dostupno u drugom
formatu te o potrebama korisnikâ koje se odnose na dostupnost;
(c)          „ovlašteni subjekt” znači
subjekt kojeg je država ovlastila ili priznala da na neprofitnoj osnovi
korisnicima pruža usluge obrazovanja, pedagoške izobrazbe, adaptivnog
čitanja ili pristupa informacijama. Uključuje i javnu ustanovu ili
neprofitnu organizaciju koja iste usluge pruža korisnicima kao jednu od svojih
primarnih djelatnosti ili institucionalnih obveza[2].
            Ovlašteni subjekt utvrđuje
vlastitu praksu i pridržava je se u svrhu:
(i)      utvrđivanja da su osobe kojima
pruža usluge korisnici;
(ii)     ograničavanja vlastite distribucije
i stavljanja na raspolaganje primjeraka u dostupnom formatu samo na korisnike
i/ili ovlaštene subjekte;
(iii)    obeshrabrivanja umnožavanja,
distribucije i stavljanja na raspolaganje neovlaštenih primjeraka; i
(iv)    posvećivanja dužne pažnje rukovanju
primjercima djelâ i vođenju evidencije o tome, istovremeno poštujući
privatnost korisnikâ u skladu s člankom 8.
Članak 3. – Korisnici
Korisnik je osoba koja:
(a)          je slijepa;
(b)          ima oštećenje vida ili
perceptivne smetnje ili poteškoće u čitanju koje nije moguće
popraviti tako da vidna funkcija bude u osnovi istovjetna onoj koju ima osoba
koja nema takvo oštećenje ili smetnje, te stoga ne može čitati
tiskana djela pretežno u istoj mjeri kao osoba koja nema oštećenje ili
smetnje; ili[3]
(c)          zbog fizičkog hendikepa nije u
stanju držati knjigu ili rukovati njome ili fokusirati ili pomicati oči u
mjeri u kojoj bi se u načelu omogućilo čitanje;
bez obzira na druge oblike invalidnosti.
Članak 4. – Ograničenja i iznimke
koje se odnose na primjerke u dostupnom formatu predviđene nacionalnim
zakonodavstvom
1.         (a)        ugovorne stranke dužne
su u svojem nacionalnom zakonodavstvu koje se odnosi na autorska prava
predvidjeti ograničenje ili iznimku od prava umnožavanja, prava
distribucije i prava stavljanja na raspolaganje javnosti kako je
predviđeno Ugovorom o autorskom pravu WIPO-a, kako bi djela u dostupnom
formatu mogla biti lakše stavljena na raspolaganje korisnicima. Ograničenjem
ili iznimkom predviđenom nacionalnim zakonodavstvom trebale bi se
omogućiti izmjene potrebne kako bi djelo bilo dostupno u drugom formatu.
(b)     ugovorne stranke mogu predvidjeti i
ograničenje ili iznimku od prava na javno izvođenje kako bi se
korisnicima olakšao pristup djelima.
2.         Ugovorna stranka može udovoljiti
zahtjevima iz članka 4. stavka 1. za sva prava koja su njime utvrđena
tako da u svojem nacionalnom zakonodavstvu o autorskom pravu predvidi
ograničenje ili iznimku kojom:
(a)          je ovlaštenim subjektima dopušteno,
bez odobrenja nositelja autorskog prava, izraditi primjerak djela u dostupnom
formatu, nabaviti primjerak u dostupnom formatu od drugog ovlaštenog subjekta i
staviti te primjerke korisnicima na raspolaganje bilo kojim sredstvima,
uključujući nekomercijalnim posuđivanjem ili elektroničkom
komunikacijom putem žice ili bežičnim putem, te poduzeti sve
međukorake kako bi se ostvarili ti ciljevi, ako su ispunjeni svi sljedeći
uvjeti:
i.       ovlašteni subjekt koji želi obavljati tu
djelatnost ima zakonit pristup tom djelu ili primjerku tog djela;
ii.      djelo je pretvoreno u primjerak u
dostupnom formatu što može uključivati sva sredstva potrebna za prijenos
informacija na dostupni format, ali kojim se ne uvode izmjene osim onih
neophodnih kako bi djelo postalo dostupno korisniku;
iii.     takvi primjerci u dostupnom formatu
dostavljaju se isključivo kako bi se korisnici njima služili; i
iv.     djelatnost se obavlja na neprofitnoj
osnovi;
i
(b)          korisnik ili osoba koja djeluje u
njegovo ili njezino ime, uključujući primarnog njegovatelja ili
osobnog asistenta, može izraditi primjerak djela u dostupnom formatu za osobnu
uporabu korisnika ili može na drugi način pomoći korisniku da izradi
primjerke u dostupnom formatu i da se njima služi ako korisnik ima zakonit
pristup tom djelu ili primjerku tog djela.
3.         Ugovorna stranka može udovoljiti
zahtjevima iz članka 4. stavka 1. tako da u svojem nacionalnom zakonu o
autorskom pravu predvidi druga ograničenja ili iznimke u skladu s
člancima 10. i 11.[4]
4.         Ugovorna stranka može
ograničenja ili iznimke iz ovog članka ograničiti na djela koja
se u posebnom dostupnom formatu ne mogu nabaviti na tržištu pod razumnim
uvjetima za korisnike na tom tržištu. Svaka ugovorna stranka koja koristi tu
mogućnost to izjavljuje u obavijesti koju polaže kod glavnog direktora
WIPO-a u trenutku ratifikacije ovog Ugovora, njegova prihvaćanja ili
pristupanja Ugovoru ili u bilo kojem trenutku nakon toga[5].
5.         Nacionalno zakonodavstvo ima pravo
odlučiti primjenjuje li se naknada na ograničenja ili iznimke iz ovog
članka.
Članak 5. – Prekogranična razmjena
primjeraka u dostupnom formatu
1.         Ugovorne stranke predviđaju da
ako je primjerak u dostupnom formatu izrađen na temelju ograničenja
ili iznimke ili primjenom zakona, taj primjerak u dostupnom formatu ovlašteni
subjekt može distribuirati ili staviti na raspolaganje korisniku ili ovlaštenom
subjektu u drugoj ugovornoj stranci[6].
2.         Ugovorna stranka može udovoljiti
zahtjevima iz članka 5. stavka 1. tako da u svojem nacionalnom
zakonodavstvu o autorskom pravu predvidi ograničenje ili iznimku kojom:
(a)          je ovlaštenim subjektima dopušteno,
bez odobrenja nositelja prava i za isključivu uporabu korisnikâ, primjerke
u dostupnom formatu distribuirati ili staviti na raspolaganje ovlaštenom
subjektu u drugoj ugovornoj stranci; i
(b)          kojom je ovlaštenim subjektima dopušteno,
bez odobrenja nositelja prava i u skladu s člankom 2. točkom (c),
primjerke u dostupnom formatu distribuirati ili staviti na raspolaganje korisniku
u drugoj ugovornoj stranci;
pod uvjetom da prije distribucije ili
stavljanja na raspolaganje izvorni ovlašteni subjekt nije znao ili imao
osnovane razloge da zna da će se primjerak u dostupnom formatu koristiti
za druge osobe osim korisnika[7].
3.         Ugovorna stranka može udovoljiti
zahtjevima iz članka 5. stavka 1. tako da u svojem nacionalnom
zakonodavstvu o autorskom pravu predvidi druga ograničenja ili iznimke u
skladu s člankom 5. stavkom 4. i člancima 10. i 11.
4.         (a)        Kada ovlašteni subjekt u
ugovornoj stranci primi primjerke u dostupnom formatu u skladu s člankom
5. stavkom 1. i ta ugovorna stranka nema obveza na temelju članka 9.
Bernske konvencije, on osigurava, u skladu s vlastitim pravnim sustavom i
praksom, da se primjerci u dostupnom formatu umnožavaju, distribuiraju i
stavljaju na raspolaganje isključivo u korist korisnika na području
nadležnosti te ugovorne stranke.
(b)     Distribucija i stavljanje na raspolaganje
primjeraka u dostupnom formatu od strane ovlaštenog subjekta u skladu s
člankom 5. stavkom 1. ograničeno je na područje nadležnosti te
ugovorne stranke, osim ako je ona stranka Ugovora o autorskom pravu WIPO-a ili
na drugi način ograničava ograničenja ili iznimke koje se
provode na temelju ovog Ugovora u pogledu prava distribucije i prava stavljanja
na raspolaganje javnosti na određene posebne slučajeve koji nisu u
suprotnosti s uobičajenim iskorištavanjem djela i koji bezrazložno ne
dovode u pitanje zakonite interese nositelja prava[8],[9].
(c)      Ničim se iz ovog članka ne
utječe na utvrđivanje toga što predstavlja čin distribucije ili
čin stavljanja na raspolaganje javnosti.
5.         Nijedna odredba ovog Ugovora ne
koristi se za razmatranje pitanja iscrpljenja prava.
Članak 6. – Uvoz primjeraka u dostupnom
formatu
U mjeri u kojoj je nacionalnim zakonodavstvom ugovorne
stranke dopušteno korisniku, osobi koja djeluje u njegovo ili njezino ime ili
ovlaštenom subjektu da izradi primjerak djela u dostupnom formatu, nacionalnim
zakonodavstvom te ugovorne stranke dopušta im se i uvoz primjerka u dostupnom
formatu u korist korisnika, bez odobrenja nositelja prava[10].
Članak 7. – Obveze koje se odnose na
tehnološke mjere
Ugovorne stranke poduzimaju odgovarajuće
mjere, ako je potrebno, kako bi osigurale da kada pružaju primjerenu pravnu
zaštitu i učinkovite pravne lijekove protiv izbjegavanja učinkovitih
tehnoloških mjera, ta pravna zaštita ne sprečava korisnike da uživaju
ograničenja i iznimke predviđene ovim Ugovorom[11].
Članak 8. – Poštovanje privatnosti
Pri provedbi ograničenja i iznimaka
predviđenih ovim Ugovorom, ugovorne stranke nastoje zaštititi privatnost
korisnikâ na ravnopravnoj osnovi s drugima.
Članak 9. – Suradnja u cilju olakšanja
prekogranične razmjene
1.         Ugovorne stranke nastoje poticati
prekograničnu razmjenu primjeraka u dostupnom formatu podupiranjem
dobrovoljne razmjene informacija kako bi se ovlaštenim subjektima pomoglo da se
međusobno prepoznaju. Međunarodni ured WIPO-a u tu svrhu
utvrđuje mjesto pristupa informacijama.
2.         Ugovorne stranke obvezuju se da
će pomagati svojim ovlaštenim subjektima koji obavljaju djelatnosti iz
članka 5. kako bi se na raspolaganje stavile informacije o njihovim
praksama u skladu s člankom 2. točkom (c) razmjenom informacija
među ovlaštenim subjektima i stavljanjem na raspolaganje informacija o
svojim politikama i praksama, uključujući u vezi s
prekograničnom razmjenom primjeraka u dostupnom formatu, zainteresiranim
stranama i javnosti prema potrebi.
3.         Međunarodni ured WIPO-a pozvan
je da podijeli informacije o funkcioniranju ovog Ugovora, ako su dostupne.
4.         Ugovorne stranke priznaju važnost
međunarodne suradnje i njezina promicanja kao potpore nacionalnim naporima
za ostvarenje svrhe i ciljeva ovog Ugovora[12].
Članak 10. – Opća načela
provedbe
1.         Ugovorne stranke obvezuju se na
donošenje mjera potrebnih za osiguranje primjene ovog Ugovora.
2.         Ništa ne smije spriječiti
ugovorne stranke da odrede primjeren način provedbe odredaba ovog Ugovora
u okviru vlastitog pravnog sustava i prakse[13].
3.         Ugovorne stranke mogu ispuniti
svoja prava i obveze iz ovog Ugovora ograničenjima ili iznimkama
izričito u korist korisnicima, drugim ograničenjima ili iznimkama ili
njihovom kombinacijom u okviru svojih nacionalnih pravnih sustava i praksi. Tu
mogu biti uključeni sudski, upravni ili regulatorni akti u korist
korisnika u pogledu poštenog postupanja, poslovanja ili uporabe za
udovoljavanje njihovim potrebama u skladu s pravima i obvezama iz Bernske
konvencije, drugih međunarodnih ugovora i članka 11.
Članak 11. – Opće obveze o
ograničenjima i iznimkama
Pri donošenju mjera potrebnih za osiguranje
primjene ovog Ugovora, ugovorna stranka može ostvarivati prava i ispunjuje
obveze koje ima na temelju Bernske konvencije, Sporazuma o trgovinskim
aspektima prava intelektualnog vlasništva i Ugovora o autorskom pravu WIPO-a,
uključujući njihove sporazume o tumačenju, tako da:
(a)          u skladu s člankom 9. stavkom
2. Bernske konvencije, ugovorna stranka može dopustiti umnožavanje djelâ u
određenim posebnim slučajevima pod uvjetom da takvo umnožavanje nije
u suprotnosti s uobičajenim iskorištavanjem djela i da bezrazložno ne
dovode u pitanje zakonite interese autora;
(b)          u skladu s člankom 13.
Sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva, ugovorna
stranka ograničenja ili iznimke od isključivih prava ograničava
na određene posebne slučajeve koji nisu u suprotnosti s
uobičajenim iskorištavanjem djela i koji bezrazložno ne dovode u pitanje
zakonite interese nositelja prava;
(c)          u skladu s člankom 10. stavkom
1. Ugovora o autorskom pravu WIPO-a, ugovorna stranka može predvidjeti
ograničenja ili iznimke od prava koja su autorima odobrena na temelju
Ugovora o autorskom pravu WIPO-a u određenim posebnim slučajevima,
koji nisu u suprotnosti s uobičajenim iskorištavanjem djela i koji
bezrazložno ne dovode u pitanje zakonite interese autora;
(d)          u skladu s člankom 10. stavkom
2. Ugovora o autorskom pravu WIPO-a, ugovorna stranka pri primjeni Bernske
konvencije ograničava sva ograničenja i iznimke od prava na određene
posebne slučajeve koji nisu u suprotnosti s uobičajenim
iskorištavanjem djela i koji bezrazložno ne dovode u pitanje zakonite interese
autora.
Članak 12. – Ostala ograničenja i
iznimke
1.         Ugovorne stranke priznaju da
ugovorna stranka može u svojem nacionalnom zakonodavstvu provesti druga
ograničenja i iznimke od autorskog prava u korist korisnikâ od onih
predviđenih ovim Ugovorom uzimajući u obzir gospodarsku situaciju te
ugovorne stranke i njezine društvene i kulturne potrebe, u skladu s
međunarodnim pravima i obvezama te ugovorne stranke, a u slučaju
najnerazvijenije zemlje uzimajući u obzir njezine posebne potrebe i
posebna međunarodna prava i obveze i elemente fleksibilnosti u tom
pogledu.
2.         Ovim se Ugovorom ne dovode u
pitanje ostala ograničenja i iznimke za osobe s invaliditetom
predviđene nacionalnim zakonodavstvom.
Članak 13. – Skupština
1.         (a)        Ugovorne stranke imaju
skupštinu.
(b)     Svaku ugovornu stranku u skupštini
predstavlja jedan zastupnik kojemu mogu pomagati drugi izaslanici, savjetnici i
stručnjaci.
(c)      Troškove svake delegacije pokriva
ugovorna stranka koja je delegaciju imenovala. Skupština može zatražiti dodjelu
financijske pomoći od WIPO-a kako bi olakšala sudjelovanje delegacija
ugovornih stranaka koje se smatraju zemljama u razvoju u skladu s
utvrđenom praksom Opće skupštine Ujedinjenih naroda ili koje su
zemlje u prelasku na tržišno gospodarstvo.
2.         (a)        Skupština se bavi
pitanjima koja se odnose na održavanje i razvoj ovog Ugovora i njegovu primjenu
i djelovanje.
(b)     Skupština obavlja funkciju koja joj je
dodijeljena na temelju članka 15. u pogledu mogućnosti odobrenja
određenim međuvladinim organizacijama da postanu stranke ovog
Ugovora.
(c)      Skupština odlučuje o sazivanju
diplomatske konferencije za reviziju ovog Ugovora i daje glavnom direktoru
WIPO-a potrebne upute za pripremu takve diplomatske konferencije.
3.         (a)        Svaka ugovorna stranka
koja je država ima jedan glas i glasuje samo u svoje vlastito ime.
(b)     Svaka ugovorna stranka koja je
međuvladina organizacija može sudjelovati u glasovanju umjesto svojih
država članica s brojem glasova koji je jednak broju njezinih država
članica koje su ugovorne stranke ovog Ugovora. Nijedna međuvladina
organizacija ne sudjeluje u glasovanju ako bilo koja od njezinih država članica
ostvaruje svoje pravo na glasovanje, i obratno.
4.         Skupština se sastaje na poziv
glavnog direktora i, osim u izvanrednim slučajevima, u istom razdoblju i
na istom mjestu kao i glavna skupština WIPO-a.
5.         Skupština nastoji donositi odluke
suglasnošću i donosi svoj poslovnik, uključujući sazivanje
izvanrednih zasjedanja, zahtjeve koji se odnose na kvorum i, podložno odredbama
ovog Ugovora, potrebnu većinu za različite vrste odluka.
Članak 14. – Međunarodni ured
Međunarodni ured WIPO-a obavlja
administrativne zadatke u vezi s ovim Ugovorom.
Članak 15. – Uvjeti za postajanje
strankom Ugovora
1.         Svaka država članica WIPO-a
može postati stranka ovog Ugovora.
2.         Skupština može odlučiti da
primi kao stranku ovog Ugovora svaku međuvladinu organizaciju koja izjavi
da je nadležna za pitanja obuhvaćena Ugovorom i da raspolaže vlastitim
zakonodavstvom u tom području obvezujućim za sve njezine države
članice te da je propisno ovlaštena, u skladu sa svojim internim
postupcima, da postane stranka ovog Ugovora.
3.         Europska unija, budući da je
podnijela izjavu iz prethodnog stavka tijekom diplomatske konferencije na kojoj
je donesen ovaj Ugovor, može postati stranka ovog Ugovora.
Članak 16.– Prava i obveze iz Ugovora
Osim ako u ovom Ugovoru nije izričito
odlučeno drugačije, svaka ugovorna stranka uživa sva prava i preuzima
sve obveze iz ovog Ugovora.
Članak 17. – Potpisivanje Ugovora
Ovaj je Ugovor otvoren za potpisivanje na
diplomatskoj konferenciji u Marakešu i nakon toga u sjedištu WIPO-a godinu dana
od dana njegova donošenja i može ga potpisati svaka stranka koja ispunjuje
uvjete za postajanje strankom Ugovora.
Članak 18.– Stupanje na snagu Ugovora
Ovaj Ugovor stupa na snagu tri mjeseca nakon
što dvadeset stranaka koje ispunjuju uvjete iz članka 15. položi
svoje isprave o ratifikaciji ili pristupu.
Članak 19. – Stupanje na snagu Ugovora za
ugovornu stranku
Ovaj Ugovor obvezuje:
(a)          dvadeset stranaka koje ispunjuju
potrebne uvjete iz članka 18. od dana stupanja na snagu ovog Ugovora;
(b)          svaku drugu stranku koja ispunjuje
potrebne uvjete iz članka 15. od isteka tri mjeseca od datuma kada je
položila svoje isprave o ratifikaciji ili pristupu glavnom direktoru WIPO-a.
Članak 20. – Otkazivanje Ugovora
Svaka ugovorna stranka može otkazati ovaj
Ugovor dostavljanjem obavijesti naslovljene glavnom direktoru WIPO-a. Svako
otkazivanje stupa na snagu godinu dana od dana kada je glavni direktor WIPO-a
primio obavijest.
Članak 21. – Jezici Ugovora
1.         Ovaj se Ugovor potpisuje u jednom
izvorniku na engleskom, arapskom, kineskom, francuskom, ruskom i španjolskom
jeziku, pri čemu su verzije na svim tim jezicima jednako vjerodostojne.
2.         Službeni tekst na bilo kojem jeziku
osim onih iz članka 21. stavka 1. utvrđuje glavni direktor WIPO-a na
zahtjev zainteresirane strane i nakon savjetovanja sa svim zainteresiranim
stranama. Za potrebe ovog stavka, „zainteresirana strana” znači svaka
država članica WIPO-a čiji je službeni jezik ili jedan od službenih
jezika u pitanju te Europska unija i svaka međuvladina organizacija koja
može postati stranka ovog Ugovora, ako je u pitanju jedan od njezinih službenih
jezika.
Članak 22. – Depozitar
Glavni direktor WIPO-a depozitar je ovog
Ugovora.
Sastavljeno u Marakešu 27. lipnja 2013.
[1]               Usuglašena izjava u vezi s člankom 2.
točkom (a): Za potrebe ovog Ugovora, podrazumijeva se da su ovom
definicijom obuhvaćena djela u zvučnom obliku, kao što su zvučne
knjige.
[2]               Usuglašena izjava u vezi s člankom 2.
točkom (c): Za potrebe ovog Ugovora, podrazumijeva se da „subjekti
koje je priznala država” mogu uključivati subjekte koji primaju državnu
financijsku potporu da na neprofitnoj osnovi korisnicima pružaju usluge
obrazovanja, pedagoške izobrazbe, adaptivnog čitanja ili pristupa
informacijama.
[3]               Usuglašena izjava u vezi s člankom 3.
točkom (b): Izraz „nije moguće popraviti” ne znači da je
nužna uporaba svih mogućih medicinskih dijagnostičkih postupaka i
postupaka liječenja.
[4]               Usuglašena izjava u vezi s člankom 4. stavkom
3.: Podrazumijeva se da se ovim stavkom ne smanjuje niti se proširuje
područje primjene ograničenjâ i iznimaka dopuštenih na temelju
Bernske konvencije u pogledu prava na prevođenje, u odnosu na osobe s
oštećenjem vida ili s drugim poteškoćama zbog kojih se ne mogu
služiti tiskom.
[5]               Usuglašena izjava u vezi s člankom 4. stavkom
4.: Podrazumijeva se da zahtjev koji se odnosi na dostupnost na tržištu ne
dovodi u pitanje je li ograničenje ili iznimka iz ovog članka u
skladu s testom u tri koraka ili nije.
[6]               Usuglašena izjava u vezi s člankom 5. stavkom
1.: Podrazumijeva se i da se nijednom odredbom ovog Ugovora ne smanjuje niti
proširuje područje primjene isključivih prava predviđenih drugim
ugovorima.
[7]               Usuglašena izjava u vezi s člankom 5. stavkom
2.: Podrazumijeva se da, kako bi se primjerci u dostupnom formatu
distribuirali ili stavili na raspolaganje izravno korisniku u drugoj ugovornoj
stranci, može biti primjereno da ovlašteni subjekt primijeni dodatne mjere kako
bi utvrdio da je osoba kojoj pruža usluge korisnik i slijedio vlastitu praksu
kako je navedeno u članku 2. točki (c).
[8]               Usuglašena izjava u vezi s člankom 5. stavkom 4.
točkom (b): Podrazumijeva se da se nijednom odredbom ovog Ugovora ne
zahtijeva ili podrazumijeva da ugovorna stranka prihvati ili primijeni test u
tri koraka izvan granica njezinih obveza koje proizlaze iz ovog instrumenta ili
drugih međunarodnih ugovora.
[9]               Usuglašena izjava u vezi s člankom 5. stavkom 4.
točkom (b): Podrazumijeva se da se nijednom odredbom ovog Ugovora ne
stvara obveza ugovorne stranke da ratificira Ugovor o autorskom pravu WIPO-a
ili da mu pristupi ili da se pridržava bilo koje od njegovih odredaba te da se
ničim u ovom Ugovoru ne dovode u pitanje prava, ograničenja i iznimke
sadržane u Ugovoru o autorskom pravu WIPO-a.
[10]             Usuglašena izjava u vezi s člankom 6.:
Podrazumijeva se da ugovorne stranke pri provedbi svojih obveza iz članka
6. raspolažu s elementima fleksibilnosti navedenima u članku 4.
[11]             Usuglašena izjava u vezi s člankom 7.:
Podrazumijeva se da se ovlašteni subjekti, u različitim okolnostima,
odlučuju za primjenu tehnoloških mjera za izradu, distribuciju i
stavljanje na raspolaganje primjeraka u dostupnom formatu i ničim se u
ovom članku ne ometa takva praksa ako je ona u skladu s nacionalnim
zakonodavstvom.
[12]             Usuglašena izjava u vezi s člankom 9.:
Podrazumijeva se da se člankom 9. ne podrazumijeva obvezna registracija
za ovlaštene subjekte niti predstavlja preduvjet za ovlaštene subjekte za
obavljanje djelatnosti priznatih ovim Ugovorom, već se predviđa
mogućnost razmjene informacija kako bi se olakšala prekogranična
razmjena primjeraka u dostupnom formatu.
[13]             Usuglašena izjava u vezi s člankom 10. stavkom 2.:
Podrazumijeva se da kada se djelo smatra djelom iz članka 2.
točke (a), uključujući takva djela u zvučnom obliku,
ograničenja i iznimke predviđeni ovim Ugovorom primjenjuju se mutatis
mutandis na povezana prava koliko je potrebno kako bi se izradio primjerak u
dostupnom formatu, distribuirao i stavio na raspolaganje korisnicima.


				|

		52014PC0362

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o podvrgavanju tvari 4-jodo-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamin (25I-NBOMe), 3,4-dikloro-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamid (AH-7921), 3,4-metilendioksipirovaleron (MDPV) i 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanon (metoksetamin) kontrolnim mjerama /* COM/2014/0362 final - 2014/0183 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.   KONTEKST PRIJEDLOGA
Odlukom Vijeća 2005/387/PUP o razmjeni
informacija, procjeni rizika i kontroli novih psihoaktivnih tvari[1] predviđa se
postupak od tri koraka kojim se može dovesti do podvrgavanja novih
psihoaktivnih tvari kontrolnim mjerama diljem Unije.
Vijeće je 28. siječnja 2014. u
skladu s člankom 6. stavkom 1. prethodno navedene Odluke
Vijeća zatražilo procjenu rizika prouzročenih uporabom, proizvodnjom
i trgovanjem novim psihoaktivnim tvarima 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetaminom,
uz podatke o sudjelovanju organiziranog kriminala i posljedicama kontrolnih
mjera uvedenih za te tvari.
Rizike psihoaktivnih tvari 25I-NBOMe, AH-7921,
MDPV i metoksetamina procijenio je Znanstveni odbor Europskog centra za nadzor
droga i ovisnosti o drogama (EMCDDA) koji djeluje u skladu s odredbama
članka 6. stavka 2., 3. i 4. Odluke Vijeća. Predsjednik
Znanstvenog odbora podnio je izvješće o procjeni rizika Komisiji i
Vijeću 23. travnja 2014.
Glavni su rezultati procjene rizika
sljedeći:
·
25I-NBOMe derivat je tvari 2C-I, poznatog
sintetičkog derivata fenetilamina sa stimulativnim i halucinogenim
svojstvima, a procjeni rizika i kontrolnim mjerama bio je podvrgnut u 2003. Na
tržištu drogama u EU-u dostupan je najmanje od svibnja 2012., a otkriven je u 23
države članice i Norveškoj. U tri su države članice zabilježena
četiri smrtna slučaja povezana s tvari 25I-NBOMe. Toksičnost s
teškim posljedicama povezana s uporabom tvari 25I-NBOMe prijavljena je u
četiri države članice koje su priopćile 32 otrovanja koja nisu
završila smrću. Informacijama o zapljenama i prikupljenim uzorcima ukazuje
se na to da se 25I-NBOMe na ilegalnom tržištu prodaje kao LSD.
·
AH-7921 strukturno je atipični sintetički
opioidni analgetik koji je u EU-u dostupan najmanje od srpnja 2012., a otkriven
je u osam država članica i Norveškoj. Zabilježeno je 15 smrtnih
slučajeva povezanih s tvari AH-7921 koji su se dogodili u trima državama
članicama u relativno kratkom razdoblju od prosinca 2012. do rujna 2013.
Toksičnost s teškim posljedicama prijavila je jedna država članica uz
6 otrovanja koja nisu završila smrću. Čini se da trgovci na malo
prodaju AH-7921 internetom od 2011. kao „istraživačka kemikalija” ili
„legalni opioid”.
·
MDPV jest prstenasti supstituirani sintetički
derivat katinona, kemijski povezan s pirovaleronom, a obje tvari podliježu
kontroli prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971.
Između rujna 2009. i kolovoza 2013. zabilježeno je 108 smrtnih
slučajeva u osam država članica i Norveškoj, pri čemu je MDPV
otkriven u biološkim uzorcima pri obdukciji ili je njime prouzročena smrt.
Osam država članica prijavile su 525 otrovanja povezanih s MDPV-om koja
nisu završila smrću. Na tržištu drogama u EU-u MDPV je prisutan od
studenoga 2008. Zapljene MDPV-a s više od nekoliko kilograma prijavljene su u 27
država članica, Norveškoj i Turskoj. Uglavnom se prodaje kao samostalna
tvar i stoga je široko dostupna među internetskim dobavljačima i
trgovcima na malo, specijaliziranim trgovinama (head shops) i
uličnim prodavačima.
·
Metoksetamin jest arilcikloheksilamin, kemijski
sličan ketaminu i fenciklidinu (PCP). Metoksetamin poput ketamina i PCP-a
također ima disocijacijska svojstva. Šest država članica prijavile su
oko 20 smrtnih slučajeva povezanih s metoksetaminom, pri čemu je tvar
otkrivena u uzorcima pri obdukciji. Pet država članica prijavile su da je
metoksetamin također otkriven u 20 otrovanja koja nisu završila
smrću, no koja su posljedica konzumacije samog metoksetamina ili u
kombinaciji s drugim tvarima. Od studenoga 2010. dvadeset tri države
članice, te Turska i Norveška prijavile su da je metoksetamin otkriven.
Na temelju informacija može se zaključiti da internetski trgovci na malo,
specijalizirane trgovine i ulični prodavači droga prodaju metoksetamin
i upotrebljuju ga kao „samostalnu tvar”, ali i kao „legalnu” zamjenu za
ketamin.
U skladu s člankom 8. stavkom 1.
Odluke Vijeća 2005/387/PUP u roku od šest tjedana od datuma primitka
izvješća o procjeni rizika, Komisija predstavlja Vijeću inicijativu o
podvrgavanju novih psihoaktivnih tvari kontrolnim mjerama diljem Unije ili
dostavlja izvješće u kojem izlaže svoja stajališta zašto takvu inicijativu
ne smatra potrebnom.
Premda su znanstveni dokazi u odnosu na
sveobuhvatne rizike tvari 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamina
ograničeni u ovoj fazi, Komisija smatra da postoji osnova za podvrgavanje
tih tvari kontrolnim mjerama diljem Unije. Glavni je razlog da, prema
raspoloživim podacima iz izvješća o procjeni rizika, zbog akutne
toksičnosti tvari 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamina mogu nastati
štetne posljedice po zdravlje ljudi. Osim toga rizici su navodno pojačani
i činjenicom da ih određeni korisnici u nekim slučajevima
konzumiraju nesvjesno zajedno ili umjesto drugih stimulativnih tvari.
2.   CILJ PRIJEDLOGA
Cilj je ovog Prijedloga odluke Vijeća
pozvati države članice da 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamin podvrgnu
kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama kako je to predviđeno njihovim
zakonodavstvom na temelju njihovih obveza prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o
psihotropnim tvarima iz 1971.
2014/0183 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o podvrgavanju tvari
4-jodo-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamin (25I-NBOMe),
3,4-dikloro-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamid (AH-7921),
3,4-metilendioksipirovaleron (MDPV) i
2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanon (metoksetamin) kontrolnim mjerama
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije,
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2005/387/PUP
od 10. svibnja 2005. o razmjeni informacija, procjeni rizika i kontroli novih
psihoaktivnih tvari[2],
a posebno njezin članak 8. stavak 3.,
uzimajući u obzir inicijativu Europske
komisije,
budući da:
(1)
Izvješća o procjeni rizika za nove
psihoaktivne tvari 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamin sastavljena su u
skladu s člankom 6. Odluke 2005/387/PUP na posebnoj sjednici Znanstvenog
odbora Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama (EMCDDA),
a naknadno su dostavljena Komisiji i Vijeću 23. travnja 2014.
(2)
25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamin nisu
ocjenjivani na razini Ujedinjenih naroda, međutim Odbor stručnjaka za
ovisnost o drogama Svjetske zdravstvene organizacije ocijenit će ih u
lipnju 2014.
(3)
25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamin nemaju
dokazanu ili priznatu uporabu u humanoj ili veterinarskoj medicini. Osim
uporabe u analitičkim referentnim materijalima, te u znanstvenim
istraživanjima radi proučavanja njihovih kemijskih, farmakoloških i
toksikoloških svojstava kao rezultat njihove pojave na tržištu drogama, a u
slučaju tvari 25I-NBOMe također u području neurokemije, nema
naznaka da se upotrebljuju u druge svrhe.
(4)
25I-NBOMe jest snažan sintetički derivat tvari
2C-I, klasični serotonergijski halucinogen koji je 2003. bio podvrgnut
procjeni rizika, kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama na razini EU-a.
(5)
Specifične fizičke učinke tvari 25I-NBOMe
teško je utvrditi, jer ne postoje objavljene studije u kojima se procjenjuje
njezina akutna i kronična toksičnost, psihološke i bihevioralne
posljedice i ovisnički potencijal, a i dostupnost informacija i podataka
ograničena je. Kliničkim promatranjima pojedinaca koji su konzumirali
tu tvar ukazuje se na to da tvar ima halucinogene učinke i potencijal da
izazove težak oblik agitacije, konfuziju, intenzivne zvučne i vizualne
halucinacije, agresiju, nezgode kao posljedicu nasilja i
samoozlijeđivanja.
(6)
U tri su države članice zabilježena
četiri smrtna slučaja povezana s tvari 25I-NBOMe. Toksičnost s
teškim posljedicama povezana s uporabom tvari 25I-NBOMe prijavljena je u
četiri države članice koje su priopćile 32 otrovanja koja nisu
završila smrću. Ako ta nova psihoaktivna tvar postane široko dostupna i
korištena, posljedice za zdravlje pojedinaca i javno zdravlje mogle bi biti
značajne. Podaci o socijalnim rizicima povezanima s 25I-NBOMe nisu
dostupni.
(7)
Dvadeset dvije države članice i Norveška
prijavile su Europskom centru za praćenje droga i ovisnosti o drogama i
Europolu da su otkrili 25I-NBOMe. Ne postoji puno dostupnih podataka o uporabi
tvari 25I-NBOMe, ali ograničenim podacima koji postoje ukazuje se na to da
se može konzumirati na različitim mjestima, npr. kod kuće, po
barovima, noćnim klubovima te na glazbenim festivalima.
(8)
25I-NBOMe trži se otvoreno i prodaje internetom kao
„istraživačka kemikalija”, a na temelju informacija u vezi s zapljenama,
prikupljenim uzorcima, potrošačkim web-mjestima i internetskim
trgovcima na malo može se zaključiti da se tvar prodaje kao samostalna
droga i trži kao „legalna” zamjena za LSD. Znanstveni odbor Europskog centra za
praćenje droga i ovisnosti o drogama identificirao je 15 internetskih
trgovaca na malo koji prodaju tu tvar i koji sjedište vjerojatno imaju u Uniji
i Kini.
(9)
U izvješću o procjeni rizika otkriveno je da
su dostupni znanstveni dokazi o tvari 25I-NBOMe ograničeni, a u njemu je
istaknuto da će biti potrebna daljnja istraživanja kako bi se utvrdili
zdravstveni i socijalni rizici koje predstavlja. Međutim, na temelju
dostupnih dokaza i informacija utvrđeno je da postoji dovoljna osnova za
podvrgavanje tvari 25I-NBOMe kontrolnim mjerama diljem Unije. Kao rezultat
zdravstvenih rizika koje predstavlja, kao što je dokumentirano njegovim
otkrivanjem u nekoliko prijavljenih smrtnih slučajeva, od činjenice
da ga korisnici mogu nesvjesno konzumirati do nedostatka medicinske procjene
ili primjene tvari, 25I-NBOMe trebao bi biti podvrgnut kontrolnim mjerama
diljem Unije.
(10)
Budući da šest država članica
kontroliraju 25I-NBOMe u skladu s nacionalnim zakonodavstvom na temelju obveza
prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. dok sedam država
članica primjenjuju druge zakonodavne mjere za njegovu kontrolu,
podvrgavanjem te tvari kontrolnim mjerama diljem Unije pomoglo bi se da se
izbjegnu smetnje u prekograničnoj provedbi zakona i pravosudnoj suradnji
te zaštiti korisnika od rizika koje njegovo konzumiranje može predstavljati.
(11)
AH-7921 strukturno je atipični sintetički
opioidni analgetik koji je među internetskim dobavljačima,
potrošačkim web-mjestima i medijima poznat kao „doxylam”.
Lako ga se može zamijeniti s „doksilaminom”, antihistaminskim lijekom sa
sedativno-hipnotičkim svojstvima kojim se može dovesti do nenamjernog
predoziranja.
(12)
Specifične fizičke učinke tvari AH-7921
teško je utvrditi, jer ne postoje objavljene studije u kojima se procjenjuju
njezina akutna i kronična toksičnost, psihološke i bihevioralne
posljedice i ovisnički potencijal, a i dostupnost informacija i podataka
ograničena je. Na temelju izvješća korisnika, učinci tvari AH-7921
čini se da su slični učincima klasičnih opioida kojima se
izaziva osjećaj blage euforije, svrbeži i opuštanja; a čini se da je
mučnina tipični negativni učinak. Osim što se tvar AH-7921
upotrebljuje za vlastito eksperimentiranje i u „rekreativne svrhe”, pojedini
korisnici navode da se u okviru samomedikacije odlučuju za tu novu drogu
kako bi ublažili bol ili smanjili simptome zbog posljedica prestanka
konzumiranja drugih opioida. Time se može ukazati na to da je AH-7921 sve
zastupljeniji među osobama koje ubrizgavaju opioide.
(13)
Nema podataka o učestalosti konzumiranja tvari
AH-7921, međutim raspoloživim podacima upućuje se na to da nije u
širokoj uporabi i da se koristi kod kuće.
(14)
Između prosinca 2012. i rujna 2013.
zabilježeno je 15 smrtnih slučajeva u trima državama članicama, pri
čemu je AH-7921 otkriven u uzorcima pri obdukciji, sam ili u kombinaciji s
drugim tvarima. Iako nije moguće sa sigurnošću utvrditi ulogu tvari
AH-7921 u svim tim smrtnim slučajevima, u nekim od njih je posebno naveden
pod uzrokom smrti. Jedna država članica prijavila je šest otrovanja
povezanih s AH-7921 koja nisu završila smrću. Ako ta nova psihoaktivna
tvar postane široko dostupna i korištena, posljedice za zdravlje pojedinaca i
javno zdravlje mogle bi biti značajne. Podaci o socijalnim rizicima
povezanima s AH-7921 nisu dostupni.
(15)
U izvješću o procjeni rizika otkriveno je da
su dostupni znanstveni dokazi o tvari AH-7921 ograničeni, a u njemu je
istaknuto da će biti potrebna daljnja istraživanja kako bi se utvrdili
zdravstveni i socijalni rizici koje predstavlja. Međutim, na temelju
dostupnih dokaza i informacija utvrđeno je da postoji dovoljna osnova za
podvrgavanje tvari AH-7921 kontrolnim mjerama diljem Unije. Kao rezultat
zdravstvenih rizika koje predstavlja, kao što je dokumentirano njegovim
otkrivanjem u nekoliko prijavljenih smrtnih slučajeva, od činjenice
da ga korisnici mogu nesvjesno konzumirati do nedostatka medicinske procjene
ili primjene tvari, AH-7921 trebao bi biti podvrgnut kontrolnim mjerama diljem
Unije.
(16)
Budući da jedna država članica kontrolira
AH-7921 u skladu s nacionalnim zakonodavstvom na temelju obveza prema
Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. dok pet država
članica primjenjuju druge zakonodavne mjere za njegovu kontrolu,
podvrgavanjem te tvari kontrolnim mjerama diljem Unije pomoglo bi se da se
izbjegnu smetnje u prekograničnoj provedbi zakona i pravosudnoj suradnji
te zaštiti korisnika od rizika koje njegovo konzumiranje može predstavljati.
(17)
MDPV jest prstenasti supstituirani sintetički
derivat katinona, kemijski povezan s pirovaleronom, a obje tvari podliježu
kontroli prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971.
(18)
Podaci o kroničnoj i akutnoj toksičnosti
povezanoj s MDPV-om te psihološkim i bihevioralnim posljedicama i
ovisničkom potencijalu ne prikupljaju se na ujednačen način
diljem Unije. Na temelju informacija iz objavljenih studija, koje su
potvrđene kliničkim slučajevima, može se zaključiti da
psihofarmakološki profil zapažen za MDPV jest sličan profilu kokaina i
metamfetamina, međutim snažniji je i dalje traje. Nadalje, utvrđeno
je da je MDPV deset puta snažniji u njegovoj sposobnosti da izazove lokomotornu
aktivnost, tahikardiju i hipertenziju.
(19)
Na potrošačkim web-mjestima vidljivo je
da se njegovom akutnom toksičnosti mogu izazvati štetni učinci na
ljude, slični učincima koji su povezani s drugim stimulansima,
među ostalim, paranoidnu psihozu, tahikardiju, hipertenziju, dijaforezu,
probleme s disanjem, težak oblik agitacije, zvučne i vizualne
halucinacije, snažnu anksioznost, hipertermiju, nasilne ispade i
poremećaje funkcije organa.
(20)
Između rujna 2009. i kolovoza 2013.
zabilježeno je 108 smrtnih slučajeva u osam država članica i
Norveškoj, pri čemu je MDPV otkriven u biološkim uzorcima pri obdukciji
ili je njime prouzročena smrt. Osam država članica prijavile su
ukupno 525 otrovanja povezanih s MDPV-om koja nisu završila smrću. Ako ta
nova psihoaktivna tvar postane široko dostupna i korištena, posljedice za
zdravlje pojedinaca i javno zdravlje mogle bi biti značajne.
(21)
Od 2009. MDPV je u četirima državama
članicama otkriven i u biološkim uzorcima koji su ispitani u vezi sa
smrtonosnim prometnim nesrećama i nesrećama koje nisu završile
smrću ili vožnjom pod utjecajem droga.
(22)
Na tržištu drogama u Uniji MDPV je prisutan od
studenoga 2008., a 27 država članica, Norveška i Turska prijavile su zapljene
s više od nekoliko kilograma te tvari. MDPV se uglavnom prodaje kao samostalna
tvar, međutim otkriven je i u kombinaciji s drugim tvarima. Široko je
dostupan među internetskim dobavljačima i trgovcima na malo,
specijaliziranim trgovinama i uličnim prodavačima. Postoje
određene naznake kojima se ukazuje na stupanj organizacije u tabletiranju
i distribuciji te tvari u Uniji.
(23)
U izvješću o procjeni rizika otkriveno je da
će biti potrebna daljnja istraživanja kako bi se utvrdili zdravstveni i
socijalni rizici koje predstavlja MDPV. Međutim, na temelju dostupnih
dokaza i informacija utvrđeno je da postoji dovoljna osnova za
podvrgavanje MDPV-a kontrolnim mjerama diljem Unije. Kao rezultat zdravstvenih
rizika koje predstavlja, kao što je dokumentirano njegovim otkrivanjem u
nekoliko prijavljenih smrtnih slučajeva, od činjenice da ga korisnici
mogu nesvjesno konzumirati do nedostatka medicinske procjene ili primjene
tvari, MDPV trebao bi biti podvrgnut kontrolnim mjerama diljem Unije.
(24)
Budući da 21 država članica kontrolira
MDPV u skladu s nacionalnim zakonodavstvom na temelju obveza prema Konvenciji
Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. dok četiri države
članice primjenjuju druge zakonodavne mjere za njegovu kontrolu,
podvrgavanjem te tvari kontrolnim mjerama diljem Unije pomoglo bi se da se
izbjegnu smetnje u prekograničnoj provedbi zakona i pravosudnoj suradnji
te zaštiti korisnika od rizika koje njegovo konzumiranje može predstavljati.
(25)
Metoksetamin jest arilcikloheksilamin koji je
kemijski sličan ketaminu i tvari koja je pod međunarodnom kontrolom,
fenciklidinu (PCP). Metoksetamin poput ketamina i PCP-a također ima
disocijacijska svojstva.
(26)
Ne postoje studije s procjenom kronične i
akutne toksičnosti povezane s metoksetaminom te psiholoških i bihevioralnih
posljedica i ovisničkog potencijala. Na potrošačkim web-mjestima
spominju se iskustva s štetnim učincima koji su slični otrovanju
ketaminom, uključujući mučninu i jako povraćanje,
poteškoće s disanjem, napadaje, dezorijentiranost, anksioznost, katatoniju,
agresiju, halucinaciju, paranoju i psihozu. Osim toga, akutnim otrovanjem
metoksetaminom mogu nastati stimulativni učinci (agitacija, tahikardija i
hipertenzija) i cerebralne promjene koje nisu za očekivati pri akutnom
otrovanju ketaminom.
(27)
Šest država članica prijavile su 20 smrtnih
slučajeva povezanih s metoksetaminom, pri čemu je tvar otkrivena u
uzorcima pri obdukciji. Pet država članica prijavile su da je metoksetamin
otkriven u 20 otrovanja koja nisu završila smrću, no koja su posljedica
konzumacije samog metoksetamina ili u kombinaciji s drugim tvarima. Ako ta nova
psihoaktivna tvar postane široko dostupna i korištena, posljedice za zdravlje
pojedinaca i javno zdravlje mogle bi biti značajne.
(28)
Od studenoga 2010. dvadeset tri države
članice, te Turska i Norveška prijavile su da su otkrile metoksetamin.  Na
temelju informacija može se zaključiti da ga internetski trgovci na malo,
specijalizirane trgovine i ulični prodavači droga prodaju i
upotrebljuju kao „samostalnu tvar” ali i kao „legalnu” zamjenu za ketamin.
(29)
U Uniji zaplijenjeno je nekoliko kilograma u obliku
praha, međutim nema podataka o mogućem sudjelovanju organiziranog
kriminala. Za proizvodnju metoksetamina nije potrebna posebna oprema.
(30)
Podaci o učestalosti ograničeni su na
nereprezentativne studije u dvjema državama članicama. Njima se ukazuje na
to da se metoksetamin konzumira manje od ketamina. Dostupnim podacima ukazuje
se na to da se može konzumirati na različitim mjestima, npr. kod
kuće, po barovima, noćnim klubovima te na glazbenim festivalima.
(31)
U izvješću o procjeni rizika otkriveno je da
će biti potrebna daljnja istraživanja kako bi se utvrdili zdravstveni i
socijalni rizici koje predstavlja metoksetamin. Međutim, na temelju
dostupnih dokaza i informacija utvrđeno je da postoji dovoljna osnova za
podvrgavanje metoksetamina kontrolnim mjerama diljem Unije. Kao rezultat
zdravstvenih rizika koje predstavlja, kao što je dokumentirano njegovim
otkrivanjem u nekoliko prijavljenih smrtnih slučajeva, od činjenice
da ga korisnici mogu nesvjesno konzumirati do nedostatka medicinske procjene
ili primjene, metoksetamin trebao bi biti podvrgnut kontrolnim mjerama diljem
Unije.
(32)
Budući da devet država članica kontrolira
metoksetamin u skladu s nacionalnim zakonodavstvom na temelju obveza prema Konvenciji
Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. i jednak broj država
članica primjenjuje druge zakonodavne mjere za njegovu kontrolu,
podvrgavanjem te tvari kontrolnim mjerama diljem Unije pomoglo bi se da se
izbjegnu smetnje u prekograničnoj provedbi zakona i pravosudnoj suradnji
te zaštiti korisnika od rizika koje njegovo konzumiranje može predstavljati.
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Sljedeće nove psihoaktivne tvari
podvrgavaju se kontrolnim mjerama diljem Unije:
(a)
4-jodo-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamin
(25I-NBOMe);
(b)
3,4-dikloro-N-[[1-(dimetilamino) cikloheksil]metil]
benzamid (AH-7921);
(c)
3,4-metilendioksipirovaleron (MDPV);
(d)
2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanon
(metoksetamin).
Članak 2.
Do [godinu dana od datuma objavljivanja ove Odluke], države
članice poduzimaju potrebne mjere, u skladu sa svojim nacionalnim
zakonodavstvom, da podvrgnu nove psihoaktivne tvari iz članka 1.
kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama, kako je to predviđeno njihovim
zakonodavstvom u skladu s obvezama prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o
psihotropnim tvarima iz 1971.
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od
dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 127, 20.5.2005., str. 32.
[2]               SL L 127, 20.5.2005., str. 32.


				|

		52014PC0257

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju, u ime Europske unije i njezinih država članica, i privremenoj primjeni Protokola o izmjeni Sporazuma o zajedničkom zračnom prostoru između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Gruzije, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji /* COM/2014/0257 final - 2014/0135 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
 1)      Kontekst prijedloga
 110 || ·                   Razlozi za prijedlog i njegovi ciljevi / opći kontekst Sporazum o zajedničkom zračnom prostoru između Europske unije, njezinih država članica i Gruzije dogovoren je na temelju Odluke Vijeća donesene u lipnju 2009. kojom se odobrava početak pregovora. Sporazum je potpisan 2. prosinca 2010.
 120 || Republika Hrvatska pristupila je Europskoj uniji 1. srpnja 2013. U skladu s člankom 6. stavkom 2. Akta o uvjetima pristupanja Hrvatska se obvezala pristupiti sporazumima koje su države članice i Unija sklopile ili potpisale s jednom ili više trećih zemalja ili s međunarodnom organizacijom. Na pristupanje navedenom sporazumu s Gruzijom primjenjuje se pojednostavnjeni postupak. Trebalo bi stoga potpisati protokol u skladu s tim postupkom i s člankom 218. stavkom 5. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Protokolom su predviđene potrebne jezične prilagodbe Sporazuma koje proizlaze iz pristupanja Hrvatske Europskoj uniji.
 130 || ·                   Postojeće odredbe u području obuhvaćenom prijedlogom Odredbama Protokola zamjenjuju se ili nadopunjuju odredbe Sporazuma o zajedničkom zračnom prostoru između Europske unije, njezinih država članica i Gruzije.
 140 || ·                                            Usklađenost s ostalim politikama i ciljevima Unije Sporazum s Gruzijom bio je prvi sveobuhvatni sporazum o zračnom prometu potpisan s važnim zrakoplovnim partnerom na području Kavkaza. On je sastavni dio okvira za vanjsku zrakoplovnu politiku utvrđenog Komunikacijom Komisije COM(2005)79: „Razvitak programa za vanjsku zrakoplovnu politiku Zajednice” i nedavno preispitanog Komunikacijom Komisije COM(2012)556: „Vanjska zrakoplovna politika EU-a – budući izazovi” te odgovarajućim zaključcima Vijeća.
 2)      Savjetovanje s dionicima i procjena učinka
   || ·                   Savjetovanje s dionicima
 211 || Metode savjetovanja, glavni ciljni sektori i opći profil ispitanika Nije primjenjivo
 212 || Sažetak odgovora i njihovo uvažavanje Nije primjenjivo
 3)      PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
 305 || ·                   Sažetak predloženih mjera Protokolom se osigurava potrebna izmjena Sporazuma o zajedničkom zračnom prostoru između Europske unije, njezinih država članica i Gruzije nakon pristupanja Hrvatske EU-u 1. srpnja 2013.
 310 || ·                   Pravna osnova Članak 100. stavak 2. i članak 218. stavak 5. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s člankom 6. stavkom 2. Akta o pristupanju.
 4)      Posljedice za proračun
 409 || Ne postoje nikakve posljedice za proračun Unije.
 5)      DODATNE INFORMACIJE
 570 || ·                   Detaljno objašnjenje prijedloga Od Vijeća se zahtijeva da odobri potpisivanje Protokola o izmjeni Sporazuma o zajedničkom zračnom prostoru između Europske zajednice, njezinih država članica i Gruzije. Protokol bi se trebao primjenjivati privremeno od datuma potpisivanja.
2014/0135 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o potpisivanju, u ime Europske unije i
njezinih država članica, i privremenoj primjeni Protokola o izmjeni
Sporazuma o zajedničkom zračnom prostoru između Europske unije i
njezinih država članica, s jedne strane, i Gruzije, s druge strane, kako
bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o
funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100. stavak 2. i
članak 218. stavak 5.,
uzimajući u obzir Akt o
pristupanju Hrvatske, a posebno njegov članak 6. stavak 2. drugi
podstavak,
uzimajući u obzir
prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)       Vijeće je 14. rujna
2012. ovlastilo Komisiju da u ime Unije i njezinih država članica te
Republike Hrvatske započne pregovore radi sklapanja Protokola o izmjeni Sporazuma o zajedničkom
zračnom prostoru između Europske unije i njezinih država
članica, s jedne strane, i Gruzije, s druge strane, kako bi se uzelo u
obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji (dalje u tekstu:
„Protokol”).
(2)       Ti su pregovori uspješno
zaključeni 5. prosinca 2013.
(3)       Protokol treba potpisati u
ime Europske unije i njezinih država članica, podložno njegovu kasnijem
sklapanju.
(4)       U skladu s njegovim
člankom 3. stavkom 2. Protokol bi se trebao privremeno
primjenjivati,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
1.           Ovime se u ime Unije i
njezinih država članica odobrava potpisivanje Protokola o izmjeni
Sporazuma o zajedničkom zračnom prostoru između Europske unije i
njezinih država članica, s jedne strane, i Gruzije, s druge strane, kako
bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji, podložno
sklapanju navedenog Protokola.
2.           Tekst Protokola priložen je
ovoj Odluci.
Članak 2.
Glavno tajništvo Vijeća za osobu/osobe
koju/koje odredi pregovarač Protokola izdaje instrument sa svim potrebnim
ovlastima za potpisivanje Protokola, podložno njegovu sklapanju.
Članak 3.
Protokol se primjenjuje privremeno, u skladu s njegovim
člankom 3. stavkom 2., nakon što ga potpišu stranke, do njegova
stupanja na snagu.
Članak 4.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
PRILOG
Protokol o izmjeni Sporazuma o
zajedničkom zračnom prostoru između Europske unije i njezinih
država članica, s jedne strane, i Gruzije, s druge strane, kako bi se
uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji

prijedlogu Odluke Vijeća
o potpisivanju, u ime Europske unije
i njezinih država članica, i privremenoj primjeni Protokola o izmjeni
Sporazuma o zajedničkom zračnom prostoru između Europske unije i
njezinih država članica, s jedne strane, i Gruzije, s druge strane, kako
bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji
PROTOKOL
o izmjeni Sporazuma o zajedničkom zračnom prostoru
između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i
Gruzije, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike
Hrvatske Europskoj uniji
REPUBLIKA
AUSTRIJA,
KRALJEVINA
BELGIJA,
REPUBLIKA
BUGARSKA,
Republika Hrvatska,
REPUBLIKA CIPAR,
ČEŠKA
REPUBLIKA,
KRALJEVINA
DANSKA,
REPUBLIKA
ESTONIJA,
REPUBLIKA FINSKA,
FRANCUSKA
REPUBLIKA,
SAVEZNA REPUBLIKA
NJEMAČKA,
HELENSKA
REPUBLIKA,
MAĐARSKA,
IRSKA,
TALIJANSKA
REPUBLIKA,
REPUBLIKA
LATVIJA,
REPUBLIKA LITVA,
VELIKO VOJVODSTVO
LUKSEMBURG,
MALTA,
KRALJEVINA
NIZOZEMSKA,
REPUBLIKA
POLJSKA,
PORTUGALSKA
REPUBLIKA,
RUMUNJSKA,
SLOVAČKA
REPUBLIKA,
REPUBLIKA SLOVENIJA,

KRALJEVINA
ŠPANJOLSKA,
KRALJEVINA
ŠVEDSKA,
UJEDINJENA
KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I SJEVERNE IRSKE,
kao stranke
Ugovora o Europskoj uniji i Ugovora o funkcioniranju Europske unije i kao
države članice Europske unije (dalje u tekstu: „države članice”), i
EUROPSKA UNIJA,
s jedne strane;
i GRUZIJA,
s druge strane;
uzimajući u
obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji 1. srpnja 2013.,
SPORAZUMJELE SU
SE:
Članak 1.
Republika
Hrvatska stranka je Sporazuma o zajedničkom zračnom prostoru
potpisanog između Europske unije i njezinih država članica i Gruzije
2. prosinca 2010. (dalje u tekstu: „Sporazum”).
Članak 2.
Tekst Sporazuma
na hrvatskom jeziku koji je priložen ovom Protokolu postaje vjerodostojan pod
istim uvjetima kao i verzije na drugim jezicima.
Članak 3.
1.         Stranke
odobravaju ovaj Protokol u skladu sa svojim postupcima. Protokol stupa na snagu
na dan stupanja na snagu Sporazuma. Međutim, ako stranke odobre ovaj Protokol
nakon datuma stupanja na snagu Sporazuma, u tom slučaju, u skladu s
člankom 29. stavkom 1. Sporazuma, Protokol stupa na snagu mjesec dana od
datuma posljednje od diplomatskih nota razmijenjenih između stranaka kojom
se potvrđuje da su završeni svi potrebni postupci za stupanje na snagu
ovog Protokola.
2.         Ovaj
se Protokol primjenjuje na privremenoj osnovi od dana kada ga stranke potpišu.
Članak 4.
Sastavljeno
u......., u dva primjerka, dana........... 2014., na bugarskom, češkom,
danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, grčkom, hrvatskom,
latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, nizozemskom, njemačkom,
poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom,
švedskom, talijanskom i gruzijskom jeziku, pri čemu je svaki od tih
tekstova jednako vjerodostojan.
ZA DRŽAVE
ČLANICE                                                      ZA GRUZIJU
ZA EUROPSKU UNIJU


				|

		52013PC0703

			Prijedlog ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o korištenju sredstava Europskog fonda za prilagodbe globalizaciji u skladu s točkom 28. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju (zahtjev EGF/2012/011 DK/Vestas iz Danske) /* COM/2013/0703 final */

			   	OBRAZLOŽENJE
Točkom 28. Međuinstitucionalnog
sporazuma od 17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i
Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju[1] omogućeno je korištenje
sredstava iz Europskog fonda za prilagodbe globalizaciji (EGF) mehanizmom
fleksibilnosti, unutar najvišeg godišnjeg iznosa od 500 milijuna EUR iznad
odgovarajućih naslova financijskog okvira.
Pravila primjenjiva na doprinose iz EGF-a
utvrđena su u Uredbi (EZ) br. 1927/2006 Europskog parlamenta i Vijeća
od 20. prosinca 2006. o osnivanju Europskog fonda za prilagodbe globalizaciji[2].
Dana 21. prosinca 2012. Danska je podnijela
zahtjev EGF/2012/011 DK/Vestas za financijski doprinos iz EGF-a, slijedom
otpuštanja viška radnika u poduzeću Vestas Group u Danskoj.
Nakon detaljnog pregleda ovoga zahtjeva,
Komisija je zaključila u skladu s člankom 10. Uredbe (EZ) br. 1927/2006
da su uvjeti za financijski doprinos na temelju ove Uredbi ispunjeni.
SAŽETAK ZAHTJEVA I ANALIZA
 Ključni podaci: ||
 Referentni br. EGF-a || EGF/2012/011
 Država članica || Danska
 Članak 2. || (a)
 Osnovno poduzeće || Vestas Group
 Dobavljači i daljnji proizvođači || 0
 Referentno razdoblje || 18. 9. 2012. – 18. 12. 2012.
 Početni datum za usluge prilagođene potrebama || 1. 3. 2013.
 Datum podnošenja zahtjeva || 21. 12. 2012.
 Otpuštanja viška radnika tijekom referentnog razdoblja || 611
 Otpuštanja viška radnika prije i nakon referentnog razdoblja || 0
 Ukupan broj otpuštanja viška radnika || 611
 Otpušteni radnici za koje se očekuje da će sudjelovati u mjerama || 611
 Izdaci za usluge prilagođene potrebama (EUR) || 12 151 287
 Izdaci za provedbu EGF-a[3] (EUR) || 578 000
 Izdaci za provedbu EGF-a (%) || 4,54
 Ukupni proračun (EUR) || 12 729 287
 Doprinos iz EGF-a (50 %) (EUR) || 6 364 643
1.           Zahtjev
je podnesen Komisiji 21. prosinca 2012. i dopunjen dodatnim podacima do 16.
srpnja 2013.
2.           Zahtjev
ispunjuje uvjete za dodjeljivanje EGF-a kako je utvrđeno u članku 2.
točki (a) Uredbe (EZ) br. 1927/2006 te je podnesen unutar roka od 10
tjedana iz članka 5. te Uredbe.
Veza između otpuštanja viška
radnika i velikih strukturnih promjena u tokovima svjetske trgovine nastalih
zbog globalizacije ili svjetske financijske i ekonomske krize
3.           U svrhu
utvrđivanja veze između otpuštanja viška radnika i velikih
strukturnih promjena u tokovima svjetske trgovine nastalih zbog globalizacije,
Danska tvrdi da je industrija proizvodnje vjetroturbina u EU-u, koja je dio
odjeljka 28 NACE-a Revizija 2 („Proizvodnja strojeva i opreme”), ozbiljno
pogođena promjenama u tokovima svjetske trgovine, što je dovelo do
značajnog smanjenja tržišnog udjela EU-a. Danska objašnjava da, dok
potražnja za postavljanjem vjetroturbina u Europi stagnira, svjetsko tržište,
naročito ono u Aziji, ubrzano se razvija. Prvi put u 2010. više od
polovine svih novih kapaciteta energije vjetra došlo je izvan tradicionalnih
tržišta Europe i Sjeverne Amerike. Ovakav razvoj događaja rezultat je
neprekidnog gospodarskog procvata u Kini, u kojoj se nalazi polovina novih
svjetskih sustava koji koriste energiju vjetra[4].
Kineski proizvođači vjetroturbina, koji postaju sve konkurentniji u
smislu cijene i kvalitete, ne samo da nude rješenja na svojim tržištima koja se
šire, već prodiru i na europsko tržište. Kao rezultat dinamičnog
globalnog rasta ovog sektora, europski udio u ukupnom kapacitetu smanjio se sa 66 %
u 2006. na 27,5 % u 2012[5].

4.           Štoviše,
Danska tvrdi da je ovo stalni trend. Potražnja za obnovljivom energijom,
uključujući energiju vjetra, dramatično će rasti, a tržišta
će se mijenjati. Dok je energija vjetra do 2006. bila industrija kojom je dominirala
Europa te je sve do nedavno postojao uravnoteženi rast između Europe,
Azije i SAD-a, danas postoji rastuća potražnja za energijom vjetra u Aziji
i Sjevernoj Americi, sutra će postojati u Južnoj Americi, a u
dugoročnoj budućnosti i u Africi. Proizvodnja i održavanje preselit
će se na mjesta na kojima za njima postoji potražnja te u regije s brzim
ekonomskim rastom. Osim značajno nižih troškova rada, trošak transporta
velikih dijelova vjetroturbina natjerao je europske proizvođače da
presele svoju proizvodnju bliže najdinamičnijm tržištima krajnjih
korisnika kako bi osigurali konkurentnost i poziciju na tržištu. Kao rezultat
toga, proizvodnja se postupno seli iz Europe.
5.           Poduzeće
Vestas Group dio je navedenog trenda. Kako bi zadržalo vodstvo na tržištu,
poduzeće Vestas je nedavno počelo provoditi novu strategiju zasnovanu
na principu „U regiji za regiju” radi smanjenja troškova proizvodnje i
transporta, osiguravajući kraće udaljenosti kupcima i tržištima te
čineći poduzeće Vestas otpornijim na fluktuacije tečaja[6]. Uslijed procesa globalizacije,
vjetroturbine će se proizvoditi tamo gdje budu potrebne (već u 2011. 80
– 90 % turbina proizvodilo se na regionalnoj razini). Štoviše, dok se u
prošlosti većina dijelova vjetroturbine proizvodila unutar tvornice,
proizvodnja dijelova će se u većoj mjeri povjeravati regionalnim
partnerima i kao rezultat toga, poduzeće Vestas će imati manju
potrebu za investicijama te će smanjiti broj zaposlenih.
6.           Ovo je
treći slučaj EGF-a koji uključuje poduzeće Vestas Group te
četvrti slučaj EGF-a u sektoru vjetroturbina. Argumenti prikazani u
prethodna tri slučaja (EGF/2010/003 DK/Vestas[7], EGF/2010/022 DK/LM Glasfiber[8], EGF/2010/017 DK/Midtjylland
Machinery[9])
ostaju valjani.
Prikaz broja otpuštanja viška radnika i
usklađenost s kriterijima iz članka 2. točke (a)
7.           Danska
je podnijela ovaj zahtjev na temelju intervencijskih kriterija iz članka 2.
točke (a) Uredbe (EZ) br. 1927/2006, kojom se zahtijeva najmanje 500
otpuštanja viška radnika u razdoblju od četiri mjeseca u poduzeću
države članice, uključujući i otpuštanja viška radnika kod
dobavljača ili daljnjih proizvođača.
8.           Zahtjev
navodi 611 otpuštanja viška radnika u poduzeću Vestas Group tijekom
referentnog razdoblja od 18. rujna 2012. do 18. prosinca 2012. Sva ta otpuštanja
izračunata su u skladu s trećom alinejom članka 2. stavka 2.
Uredbe (EZ) br. 1927/2006. Komisija je, sukladno tom istom članku,
primila potvrdu o tome da je uistinu došlo do ovih otpuštanja.
Objašnjenje nepredvidive prirode tih
otpuštanja
9.           Danska tijela
vlasti tvrde da otprilike 800 otkaza koje je poduzeće Vestas Group dalo u
općini Ringkøbing-Skjern u 2009./2010. nisu bili predvidivi zbog brzog
širenja sektora energije vjetra na svjetskoj razini. U siječnju 2012.
poduzeće Vestas objavilo je svoj plan otpuštanja dodatnih 1 300 radnika. Do sredine 2012. broj
otkaza unutar poduzeća Vestas u Danskoj popeo se na 1 300, od
čega je 788 otkaza dio prethodnog slučaja EGF/2012/003 DK/Vestas,
dostavljenog Komisiji u svibnju 2012. Danska tijela vlasti nisu stoga
očekivala dodatna otpuštanja viška radnika i bila su iznenađena kada
je poduzeće Vestas u rujnu 2012. objavilo kako će otpustiti dodatnih 611
radnika.
10.         U 2009.
došlo je do otpuštanja uglavnom niskokvalificiranih i nekvalificiranih radnika
uslijed novog obrasca svjetske trgovine prema kojem se proizvodnja
eksternalizira u zemlje s nižim troškovima rada. Istodobno, otkazi unutar
poduzeća Vestas Group u 2012. odnosili su se u velikoj mjeri na
visokokvalificirane, specijalizirane i obrazovane radnike. Ovo se nije moglo
predvidjeti budući da je Danska značajno investirala u istraživanje i
razvoj sektora obnovljivih izvora energije te sektora energije vjetra. Štoviše,
danska vlada pregovarala je o ambicioznoj energetskoj politici za razdoblje 2012.
– 2020., s planovima promicanja razvoja većeg broja vjetroturbina.
Konačno, općina Ringkøbing-Skjern znatno je investirala u prometnu
infrastrukturu za vjetrenjače poduzeća Vestas. Očekivalo
se da će se nova generacija vjetrenjača poduzeća Vestas
proizvoditi u općini.
Identifikacija poduzeća u kojima se
provode otpuštanja viška radnika te kategorije radnika za koje je
predviđena pomoć
11.         Zahtjev
se odnosi na 611 otpuštenih radnika u poduzeću Vestas Group te je za sve
predviđena pomoć.
12.         Podjela
radnika za koje je predviđena pomoć je kako slijedi:
 Kategorija || Broj || Postotak
 Muškarci || 394 || 64,48
 Žene || 217 || 35,52
 Građani EU-a || 596 || 97,55
 Građani država nečlanica EU-a || 15 || 2,45
 15 – 24 godina starosti || 2 || 0,33
 25 – 54 godina starosti || 518 || 84,78
 55 – 64 godina starosti || 88 || 14,40
 > 64 godina starosti || 3 || 0,49
13.         U smislu
kategorija zanimanja, podjela je kako slijedi:
 Kategorija || Broj || Postotak
 Uprava, glavni izvršni direktor Upravitelji odjela za proizvodnju i poslovanje || 13 || 2,13
 Inženjeri, uključujući voditelje projekata, voditelje odjela || 136 || 22,26
 Tehničari inženjerske struke || 141 || 23,08
 Činovnici, uredsko osoblje || 10 || 1,64
 Uslužni djelatnici || 36 || 5,89
 Metaloobrađivači, strojari i ostali radnici srodne struke || 3 || 0,49
 Operateri strojeva i montažeri || 132 || 21,60
 Radnici u proizvodnji || 140 || 22,91
14.         U skladu
s člankom 7. Uredbe (EZ) br. 1927/2006, Danska je potvrdila da se
primjenjuje politika jednakosti između žena i muškaraca kao i zabrana
diskriminacije te da će se nastaviti primjenjivati tijekom različitih
faza provođenja i posebno u pristupu EGF-u.
Opis predmetnog područja, njegovih
tijela i dionika
15.         Otpuštanja
viška radnika pogađaju 6 općina smještenih u susjednim regijama
Midtjylland (Ringkøbing-Skjern, Randers, Favrskov i Aarhus) i Syddanmark
(Esbjerg i Varde). Do malog broja otpuštanja došlo je i u regiji Sjælland te
regiji glavnog rada Copenhagena. Ono što sve pogođene općine imaju
zajedničko jest brzi rast nezaposlenosti (osobito dugoročne), s
prosječnim neto povećanjem od više od tri boda[10], i naglim smanjenjem broja slobodnih
radnih mjesta.
16.         Općina
Ringkøbing-Skjern znatno je investirala u infrastrukturu potrebnu poduzeću
Vestas, kao i u sektor energije vjetra. Ostali važni sektori zapošljavanja su
turizam, poljoprivreda, građevinarstvo i javna služba.
Glavni dionik je općina Ringkøbing-Skjern.
Općina ima odgovornost pomoći nezaposlenima u traženju novog posla,
što uključuje organiziranje aktivnosti kako bi se poboljšale vještine
radnika, vještine potrebne za pronalazak posla te kako bi im se pomoglo u
određivanju ciljeva. Ostali dionici su: općine Varde, Esbjerg,
Favrskow, Randers, Aarhus, Roskilde i Copenhagen; sindikati, fondovi osiguranja
za slučaj nezaposlenosti (A-kasser), predstavnici poslodavaca, regije
Midtjylland, Syddanmark, Sjælland i regija glavnog grada Copenhagena;
regionalna Vijeća za zapošljavanje; Ministarstvo zapošljavanja,
poduzetništva i rasta; lokalna poduzeća.
Predviđeni učinak otpuštanja
viška radnika s obzirom na lokalnu, regionalnu ili ukupnu zaposlenost
17.         Nakon
velikog broja otpuštanja viška radnika u 2009./2010. te u razdoblju od
veljače do rujna 2012., koja su se odnosila na otprilike 2 000
zaposlenika poduzeća Vestas u Ringkøbing-Skjernu i okolnim općinama,
taj novi val otpuštanja veliki je izazov za pogođene općine.
Otprilike 50 % otpuštenih radnika je obrazovano; dok su ostalih 50 %
kvalificirani i polukvalificirani radnici.
18.         Privući
inovativno poduzeće kao što je Vestas Group koje omogućava mnogo
visokokvalificiranih industrijskih poslova visoke kvalitete bio je veliki
uspjeh za ove općine. Gubitak ovih radnih mjesta doveo je regije u
probleme. Sve općine izvijestile su kako nema odgovarajućih radnih
mjesta za obrazovane inženjere i stručnjake, a kao rezultat toga, oni
će se morati odseliti u potrazi za poslom te će stoga biti još teže
privući nova poduzeća. Mogućnosti pronalaska poslova u
industriji za polukvalificirane i kvalificirane radnike vrlo su male,
budući da se broj radnih mjesta u industriji u Danskoj naglo smanjuje od 2008.
zbog globalizacije. Osim visokokvalitetnih radnih mjesta u industriji, nestaju
i druge lokalne uslužne djelatnosti te infrastrukture.
19.         Otpuštanja
viška radnika događaju se u trenutku kad nezaposlenost ubrzano raste. U 2012.
bilo je 34 804 nezaposlenih u Syddanmarku te 32 571 u Midjyllandu (u
usporedbi s 14 030 odnosno 13 132 u 2008.)[11].
Usklađeni paket usluga
prilagođenih potrebama koji treba financirati i specifikacija
predviđenih troškova, uključujući njegovu komplementarnost s
aktivnostima koje se financiraju strukturnim fondovima
20.         Što se
tiče predmeta EGF/2012/003 DK/Vestas, Danska predlaže paket mjera
pomoći otpuštenim radnicima koji je u skladu sa strategijom Europa 2020
kojom se podupire pametan, održiv i uključiv rast. Paketom će se
omogućiti individualizirana, ciljana, fleksibilna i inovativna pomoć
kako bi se otpuštene radnike pripremilo za nove poslove u budućim
rastućim sektorima:
–
Savjetovanje, mentorstvo i podučavanje:    Procjenjuje se da će svi ciljani radnici imati koristi od ove
aktivnosti tijekom cijelog projekta. Cilj aktivnosti je dati potporu radnicima
za vrijeme definiranja svojih potreba, upravljanja svojim učenjem, odabira
pravih paketa za unaprjeđenje svojih vještina kako bi povećali svoj
potencijal i razvili osobne, društvene i poslovne vještine. Opći ciljevi
su analizirati i odrediti sposobnosti sudionika, omogućiti individualno
savjetovanje, održati motivaciju tijekom projekta putem kontinuiranog
podučavanja, razviti i ustanoviti najbolje slučajeve iz prakse,
komunicirati s pružateljima usluga osposobljavanja i poduzećima. Mjera
će započeti detaljnim informativnim sastankom nakon kojeg će
slijediti individualno savjetovanje tijekom kojeg će se analizirati i
odrediti sposobnosti sudionika. Postupak će se stalno nadzirati kako bi se
putem upitnika i razgovora ocijenio njegov utjecaj .
–
Individualizirani ciljani paketi obuke: Ti paketi će biti na raspolaganju svim radnicima u ciljnoj
skupini. Međutim, određeni broj otpuštenih radnika vjerojatno će
pronaći novo zaposlenje nakon obuke stoga se smatra da će smanjeni
broj od oko 500 radnika sudjelovati u ovoj mjeri. Paketi obuke koje je osmislio
projektni tim u suradnji s otpuštenim radnicima, a koje provode institucije za
obrazovanje u Danskoj uključuju:
–
(a) tečajeve interkulturalnih vještina
(jednodnevne radionice na kojima se sudionike želi osvijestiti o potrebi
stjecanja interkulturalnih vještina u globaliziranom okruženju);
–
(b) jezične tečajeve (uključujući
poslovne vještine na engleskom jeziku, jezik koji se koristi na sastancima,
raspravama i prezentacijama; tehničke jezike, mogućnost kreiranja
paketa jezičnih tečajeva po mjeri);
–
(c) poduzetničke tečajeve
(radionica o uvođenju u poduzetništvo na kojoj se sudionike želi potaknuti
na samozapošljavanje ili pokretanje vlastitog posla; sudionici će
naučiti kako izraditi poslovni plan te će dobiti informacije o
pravnim pitanjima, porezu i PDV-u, prodaji i oglašavanju, e-poslovanju);
–
(d) standardizirane tečajeve i programe
obuke (svi sudionici imat će mogućnost upisati se na
tečajeve i programe obuke po vlastitom odabiru)
–
Potpore za poduzetništvo: do 25 000 EUR za pokretanje poslovanja bit će dostupno
nakon detaljnog analitičkog pregleda 40 osoba koji će uslijediti
nakon njihova sudjelovanja u poduzetničkim tečajevima te
osmišljavanja dobrog poslovnog plana. Kriteriji za procjenu poslovnih planova
bit će: kreativnost, inovativnost i održivost. Svi korisnici morat će
redovito sudjelovati na nadzornim sastancima te pripremiti izvješće o
stanju na kraju projekta EGF-a. Napredak novootvorenih poduzeća pomno
će se nadzirati.
–
Mjere 55+ s posebnim programom mentorstva i
traženje zamjenskog posla: Oko 80 ljudi iz ciljne
skupine koji imaju 55 ili više godina sudjelovat će u posebnom programu
mentorstva, poduke i savjetovanja te će se uložiti posebni napori kako bi
im se pronašao zamjenski posao. Budući da su u potencijalno nepovoljnom
položaju zbog svojih godina, centri za zapošljavanje i njihovi partneri ponudit
će im praksu u odabranim tvrtkama koje bi im po završetku prakse mogle
ponuditi posao. Radnicima će u tim tvrtkama biti ponuđen intenzivan
program mentorstva i savjetovanja. Ukoliko bude potrebno, bit će im
ponuđeni posebni oblici podrške i obuke kako bi im se pomoglo u pokretanju
poduzetničke aktivnosti.
–
Dnevnice u iznosu od 109
EUR po radniku po danu sudjelovanja u aktivnim mjerama tržišta rada, s
procijenjenim prosječnim sudjelovanjem od 95 dana po radniku (10 400
EUR).
21.         Troškovi
provedbe EGF-a, koji su dio zahtjeva u skladu s člankom 3. Uredbe (EZ)
br. 1927/2006, obuhvaćaju pripremne aktivnosti,
aktivnosti upravljanja i nadzora te informiranje i promidžbu. Općina
Ringkøbing-Skjern te administrativni tim zadužen za projekt, dio kojeg su sve
navedene općine, uvest će niz instrumenata kako bi se promovirao i
prikazao doprinos od EGF-a. Web-mjesta bit će dostupna na web-portalima
općina. Redovito će se objavljivati priopćenja za tisak i
bilteni te će se organizirati konferencije za novinare. Organizirat
će se radionica o krajnjim učincima mjera u kojoj će sudjelovati
svi sudionici projekta i zainteresirane strane. Bit će dostupni promotivni
materijali.
22.         Usluge
prilagođene potrebama koje su predstavila danska tijela vlasti aktivne su
mjere tržišta rada unutar prihvatljivih aktivnosti utvrđenih člankom 3.
Uredbe (EZ) br. 1927/2006. Danska tijela vlasti procjenjuju ukupne
troškove na 12 729 287 EUR od čega 12 151 287 EUR za
izdatke za usluge prilagođene potrebama i 578 000 EUR (4,54 %
ukupnog iznosa) za izdatke za provođenje EGF-a. Ukupni zatraženi doprinos
iz EGF-a iznosi 6 364 643 EUR (50 % ukupnih troškova).
 Aktivnosti || Predviđeni broj ciljanih radnika || Predviđeni trošak po ciljanom radniku (u eurima) || Ukupni troškovi (EGF i nacionalno sufinanciranje) (EUR)
 Usluge prilagođene potrebama (članak 3. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 1927/2006)
 Savjetovanje, mentorstvo i podučavanje: || 611 || 1 500 || 916 500
 Individualizirani ciljani paketi obuke || 500 || 7 500 || 3 750 000
 Potpore za poduzetništvo || 40 || 25 000 || 1 000 000
 Mjere 55+ s posebnim programom mentorstva i traženje zamjenskog posla || 80 || 1 500 || 120 000
 Dnevnice || 611 || 10 417 || 6 364 787
 Ukupno usluge prilagođene potrebama ||   || 12 151 287
 Izdaci za provođenje EGF-a (članak 3. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1927/2006)
 Pripremne aktivnosti ||   || 28 000
 Upravljanje ||   || 220 000
 Informiranje i promidžba ||   || 80 000
 Aktivnosti nadzora ||   || 250 000
 Ukupno izdaci za provođenje EGF-a ||   || 578 000
 Ukupni predviđeni troškovi ||   || 12 729 287
 Doprinos EGF-a (50 % ukupnih troškova) ||   || 6 364 643
23.         Danska
potvrđuje da prethodno opisane mjere nadopunjuju aktivnosti koje se
financiraju iz strukturnih fondova i da će svako dvostruko financiranje
biti spriječeno.
Datum(i) kada započinje ili se
planira početak pružanja usluga prilagođenih potrebama ugroženih
radnika
24.         Danska je
započela s uslugama prilagođenim potrebama ugroženih radnika
uključenih u usklađeni paket predložen za sufinanciranje EGF-u 1.
ožujka 2013. Ovaj datum stoga predstavlja početak razdoblja
prihvatljivosti za svaku pomoć koja bi se mogla odobriti iz EGF-a.
Postupci za savjetovanje sa socijalnim
partnerima
25.         Za
vrijeme izrade zahtjeva EGF-u provedeno je savjetovanje sa socijalnim
partnerima. Uredi za zapošljavanje u općinama Ringkøbing-Skjern, Aarhus,
Randers, Favrskov i Varde savjetovali su se sa svojim lokalnim i regionalnim
komisijama za zapošljavanje (LBR i RBR), u kojima su zastupljeni svi glavni
socijalni partneri, uključujući sindikate (LO) i predstavnike danskih
poslodavaca (DA). Socijalne se partnere konstantno izvještava o statusu
slučaja putem odbora za zapošljavanje u općini Ringkøbing-Skjern kao
i u općinama sudionicama. Ured za zapošljavanje u regiji Midjylland, koji
je zadužen za komunikaciju sa svim važnim socijalnim partnerima, ima svog
službenog predstavnika u odboru koji je nadležan za slučaj.
26.         Danska
tijela vlasti potvrdila su da su ispunjeni zahtjevi koji se odnose na
kolektivna otpuštanja viška radnika utvrđeni u nacionalnom zakonodavstvu i
zakonodavstvu EU-a.
Informacije o aktivnostima koje su
obvezne na temelju nacionalnog zakonodavstva ili u skladu s kolektivnim
ugovorima
27.         U pogledu
kriterija sadržanih u članku 6. Uredbe (EZ) br. 1927/2006, danska
tijela vlasti su u svojem zahtjevu:
·      potvrdila da se financijskim doprinosom iz EGF-a ne zamjenjuju mjere za
koje su odgovorna poduzeća na temelju nacionalnog zakonodavstva ili
kolektivnih ugovora;
·      pokazala da aktivnosti osiguravaju podršku za sve radnike te da se
neće koristiti za restrukturiranje poduzeća ili sektora;
·      potvrdila da se uz prethodno navedene prihvatljive aktivnosti ne prima
pomoć iz drugih financijskih instrumenata EU-a.
Sustavi upravljanja i nadzora
28.         Danska je
obavijestila Komisiju da će financijskim doprinosom upravljati te ga
nadzirati ista tijela koja upravljaju i nadziru Europski socijalni fond, kojem
je dansko tijelo nadležno za poduzetništvo također upravno tijelo.
Funkcija tijela za ovjeravanje bit će dodjeljenja nekom drugom odjelu
istog tijela. Revizorsko tijelo bit će EU Controllerfunction u danskom
tijelu nadležnom za poduzetništvo.
Financiranje
29.         Na osnovi
zahtjeva iz Danske, predloženi doprinos iz EGF-a usklađenom paketu usluga
prilagođenih potrebama (uključujući izdatke za provedbu EGF-a)
iznosi 6 364 643 EUR što predstavlja 50 % ukupnog troška.
Dodjela sredstava koju predlaže Komisija u okviru Fonda temelji se na podacima
koje je omogućila Danska.
30.         S obzirom
na najviši iznos mogućeg financijskog doprinosa iz EGF-a prema članku
10. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1927/2006, kao i opseg preraspodjele
odobrenih sredstava, Komisija predlaže korištenje EGF-a za prethodno navedeni
ukupni iznos, koji bi se dodijelio pod naslovom 1a financijskog okvira.
31.         Predloženi
iznos financijskog doprinosa ostavit će više od 25 % najvišeg
godišnjeg iznosa namijenjenog za EGF dostupnim za dodjelu tijekom zadnja
četiri mjeseca u godini, kako je propisano člankom 12. stavkom 6.
Uredbe (EZ) br. 1927/2006.
32.         Predstavljanjem
ovog prijedloga za korištenje sredstava EGF-a, Komisija pokreće
pojednostavljeni postupak trijaloga, u skladu s točkom 28.
Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006., radi postizanja
sporazuma između dvaju proračunskih tijela u vezi s potrebom
korištenja EGF-a i iznosom koji je potreban. Komisija poziva prvo od dvaju
proračunskih tijela koje na odgovarajućoj političkoj razini
postigne sporazum o nacrtu prijedloga korištenja da obavijesti drugo tijelo i
Komisiju o svojim namjerama. U slučaju neslaganja bilo kojeg od dvaju
proračunskih tijela, sazvat će se službeni trijalog.
33.         Komisija
zasebno predstavlja zahtjev za prijenos kako bi se u proračun iz 2013.
uključila odobrena sredstva za određene preuzete obveze, kako je
utvrđeno u točki 28. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17.
svibnja 2006.
Izvor odobrenih sredstava plaćanja
34.         Odobrena
sredstva iz proračunske linije EGF-a koristit će se za pokrivanje
iznosa od 6 364 643 EUR potrebnog za postojeći zahtjev.
Prijedlog
ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o korištenju sredstava Europskog fonda za
prilagodbe globalizaciji u skladu s točkom 28. Međuinstitucionalnog
sporazuma od 17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i
Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju
(zahtjev EGF/2012/011 DK/Vestas iz Danske)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije,
uzimajući u obzir
Međuinstitucionalni sporazum od 17. svibnja 2006. između Europskog
parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom
financijskom upravljanju[12],
a posebno njegovu točku 28.,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1927/2006
Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o osnivanju Europskog
fonda za prilagodbe globalizaciji[13],
a posebno njezin članak 12. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije[14],
Budući da:
(1)       Europski
fond za prilagodbe globalizaciji (EGF) osnovan je radi davanja dodatne potpore
radnicima koji su postali višak zbog velikih strukturnih promjena u svjetskim
trgovinskim tokovima nastalih zbog globalizacije, te kako bi im se pomoglo pri
reintegraciji na tržište rada.
(2)       Međuinstitucionalni
sporazum od 17. svibnja 2006. dozvoljava korištenje EGF-a unutar najvišeg
godišnjeg iznosa od 500 milijuna eura.
(3)       Danska
je podnijela zahtjev za korištenje sredstava EGF-a u vezi s otpuštanjima u poduzeću
Vestas Group 21. prosinca 2012. i dopunila ga dodatnim podacima do 16. srpnja 2013.
Ovaj zahtjev u skladu je s uvjetima potrebnima za određivanje financijskih
doprinosa utvrđenima u članku 10. Uredbe (EZ) br. 1927/2006.
Komisija stoga predlaže dodjeljivanje iznosa od 6 364 643 EUR.
(4)       Stoga je
potrebno upotrijebiti sredstva EGF-a kako bi se osigurao financijski doprinos
za zahtjev koji je podnijela Danska,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
U okviru općeg proračuna Europske
unije za financijsku godinu 2013., koriste se sredstva Europskog fonda za
prilagodbe globalizaciji (EGF) i osigurava se iznos od 6 364 643 EUR
odobrenih sredstava za plaćanje i za preuzete obveze.
Članak 2.
Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu
Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]               SL C 139, 14.6.2006., str. 1.
[2]               SL L 406, 30.12.2006., str. 1.
[3]               U skladu s člankom 3. stavkom 3. Uredbe (EZ)
br. 1927/2006.
[4]               „Svjetsko udruženje za energiju vjetra”, Izvješće o
energiji vjetra u svijetu za 2010., Bonn, travanj 2011.
http://www.wwindea.org/home/images/stories/pdfs/worldwindenergyreport2010_s.pdf
[5]               „Svjetsko udruženje za energiju vjetra” Godišnje
izvješće Svjetskog udruženja za energiju vjetra za 2012., Bonn, svibanj 2013.
http://www.wwindea.org/webimages/WorldWindEnergyReport2012_final.pdf
[6]               Godišnje izvješće poduzeća Vestas za 2011.
[7]               COM(2012) 502, završna verzija.
[8]               COM(2011) 258, završna verzija.
[9]               COM(2011) 421, završna verzija.
[10]             Danmarks Statistik, www.statistikbanken.dk/AUP02
[11]             www.dst.dk
[12]             SL C 139, 14.6.2006., str. 1.
[13]             SL L 406, 30.12.2006, str. 1.
[14]             SL C […], […], str. […].