				|

		52014PC0580

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o sklapanju, u ime Europske unije, izmijenjenog Sporazuma o osnivanju Opće komisije za ribarstvo Sredozemlja /* COM/2014/0580 final - 2014/0274 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
Sporazum o osnivanju Opće komisije za
ribarstvo Sredozemlja (GFCM), u skladu s odredbama članka XIV. Ustava
FAO-a, odobren je na zasjedanju Konferencije FAO-a 1949., a stupio je na snagu
1952. Izmjene Sporazuma odobrene su 1963., 1976. i 1997. Europska zajednica
pristupila je GFCM-u 16. lipnja 1998. Odlukom 98/416/EZ[1]. Države članice
EU-a na Sredozemlju i Crnom moru jednako su tako stranke tog Sporazuma.
GFCM je tzv. regionalna organizacija za
upravljanje u ribarstvu (RFMO), čiji je cilj promicanje razvoja,
očuvanja i najboljeg mogućeg iskorištavanja živih morskih resursa te
racionalno upravljanje njima kao i održivi razvoj akvakulture na Sredozemlju i
Crnom moru.
Izmjena Sporazuma o GFCM-u pokrenuta je 2013.
nakon revizije uspješnosti koja je finalizirana 2011., a u okviru koje je
zaključeno da je Sporazum potrebno izmijeniti kako bi se razjasnili
ciljevi i funkcije GFCM-a te povećala njegova učinkovitost.
Ugovorne stranke GFCM-a vodile su pregovore o
izmijenjenom Sporazumu. Pravna služba FAO-a jednako je tako sudjelovala u
raspravi. Vijeće je ovlastilo Komisiju da pregovara u ime Unije o
pitanjima koja su dio nadležnosti Unije. Pregovore su vodile države
članice i Komisija prema područjima nadležnosti u skladu s uvjetima
mandata. Države članice i Komisija redovito su i blisko surađivale za
vrijeme procesa pregovora.
Ugovorne stranke GFCM-a donijele su
„Izmijenjeni Sporazum o osnivanju Opće komisije za ribarstvo Sredozemlja”
na 38. godišnjem zasjedanju GFCM-a održanom od 19. do 24. svibnja 2014.
Izmijenjenim Sporazumom revidirani su
struktura i sadržaj postojećeg Sporazuma kako bi ga se uskladilo s
najnovijim instrumentima RFMO-a. Najveći su izazovi sljedeći:
–
jasnije obrazloženje svrhe i temeljnih načela
Sporazuma o GFCM-u. Novim se Sporazumom postavlja jasan opći cilj
biološke, društvene, gospodarske i ekološke održivosti živih morskih resursa.
Navode se i definicije izraza potrebnih za ispravno tumačenje Sporazuma.
Bolje definirane funkcije GFCM-a, koje uključuju promicanje zajedničkog
upravljanja u ribarstvu kroz višegodišnje planove upravljanja, osnivanje
ograničenih područja za ribolov te prikupljanje i širenje podataka. U
tom su kontekstu novim Sporazumom obuhvaćene temeljne sastavnice
zajedničke ribarstvene politike koje se odnose na cilj najvećeg
održivog prinosa, ekosustav i predostrožni pristup, smanjenje odbačenog
ulova i borbu protiv nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova;
–
odredbe za utvrđivanje mjera/sankcija u cilju
rješavanja pitanja neusklađenog postupanja članica / stranaka koje
nisu članice;
–
osnivanje dobro definiranog mehanizma za rješavanje
sporova u slučaju sporova između ugovornih stranaka.
Izmijenjeni Sporazum usklađen je s
glavnim ciljevima zajedničke ribarstvene politike.
Cilj je prijedloga sklopiti izmijenjeni
Sporazum o GFCM-u u ime Europske unije.
FAO će provesti završnu pravnu provjeru
teksta izmijenjenog Sporazuma u Prilogu predložene Odluke Vijeća koja bi
trebala biti finalizirana u listopadu 2014. Moguće su izmjene teksta za
koje se ne očekuje da će biti od veće važnosti. Da bi se
izbjegle nepotrebne odgode sklapanja izmijenjenog Sporazuma, Komisija nastavlja
s podnošenjem ovog prijedloga. Komisija će se pobrinuti da tekst koji
odobri FAO bude dostavljen Vijeću prije početka rasprava radne
skupine Vijeća.
Od Vijeća se traži da što je prije
moguće donese prijedlog slijedom suglasnosti Europskog parlamenta.
2014/0274 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o sklapanju, u ime Europske unije,
izmijenjenog Sporazuma o osnivanju Opće komisije za ribarstvo Sredozemlja
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. u vezi s
člankom 218. stavkom 6. točkom (a),
uzimajući u obzir prijedlog Komisije[2],
uzimajući u obzir suglasnost Europskog
parlamenta[3],
budući da:
(1)       Sporazum o osnivanju
Opće komisije za ribarstvo Sredozemlja (GFCM), utvrđen i odobren na petom zasjedanju Konferencije FAO-a 1949., na snagu je
stupio 20. veljače 1952.
(2)       Europska zajednica postala je
ugovorna stranka GFCM-a donošenjem Odluke Vijeća (98/416/EZ) od
16. lipnja 1998. o pristupanju Europske zajednice Općoj komisiji za
ribarstvo Sredozemlja[4].
(3)       Na temelju
članka 1. stavka 3. Ugovora o Europskoj uniji Europska unija
zamijenila je i naslijedila Europsku zajednicu.
(4)       Vijeće je
15. studenoga 2013. ovlastilo Komisiju da u ime Unije pregovara o
izmjenama Sporazuma o GFCM-u povezanima s pitanjima koja su dio nadležnosti
Unije.
(5)       Pregovore su u bliskoj
suradnji vodile države članice i Komisija prema područjima
nadležnosti u skladu s uvjetima mandata.
(6)       Pregovori su uspješno
zaključeni na zasjedanju GFCM-a održanom od 19. do 24. svibnja 2014.
postizanjem konsenzusa i potvrđivanjem teksta izmijenjenog Sporazuma.
(7)       Svrha je izmjene
modernizirati GFCM i ojačati njegovu ulogu u očuvanju ribolovnih
resursa na njegovu području nadležnosti.
(8)       Ciljevi, opća
načela i funkcije GFCM-a revidirani su i prošireni kako bi se osigurali
dugoročno očuvanje i održivo iskorištavanje živih morskih resursa i
njihova okruženja.
(9)       Izmijenjeni Sporazum u skladu
je s načelima zajedničke ribarstvene politike Unije i stoga je u
interesu Unije da ga odobri,
DONIJELO JE OVU
ODLUKU:
Članak 1.
Ovime se sklapa
izmijenjeni Sporazum o osnivanju Opće komisije za ribarstvo Sredozemlja
kako je utvrđen u Prilogu.
Članak 2.
Predsjednik Vijeća
imenuje osobu koja je u ime Europske unije ovlaštena obavijestiti FAO da je
Europska unija prihvatila izmijenjeni Sporazum.
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od
dana objave u Službenom listu Europske unije. Objavljuje
se u Službenom listu Europske unije.
Datum stupanja na snagu izmijenjenog Sporazuma
o osnivanju Opće komisije za ribarstvo Sredozemlja objavljuje se u Službenom
listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 190, 4.7.1998., str. 34–35.
[2]               SL C , , str.
[3]               SL C , , str.
[4]               SL L 190, 4.7.1998., str. 34–35.
PRILOG
IZMIJENJENI SPORAZUM O
OSNIVANJU OPĆE KOMISIJE ZA RIBARSTVO SREDOZEMLJA
PREAMBULA
Ugovorne stranke,
pozivajući
se na
međunarodno pravo iz odgovarajućih odredaba Konvencije Ujedinjenih
naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982.,
nadalje
se pozivajući na Sporazum
o primjeni odredaba Konvencije Ujedinjenih naroda o prava mora od
10. prosinca 1982. o očuvanju i upravljanju pograničnim i vrlo
migratornim ribljim stokovima od 4. prosinca 1995., Sporazum o promicanju
usklađivanja ribarskih plovila na otvorenom moru s međunarodnim
mjerama za očuvanje i upravljanje od 24. studenoga 1993., te na
ostale odgovarajuće međunarodne instrumente koji se odnose na
očuvanje i upravljanje živim morskim resursima,
uzimajući
u obzir Kodeks ponašanja o odgovornom ribarstvu koji je donijela
Konferencija Organizacije za hranu i poljoprivredu Ujedinjenih naroda (FAO) na
28. zasjedanju održanom 31. listopada 1995. te povezane instrumente koje
je donijela Konferencija Organizacije za hranu i poljoprivredu,
imajući
zajednički interes u smislu razvoja i pravilnog iskorištavanja
živih morskih resursa na Sredozemlju i Crnom moru (dalje u tekstu
„područje primjene”),
potvrđujući
specifičnosti različitih podregija u području primjene,
odlučne osigurati
dugoročno očuvanje i održivu uporabu živih morskih resursa i morskih
ekosustava u području primjene,
priznajući gospodarske,
društvene i prehrambene koristi koje proizlaze iz održive uporabe živih morskih
resursa u području primjene,
nadalje
priznajući da su u okviru međunarodnog prava države dužne
surađivati u pitanjima očuvanja i upravljanja živim morskim resursima
i zaštite njihovih ekosustava,
potvrđujući da odgovorna
akvakultura smanjuje opterećenje živih morskih resursa i ima važnu ulogu u
promicanju i boljoj uporabi živih morskih resursa, uključujući
sigurnost opskrbe hranom,
svjesne potrebe za
izbjegavanjem negativnih utjecaja na morski okoliš, očuvanjem biološke
raznolikosti i smanjenjem rizika od dugoročnih ili nepovratnih
učinaka uporabe i iskorištavanja živih morskih resursa,
imajući
na umu da se djelotvorno očuvanje i upravljanje moraju temeljiti na
najboljim dostupnim znanstvenim informacijama i primjeni predostrožnog
pristupa,
svjesne važnosti
obalnih ribolovnih zajednica i potrebe za uključivanjem ribara i
odgovarajućih strukovnih organizacija i organizacija civilnog društva u
procese donošenja odluka,
odlučne
surađivati i pritom biti djelotvorne i poduzimati mjere radi
sprečavanja, suzbijanja i uklanjanja nezakonitog, neprijavljenog i
nereguliranog ribolova,
priznajući posebne
zahtjeve država u razvoju kako bi im se pomoglo da na djelotvoran način
sudjeluju u očuvanju i uzgoju živih morskih resursa i upravljanju njima,
uvjerene da
očuvanje i održivo korištenje živih morskih resursa u području
primjene i zaštita morskih ekosustava u kojima se ti resursi pojavljuju imaju
važnu ulogu u kontekstu plavog rasta i održivog razvoja,
priznajući potrebu da
se u te svrhe osnuje Opća komisija za ribarstvo Sredozemlja („GFCM”) u
okviru Organizacije za hranu i poljoprivredu, u skladu s člankom XIV.
njezina Ustava,
sporazumjele su se o sljedećem:
Članak 1. (UPORABA
IZRAZA)
1. Za potrebe ovog Sporazuma:
(a)    „Konvencija
iz 1982.” znači Konvencija Ujedinjenih naroda o pravu mora od
10. listopada 1982.;
(b)   „Sporazum iz 1995.”
znači Sporazum Ujedinjenih naroda o primjeni odredaba Konvencije
Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. u pogledu
očuvanja i upravljanja pograničnim ribljim stokovima i vrlo
migratornim stokovima od 4. prosinca 1995.;
(c)    „akvakultura”
znači uzgoj živih morskih resursa;
(d)    „ugovorna stranka”
znači svaka država i organizacija regionalne gospodarske integracije koje
sačinjavaju Komisiju u skladu s člankom 4.;
(e)    „neugovorna
stranka koja surađuje” znači članica ili povezana članica
Organizacije te države koje nisu članice, ali su članice Ujedinjenih
naroda ili bilo koje od njihovih specijaliziranih agencija, i nisu službeno
povezane s Komisijom kao ugovorna stranka koja poštuje mjere iz
članka 8. točke (b);
(f)    „ribolov”
znači traženje, privlačenje, lociranje, ulov, uzimanje ili izlov
živih morskih resursa ili bilo koja aktivnost u odnosu na koju je opravdano
očekivati da će za posljedicu imati traženje, lociranje, ulov,
uzimanje ili izlov živih morskih resursa;
(g)    „ribolovni
kapacitet” znači najveća količina ribe koja može biti uzeta
tijekom ribolova ili koju može uzeti jedna ribolovna jedinica (npr. ribar,
zajednica, plovilo ili flota) tijekom određenog vremenskog razdoblja (npr.
sezone, godine), uzimajući u obzir biomasu i dobnu strukturu ribljih
stokova te trenutačno stanje tehnologije, u nedostatku bilo kakvih
reguliranih ograničenja ulova i ako su dostupna sredstva u potpunosti
iskorištena;
(h)   „ribolovni napor”
znači količina ribolovne opreme posebnog tipa kojom se na ribolovnom
području koristi tijekom određene jedinice vremena (npr. sati
ribolova povlačnim mrežama po danu, broj udica postavljenih po danu ili
broj povlačenja obalne mreže potegače po danu). U slučaju
korištenja jedne ili više vrsta opreme napore je potrebno prilagoditi
određenoj standardnoj vrsti prije njihova dodavanja;
(i)     „aktivnosti
povezane s ribolovom” znači svako djelovanje u smislu potpore ili pripreme
za ribolovne aktivnosti, uključujući iskrcaj, pakiranje, obradu,
prekrcaj ili prijevoz ribe, kao i pružanje usluga osoblja, goriva, opreme i
ostalih potrepština;
(j)     „nezakonit,
neprijavljen i nereguliran ribolov” odnosi se na aktivnosti iz stavka 3.
Međunarodnog plana djelovanja FAO-a za sprečavanje, suzbijanje i
uklanjanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova iz 2001.;
(k)   „najveći održivi
prinos” znači najveća teoretska ravnoteža prinosa koji se može
neprestano (prosječno) uzimati iz stoka pod postojećim
(prosječnim) okolišnim uvjetima bez znatnijeg utjecaja na proces
reprodukcije;
(l)     „pogranični
stokovi” znači stokovi koji se pojavljuju unutar isključivih gospodarskih
pojaseva i u područjima izvan i u blizini isključivih gospodarskih
pojaseva;
(m) „plovilo” znači
svako plovilo, brod druge vrste ili brod kojim se koristi za ribolov ili
aktivnosti povezane s ribolovom ili je opremljen za korištenje ili namijenjen za
korištenje u te svrhe.
Članak 2.
(CILJ)
1. Ugovorne
stranke u okviru Ustava Organizacije za hranu i poljoprivredu (dalje u tekstu
„Organizacija”) osnivaju Opću komisiju za ribarstvo Sredozemlja (dalje u
tekstu „Komisija”), za potrebe izvršavanja funkcija i ispunjenja odgovornosti
iz ovog Sporazuma.
2. Cilj je
Sporazuma osigurati očuvanje i održivo korištenje živih morskih resursa na
biološkoj, društvenoj, gospodarskoj i ekološkoj razini, kao i održivi razvoj
akvakulture u području primjene.
3. Sjedište Komisije je u Rimu, Italija.

Članak 3.
(PODRUČJE PRIMJENE)
1.
Geografsko područje primjene ovog Sporazuma sačinjavaju sve morske
vode Sredozemnog i Crnog mora.
2. Ništa u ovom
Ugovoru, uključujući bilo koji postupak ili aktivnost izvršenu pri
provođenju ovog Sporazuma, ne znači priznanje potraživanja ili
položaja bilo koje ugovorne stranke koji se odnose na pravni status i opseg
voda i zona bilo koje takve ugovorne stranke.
Članak 4.
(ČLANSTVO)
1.
Članstvo u Komisiji otvoreno je članicama i povezanim članicama
Organizacije i državama koje nisu članice kao što su članice
Ujedinjenih naroda, bilo koje od njihovih specijaliziranih agencija,
(a)
koje su:
i. obalne države ili povezane
članice u cijelosti ili djelomično smještene unutar područja
primjene;
ii. države ili povezane
članice čija se plovila bave ribolovom ili se namjeravaju baviti
njime u području primjene za stokove obuhvaćene ovim Sporazumom ili
iii. organizacije regionalne
gospodarske integracije čija je članica bilo koja država iz
podstavaka i. ili ii. i na koju je ta država prenijela nadležnost nad
pitanjima unutar područja primjene ovog Sporazuma;
(b) te koje prihvaćaju ovaj Sporazum u skladu s
odredbama članka 23. u nastavku.
2. Za potrebe ovog Sporazuma
izraz „čija plovila” u vezi s organizacijom regionalne gospodarske
integracije ugovorne stranke znači plovila države članice takve
organizacije regionalne gospodarske integracije ugovorne stranke.
Članak 5.
(OPĆA NAČELA)
Radi izvršenja cilja ovog Sporazuma Komisija:
(a)
donosi
preporuke o mjerama za očuvanje i upravljanje čiji je cilj osigurati
dugoročnu održivost ribolovnih aktivnosti kako bi se očuvali živi
morski resursi, gospodarska i društvena održivost ribarstva i akvakultura; pri
donošenju takvih preporuka Komisija obraća posebnu pozornost na mjere za
sprečavanje prekomjernog ribolova i smanjenje odbačenog ulova.
Komisija posebno obraća pozornost na mogući utjecaj na mali ribolov i
lokalne zajednice;
(b)
sastavlja,
u skladu s člankom 8. točkom (b), primjerene mjere koje se
temelje na najboljim dostupnim znanstvenim savjetima, uzimajući u obzir
odgovarajuće ekološke, gospodarske i društvene čimbenike;
(c)
primjenjuje
predostrožni pristup u skladu sa Sporazumom iz 1995. i Kodeksom ponašanja FAO-a
za odgovorno ribarstvo;
(d)
smatra
akvakulturu, uključujući ribarstvo temeljeno na kulturama, sredstvom
promicanja diverzifikacije prihoda i prehrane te time osigurava odgovorno
korištenje živih morskih resursa, očuvanje genetske raznolikosti i
smanjenje negativnih utjecaja na okoliš i lokalne zajednice;
(e)    promiče,
prema potrebi, podregionalni pristup upravljanju u ribarstvu i razvoju
akvakulture u cilju boljeg rješavanja pitanja specifičnosti Sredozemlja i
Crnog mora;
(f)    poduzima
primjerene mjere kako bi osigurala poštovanje svojih preporukama za
sprečavanje i iskorjenjivanje nezakonitih, neprijavljenih i nereguliranih
ribolovnih aktivnosti;
(g)    promiče
transparentnost svojih procesa donošenja odluka i ostalih aktivnosti i
(h)   provodi ostale
odgovarajuće aktivnosti koje su potrebne kako bi Komisija ostvarila
prethodno navedena načela.
Članak 6.
(KOMISIJA)
1. Na zasjedanjima
Komisije svaku ugovornu stranku može predstavljati jedan izaslanik kojeg mogu
pratiti njegov zamjenik, stručnjaci i savjetnici. Sudjelovanje zamjenika,
stručnjaka i savjetnika na sastancima Komisije ne uključuje pravo
glasa, osim u slučaju zamjenika koji vrši dužnost umjesto izaslanika za
vrijeme njegove odsutnosti.
2. U skladu sa
stavkom 3. svaka ugovorna stranka ima jedan glas. Odluke Komisije donose
se većinom glasova, osim ako je drukčije predviđeno ovim
Sporazumom. Većina ukupnih članova Komisije čini kvorum.
3. Organizacija
regionalne gospodarske integracije koja je ugovorna stranka Komisije na bilo
kojem sastanku Komisije ili bilo kojeg pomoćnog tijela Komisije ima pravo
dati broj glasova jednak broju njezinih država članica koje su ovlaštene
glasovati na takvom sastanku.
4. Organizacija
regionalne gospodarske integracije koja je ugovorna stranka Komisije koristi
svoja prava kao članica izmjenjujući se sa svojim državama
članicama koje su ugovorne stranke Komisije u područjima njihove
nadležnosti. Ako organizacija regionalne gospodarske integracije koja je
ugovorna stranka Komisije koristi svoje pravo glasa, njezine države
članice ne koriste svoja i obratno.
5. Svaka ugovorna
stranka Komisije može zatražiti od organizacije regionalne gospodarske
integracije koja je ugovorna stranka Komisije ili njezinih država članica
koje su ugovorne stranke Komisije da pruže informacije koje pokazuju tko je,
između organizacije regionalne gospodarske integracije ugovorne stranke i
njezinih država članica, nadležan u odnosu na određeno pitanje.
Predmetna organizacija regionalne gospodarske integracije ili države
članice pružaju te informacije na zahtjev.
6. Prije svakog
sastanka Komisije ili pomoćnog tijela Komisije organizacija regionalne
gospodarske integracije koja je ugovorna stranka Komisije ili njezine države
članice koje su ugovorne stranke Komisije naznačuju tko je,
između organizacije regionalne gospodarske integracije i njezinih država
članica, nadležan u odnosu na određeno pitanje koje treba razmotriti
na tom sastanku i tko se, između organizacije regionalne gospodarske
integracije i njezinih država članica, koristi pravom glasa u odnosu na
svaku određenu točku dnevnog reda. Ništa u ovom stavku neće
spriječiti organizaciju regionalne gospodarske integracije koja je
ugovorna stranka Komisije ili njezine države članice koje su ugovorne
stranke Komisije u sastavljanju jedinstvene izjave za potrebe ovog stavka, a
koja će ostati na snazi u vezi s pitanjima i točkama dnevnog reda
koje treba razmotriti na svim sljedećim sastancima, uz određene
iznimke ili izmjene koje mogu biti naznačene prije svakog sastanka.
7. U slučajevima
u kojima točka dnevnog reda obuhvaća pitanja u odnosu na koje je
nadležnost prenesena na organizaciju regionalne gospodarske integracije i
pitanja koja su dio nadležnosti njezinih država članica, organizacija
regionalne gospodarske integracije i njezine države članice mogu
sudjelovati u raspravama. U takvim se slučajevima na sastanku, pri
donošenju odluka, u obzir uzima samo intervencija ugovorne stranke koja ima
pravo glasa.
8. Za potrebe
utvrđivanja kvoruma tijekom bilo koje sjednice Komisije izaslanstvo
organizacije regionalne gospodarske integracije koja je ugovorna stranka
Komisije uzima se u obzir u mjeri u kojoj je ovlašteno glasovati na sjednici
tijekom koje se traži utvrđivanje kvoruma.
9. Načelo
isplativosti primjenjuje se na učestalost, trajanje i sastavljanje
rasporeda održavanja zasjedanja i ostalih sastanaka i aktivnosti koje se
održavaju pod okriljem Komisije.
Članak 7.
(URED)
Komisija izabire predsjednika i
dva potpredsjednika dvotrećinskom većinom. Njih troje čine Ured
Komisije djeluje u skladu s uvjetima utvrđenima Poslovnikom.
Članak 8.
(FUNKCIJE KOMISIJE)
Komisija u skladu s ciljevima i
općim načelima izvršava sljedeće funkcije:
(a) redovito preispituje i ocjenjuje
status živih morskih resursa;
(b) sastavlja i preporučuje, u
skladu s odredbama članka 13., primjerene mjere,
uključujući mjere za:
i. očuvanje živih morskih resursa
koji se nalaze u području primjene i upravljanje njima;
ii. smanjenje utjecaja ribolovnih
aktivnosti na žive morske resurse i njihove ekosustave;
iii. donošenje višegodišnjih planova
upravljanja koji su primjenjivi na sve odgovarajuće podregije na temelju
pristupa ribarstvu zasnovanog na ekosustavu kako bi se jamčilo zadržavanje
stokova iznad razina na kojima se može ostvariti najveći održivi prinos i
u skladu s mjerama koje su već poduzete na nacionalnoj razini;
iv. osnivanje ograničenih
područja za ribolov radi zaštite ranjivih morskih ekosustava
uključujući, no bez ograničenja na područja uzgoja i
mriještenja, kao dodatak ili dopuna sličnih mjera koje možda već jesu
uključene u planove upravljanja;
v. osiguranje, ako je moguće
elektroničkim putem, prikupljanja, podnošenja, provjere, pohranjivanja i
širenja podataka i informacija, u skladu s odgovarajućim politikama i
zahtjevima povjerljivosti podataka;
vi. poduzimanje određenih koraka
kako bi se spriječio, suzbio i uklonio nezakonit, neprijavljen i nereguliran
ribolov, uključujući mehanizme za djelotvorno praćenje, kontrolu
i nadzor;
vii. rješavanje situacija nepoštovanja
Sporzuma, uključujući primjenom primjerenog sustava mjera. Komisija
utvrđuje navedeni sustav mjera i način njihove provedbe u Poslovniku;
(c) promiče održivi razvoj akvakulture;
(d) redovito preispituje društveno-gospodarske aspekte ribarske
industrije, uključujući prikupljanjem i procjenom gospodarskih i
ostalih podataka i informacija bitnih za rad Komisije;
(e) promiče razvoj kapaciteta institucija i ljudskih resursa,
posebno kroz aktivnosti obrazovanja, osposobljavanja i strukovne obuke u
područjima nadležnosti Komisije;
(f) unapređuje komunikaciju i savjetovanje s civilnim
društvom u odnosu na akvakulturu i ribolov;
(g)
potiče, preporučuje, koordinira i provodi istraživačke i
razvojne aktivnosti, uključujući projekte suradnje u područjima
ribarstva i zaštite živih morskih resursa;
(h) donosi i izmjenjuje,
dvotrećinskom većinom svojih članova, Poslovnik i financijske i
ostale unutarnje administrativne uredbe koje bi mogle biti potrebne za
izvršenje njezinih funkcija;
(i) odobrava
proračun i program rada te izvršava bilo koju drugu funkciju potrebnu za
ostvarenje cilja ovog Sporazuma.
Članak 9. (POMOĆNA
TIJELA KOMISIJE)
1. Komisija može
osnovati, prema potrebi, privremena, posebna ili stalna pomoćna tijela
radi istraživanja i izvješćivanja o pitanjima koja se odnose na svrhu
Komisije i radne skupine radi istraživanja i iznošenja preporuka o posebnim
tehničkim problemima. Mandat osnovanih pomoćnih tijela navodi se u
Poslovniku uzimajući u obzir potrebu za podregionalnim pristupom. Komisija
može osnovati i posebne mehanizme za regiju Crnog mora kojima će nastojati
osigurati cjelovito sudjelovanje svih priobalnih država, u skladu s njihovim
statusom unutar Komisije, u vezi sa svim odlukama povezanima s upravljanjem u
ribarstvu.
2. Pomoćna
tijela i radne skupine iz prethodnog stavka 1. prema potrebi saziva
predsjednik Komisije u vrijeme i na mjestu koje sam utvrdi savjetovanjem s
glavnim direktorom Organizacije.
3. Komisijino osnivanje pomoćnih tijela i radnih skupina iz
prethodnog stavka 1. ovisi o dostupnosti potrebnih sredstava te Komisija
prije donošenja ikakvih odluka o rashodima razmatra izvješće izvršnog
tajnika o administrativnim i financijskim posljedicama.
4. Svaka
ugovorna stranka ovlaštena je imenovati jednog predstavnika bilo kojeg
pomoćnog tijela i radne skupine kojeg na zasjedanjima mogu pratiti
zamjenici, stručnjaci i savjetnici.
5.
Ugovorne stranke osiguravaju dostupne informacije važne za funkcioniranje
svakog pomoćnog tijela i radne skupine kako bi im omogućile da ispune
dužnosti.
Članak 10. (TAJNIŠTVO)
1. Tajništvo čine izvršni
tajnik i osoblje u službi Komisije. Izvršni tajnik i
osoblje Tajništva imenuju se i reguliraju u skladu s uvjetima, odredbama i
postupcima utvrđenima upravnim priručnikom, pravilnikom o osoblju i
pravilima organizacije o osoblju koji se općenito primjenjuju na ostale
članove osoblja Organizacije.
2. Izvršnog
tajnika Komisije imenuje glavni direktor uz odobrenje Komisije, ili u
slučaju imenovanja između redovnih zasjedanja Komisije, uz odobrenje
ugovornih stranaka.
3. Izvršni
tajnik odgovoran je za praćenje provedbe politika i aktivnosti Komisije te
o istima izvješćuje Komisiju u skladu s uvjetima iz Poslovnika. Izvršni
tajnik prema potrebi vrši i dužnost izvršnog tajnika ostalih pomoćnih
tijela koje je osnovala Komisija.
Članak 11. (FINANCIJSKE
ODREDBE)
1.
Komisija na svakom redovnom zasjedanju donosi svoj autonomni proračun za
tri godine, čija se revizija može provoditi godišnje na redovnim
zasjedanjima. Proračun se donosi konsenzusom njezinih ugovornih stranaka
pod uvjetom da će se, ako nakon ulaganja svih napora, konsenzus nije
moguće postići za vrijeme tog zasjedanja, o tom pitanju glasovati te
će se proračun donijeti na temelju odluke dvotrećinske
većine njezinih ugovornih stranaka.
2. Svaka
ugovorna stranka obvezna je godišnje pridonositi svojim dijelom autonomnog
proračuna na temelju raspona doprinosa utvrđenih u skladu s programom
koji Komisija donosi ili izmjenjuje konsenzusom. Program se iznosi u
financijskim uredbama.
3. Svaka
stranka koja nije članica Organizacije koja postane ugovorna stranka mora
dati doprinos troškovima Organizacije u odnosu na aktivnosti Komisije u skladu
s odlukom Komisije.
4. Doprinosi
se mogu platiti u slobodno konvertibilnim valutama, osim ako Komisija utvrdi
drukčije uz suglasnost glavnog direktora Organizacije.
5. Komisija
može prihvatiti donacije i ostale oblike pomoći organizacija, pojedinaca i
ostalih izvora za potrebe koje su povezane s ispunjenjem bilo koje od njezinih
funkcija. Komisija može prihvatiti i dobrovoljne doprinose koji su
općeniti ili povezani s posebnim projektima ili aktivnostima Komisije koje
izvršava Tajništvo. Primljeni dobrovoljni doprinosi, donacije i ostali oblici
pomoći uplaćuju se u uzajamni fond koji osniva i kojim upravlja
Organizacija u skladu s financijskim uredbama i pravilima Organizacije.
6. Ugovorna stranka koja
je u zaostatku s plaćanjem financijskih doprinosa Komisiji ne može se
koristiti svojim pravom glasa u Komisiji ako je iznos zaostataka jednak ili
veći od iznosa dospjelih doprinosa za dvije prethodne kalendarske godine.
Međutim, Komisija može toj ugovornoj stranci dopustiti da glasuje ako
prihvaća da je neplaćanje bilo posljedica uvjeta koji su izvan
kontrole ugovorne stranke, ali ni u kojem slučaju ne produljuje pravo
glasa na više od dvije dodatne kalendarske godine.
Članak 12.
(TROŠKOVI)
1. Troškovi Tajništva,
uključujući publikacije i komunikacije te troškove predsjednika i
potpredsjednika Komisije pri izvršavanju dužnosti u ime Komisije između
zasjedanja Komisije, utvrđuju se i plaćaju iz proračuna Komisije.
2. Troškove istraživačkih i
razvojnih projekata pojedinačnih ugovornih stranaka, bilo da su poduzeti
nezavisno ili na preporuku Komisije, utvrđuju i plaćaju predmetne
ugovorne stranke.
3. Troškove nastale u vezi sa
zajedničkim istraživačkim ili razvojnim projektima, osim ako je
drukčije moguće, utvrđuju i plaćaju ugovorne stranke u
obliku i omjeru koji zajednički utvrde.
4. Troškovi stručnjaka
pozvanih na sudjelovanje na sastancima Komisije i njezinih pomoćnih tijela
u svojem pojedinačnom svojstvu podmiruju se iz proračuna Komisije.
5. Troškovi Komisije plaćaju
se iz njezina autonomnog proračuna, osim onih povezanih s osobljem i
službama Organizacije koje ona može staviti na raspolaganje. Troškovi koje
snosi Organizacija utvrđuju se i plaćaju u okviru dvogodišnjeg proračuna
koji priprema glavni direktor, a koji se odobrava na zasjedanju Konferencije
Organizacije u skladu s financijskim uredbama i pravilima Organizacije.
6. Troškove
izaslanika, njihovih zamjenika, stručnjaka i savjetnika koji kao
predstavnici vlade sudjeluju u zasjedanjima Komisije i njezinih pomoćnih
tijela, kao i troškove promatrača na zasjedanjima, snose njihove vlade ili
organizacije. U znak priznavanja posebnih zahtjeva ugovornih stranaka koje su
države u razvoju, u skladu s člankom 17. i ovisno dostupnosti
sredstava, troškovi bi se mogli podmirivati iz proračuna Komisije.
Članak 13.
(DONOŠENJE ODLUKA)
1. Preporuke iz
članka 8. točke (b) donose se odlukom prisutne
dvotrećinske glasačke većine ugovornih stranaka Komisije. Izvršni tajnik
prosljeđuje tekst tih preporuka svakoj ugovornoj stranci, neugovornoj
stranci koja surađuje te odgovarajućoj neugovornoj stranci.
2. Prema odredbama ovog
članka ugovorne stranke Komisije obvezuju se primijeniti sve preporuke
donesene u skladu s člankom 8. točkom (b) od datuma koji
utvrdi Komisija, a koji neće biti prije isteka razdoblja za podnošenje
prigovora predviđenog ovim člankom.
3. Svaka ugovorna stranka
Komisije može u razdoblju od 120 dana od datuma obavijesti o preporuci
podnijeti prigovor u odnosu na istu i u tom slučaju nije obvezna tu
preporuku provesti. Prigovor bi trebao
uključivati pisano objašnjenje razloga za podnošenje prigovora i, prema
potrebi, prijedloge alternativnih mjera. U slučaju podnošenja
prigovora u razdoblju od 120 dana bilo koja druga ugovorna stranka može na
sličan način podnijeti prigovor u bilo kojem trenutku unutar
sljedećih 60 dana. Ugovorna stranka jednako tako može u svakom trenutku
povući prigovor i provesti preporuku.
4.  Ako prigovore na preporuku
podnese više od jedne trećine ugovornih stranaka Komisije, ostale ugovorne
stranke odmah se oslobađaju svake obveze provedbe te preporuke;
međutim, svaka od njih ili sve ugovorne stranke mogu se međusobno
dogovoriti i provesti preporuku.
5.
Izvršni tajnik bez odgađanja obavješćuje svaku ugovornu stranku odmah
nakon primitka svakog prigovora ili povlačenja prigovora.
6.
U iznimnim okolnostima, ako to zahtijeva ugovorna stranka prema odluci izvršnog
tajnika nakon savjetovanja s predsjednikom, ako se od ugovornih stranaka
zahtijeva da hitno donesu odluke između zasjedanja Komisije, svi brzi
oblici komunikacije, uključujući elektroničku komunikaciju, mogu
se upotrijebiti samo za donošenje odluka u odnosu na postupovna i
administrativna pitanja Komisije, uključujući bilo koje njezino
pomoćno tijelo, osim pitanja koja se odnose na tumačenje i donošenje
izmjena Sporazuma ili njezina Poslovnika.
Članak 14. (OBVEZE KOJE
SE ODNOSE NA PROVEDBU ODLUKA UGOVORNIH STRANAKA)
1. Prema odredbama
ovog članka ugovorne stranke Komisije obvezuju se primijeniti sve
preporuke Komisije donesene u skladu s člankom 8.
točkom (b) od datuma koji utvrdi Komisija, a koji neće biti
prije isteka razdoblja za podnošenje prigovora predviđenog
člankom 13.
2. Svaka ugovorna stranka prema potrebi prenosi donesene preporuke
u nacionalne zakone, propise ili primjerene pravne instrumente organizacije
regionalne gospodarske integracije. Ugovorne stranke godišnje izvješćuju
Komisiju o načinu na koji su provele i/ili prenijele preporuke te na
zahtjev Komisije dostavljaju sve odgovarajuće zakonodavne akte koji se
odnose na te preporuke te informacije o praćenju i kontroli njihova
ribolova. Komisija se tim informacijama koristi kako bi ocijenila provode li se
preporuke jedinstveno.
3. Svaka ugovorna stranka poduzima mjere i surađuje kako bi
osigurala da se njezine dužnosti države zastave i države luke izvršavaju u
skladu s odgovarajućim međunarodnim instrumentima čija je
stranka te preporukama koje je donijela Komisija.
4. Komisija će se, u okviru postupka koji dovodi do
utvrđivanja slučajeva nepoštovanja Sporazuma, obratiti ugovornim
strankama koje ne postupaju u skladu s preporukama Komisije radi rješavanja
slučajeva nepoštovanja Sporazuma.
5. Komisija u okviru
Poslovnika utvrđuje primjerene mjere koje može poduzeti ako se utvrdi da
ugovorne stranke neopravdano i dulje vrijeme ne poštuju njezine preporuke.
Članak 15.
(PROMATRAČI)
1. Komisija u skladu s pravilima Organizacije može pozvati ili, na
njihov zahtjev, dopustiti regionalnim ili međunarodnim vladinim
organizacijama i regionalnim ili međunarodnim ili drugim nevladinim
organizacijama, uključujući one iz privatnog sektora, koje s
Komisijom imaju zajedničke interese i ciljeve ili čije su aktivnosti
važne za rad Komisije ili njezinih pomoćnih tijela, da djeluju u svojstvu
promatrača.
2. Svaka članica
ili povezana članica Organizacije koja nije ugovorna stranka može, na
njezin zahtjev, biti pozvana sudjelovati kao promatrač na zasjedanjima
Komisije i njezinih pomoćnih tijela. Može dostaviti memorandume i
sudjelovati u raspravama bez glasovanja.
Članak 16. (SURADNJA S
OSTALIM ORGANIZACIJAMA I INSTITUCIJAMA)
1. Komisija surađuje s
ostalim međunarodnim organizacijama i institucijama u vezi s pitanjima od
zajedničkog interesa.
2. Komisija
nastoji postići prikladne dogovore za savjetovanje i suradnju s ostalim
odgovarajućim organizacijama i institucijama, uključujući
sklapanje memoranduma o razumijevanju i sporazuma o partnerstvu.
Članak 17. (PRIZNANJE
POSEBNIH ZAHTJEVA UGOVORNIH STRANAKA KOJE SU DRŽAVE U RAZVOJU)
1. Komisija u cijelosti priznaje posebne zahtjeve ugovornih
stranaka ovog Sporazuma koje su države u razvoju , u skladu s
odgovarajućim odredbama Sporazuma iz 1995.
2. Ugovorne stranke
mogu surađivati izravno ili putem Komisije za potrebe utvrđene ovim
Sporazumom i pružiti potrebnu pomoć.
Članak 18.
(NEUGOVORNE STRANKE)
1.
Komisija može, putem Tajništva, pozvati neugovorne stranke čija se plovila
bave ribolovom u području primjene, uz posebno upućivanje na obalne
države, na potpunu suradnju u cilju provedbe njezinih preporuka, uključujući
time da postanu neugovorne stranke koje surađuju. Komisija može
konsenzusom svojih ugovornih stranaka prihvatiti svaki zahtjev za odobrenje
statusa neugovorne stranke koja surađuje, no pod uvjetom da će se,
ako nakon ulaganja svakog napora nije moguće postići konsenzus, o tom
pitanju glasovati, a status neugovorne stranke koja surađuje odobrit
će se na temelju odluke dvotrećinske većine njezinih ugovornih
stranaka.
2.
Komisija putem Tajništva razmjenjuje informacije o plovilima koja se bave
ribolovom ili aktivnostima povezanima s ribolovom u području primjene
Sporazuma i koja plove pod zastavom neugovornih stranaka ovog Sporazuma te
prema potrebi, uključujući primjenom sankcija sukladnih s
međunarodnim pravom koje se utvrđuju Poslovnikom, utvrđuje i rješava
slučajeve aktivnosti neugovornih stranaka koje negativno utječu na
cilj Sporazuma. Sankcije mogu uključivati
nediskriminatorne mjere povezane s tržištem.
3.
Komisija poduzima mjere, u skladu s međunarodnim pravom i ovim Sporazumom,
za suzbijanje aktivnosti takvih plovila koje narušavaju djelotvornost
primjenjivih preporuka i redovito izvješćuje o svim mjerama poduzetima kao
odgovor na ribolov ili aktivnosti povezane s ribolovom koje u području
primjene Sporazuma obavljaju neugovorne stranke.
4. Komisija skreće pozornost
svake neugovorne stranke na svaku aktivnost koja prema mišljenju bilo koje
ugovorne stranke negativno utječe na provedbu cilja Sporazuma.
Članak 19. (RJEŠAVANJE
SPOROVA O TUMAČENJU I PRIMJENI SPORAZUMA)
1. U slučaju spora između
dviju ili više ugovornih stranaka o tumačenju ili primjeni ovog Sporazuma
predmetne stranke međusobno se savjetuju u cilju pronalaska rješenja spora
kroz pregovore, posredovanje, istragu ili bilo koje drugo mirno sredstvo koje
odaberu.
2.
Ako predmetne stranke ne mogu postići sporazum u skladu s
člankom 19. stavkom 1., zajednički mogu proslijediti spor
odboru koji se sastoji od jednog predstavnika kojeg imenuje svaka stranka spora
i predsjednika Komisije. Nalazi takvog odbora, koji po svojoj prirodi nisu
obvezujući, čine temelj za ponovno međusobno razmatranje pitanja
ugovornih stranaka iz kojih je spor proizišao.
3.
Svaki spor koji se odnosi na tumačenje ili primjenu ovog Sporazuma koji se
ne riješi u skladu s člankom 19. stavkom 1. i
člankom 19. stavkom 2. može, uz suglasnost svih stranaka spora,
biti proslijeđen na rješavanje arbitražom. Za stranke su rezultati
arbitražnog postupka obvezujući.
4. U slučajevima kad se spor
uputi na arbitražu, arbitražni se sud uspostavlja na način predviđen
u Prilogu ovom Sporazumu. Prilog čini sastavni dio ovog Sporazuma.
Članak 20. (ODNOS S
OSTALIM SPORAZUMIMA)
Upućivanja
iz ovog Sporazuma na Konvenciju iz 1982. ili druge međunarodne sporazume
ne dovode u pitanje položaj bilo koje države u odnosu na potpisivanje i
ratifikaciju Konvencije iz 1982. odnosno pristupanje njome ili u odnosu na
ostale sporazume ili prava, nadležnost i dužnosti ugovornih stranaka u skladu s
Konvencijom iz 1982. ili Sporazumom iz 1995.
Članak 21. (SLUŽBENI
JEZICI KOMISIJE)
Službeni jezici
Komisije jesu službeni jezici Organizacije u skladu s odlukom Komisije.
Izaslanstva se mogu koristiti bilo kojim od tih jezika na zasjedanjima i za
sastavljanje svojih izvješća i komunikacija. Korištenje službenim jezicima
radi simultanog prevođenja i pismenog prevođenja dokumenata na
statutornim zasjedanjima Komisije utvrđuje se Poslovnikom.
Članak 22. (IZMJENE)
1. Komisija
može izmijeniti ovaj Sporazum odlukom dvotrećinske većine svih
ugovornih stranaka. Podložno stavku 2. u nastavku, izmjene stupaju na
snagu na dan kada ih Komisija donese.
2.  Izmjene koje
uključuju nove obveze ugovornih stranaka stupaju na snagu nakon što ih
prihvati dvotrećinska većina ugovornih stranaka, a u odnosu na svaku
ugovornu stranku stupaju na snagu tek nakon što ih prihvati ta ugovorna stranka.
Instrumenti prihvaćanja izmjena koje uključuju nove obveze bit
će pohranjeni kod glavnog direktora Organizacije, koji će izvijestiti
sve članice Organizacije i glavnog tajnika Ujedinjenih naroda o primitku
instrumenta o prihvaćanju te o stupanju izmjena na snagu. Prava i obveze
svake ugovorne stranke koja nije prihvatila izmjenu koja uključuje dodatne
obveze i dalje podliježu odredbama ovog Sporazuma, kao i prije uvođenja
izmjene.
3.
Vijeće Organizacije izvješćuje se o izmjenama ovog Sporazuma i ono ima
ovlasti odbaciti bilo koju izmjenu za koju smatra da nije u skladu s ciljevima
i svrhom Organizacije ili odredbama Ustava Organizacije. Ako želi, Vijeće
Organizacije može proslijediti izmjenu Konferenciji Organizacije koja ima iste
ovlasti.
Članak 23. (PRIHVAĆANJE)
1. Ovaj
Sporazum mogu prihvatiti članice ili povezane članice Organizacije.
2. Komisija
može, odlukom dvotrećinske većine članova, prihvatiti
članstvo drugih država koje su članice Ujedinjenih naroda, bilo koje
od njezinih specijaliziranih agencija ili Međunarodne agencije za atomsku
energiju koje su podnijele zahtjev za članstvo i izjavu u okviru formalnog
instrumenta kojom prihvaćaju ovaj Sporazum kao važeći u vrijeme
pristupanja.
3.
Sudjelovanje ugovornih stranaka koje nisu članice ili povezane
članice Organizacije u aktivnostima Komisije ovisi o pretpostavci
razmjernog udjela u troškovima Tajništva koji može biti utvrđen u svjetlu
odgovarajućih odredaba financijskih uredaba i pravila Organizacije.
4.
Prihvaćanje ovog Sporazuma od bilo koje članice ili povezane
članice Organizacije izvršava se polaganjem instrumenta prihvaćanja
kod glavnog direktora Organizacije te stupa na snagu nakon što glavni direktor
primi takav instrument.
5.
Prihvaćanje ovog Sporazuma od stranaka koje nisu članice Organizacije
izvršava se polaganjem instrumenta prihvaćanja kod glavnog direktora
Organizacije, a članstvo stupa na snagu na dan kada Komisija odobri
zahtjev za članstvo, u skladu s odredbama stavka 2. ovog članka.
6. Glavni
direktor Organizacije obavješćuje sve ugovorne stranke Komisije, sve
članice Organizacije i glavnog tajnika Ujedinjenih naroda o svim
slučajevima prihvaćanja koji su postali važeći.
7.
Prihvaćanje
ovog Sporazuma od strane neugovornih stranaka može podlijegati zadrškama koje
stupaju na snagu tek nakon odobrenja od strane dvotrećinske većine
ugovornih stranaka. Smatra se da su ugovorne stranke čija nadležna tijela
nisu dostavila odgovor u roku od tri mjeseca od datuma obavijesti prihvatile
zadršku. Ako ne dobije takvo odobrenje, država ili organizacija regionalne
gospodarske integracije koja je uložila zadršku ne postaje stranka ovog
Sporazuma. Glavni direktor Organizacije odmah obavješćuje sve ugovorne
stranke o svim zadrškama.
Članak 24. (STUPANJE NA
SNAGU)
Ovaj Sporazum
stupa na snagu od datuma primitka petog instrumenta prihvaćanja.
Članak 25. (ZADRŠKE)
1. Prihvaćanje
ovog Sporazuma može podlijegati
zadrškama, koje ne smiju biti suprotne ciljevima
Sporazuma i koje se ulažu u skladu s općim pravilima javnog
međunarodnog prava prema odredbama dijela II., odjeljka 2.
Bečke konvencije o pravu međunarodnih ugovora iz 1969.
2. Komisija redovito
ocjenjuje može li zadrška dovesti do nepoštovanja preporuka donesenih u okviru
članka 8. točke (b) i može razmotriti primjerene mjere kako
je predviđeno njezinim Poslovnikom.
Članak 26.
(POVLAČENJE)
1.
Svaka ugovorna stranka može se u bilo kojem trenutku povući iz ovog
Sporazuma nakon isteka dvije godine od dana stupanja Sporazuma na snagu u
odnosu na tu ugovornu stranku tako da o tome dostavi pisanu obavijest o
povlačenju glavnom direktoru Organizacije, koji bez odgađanja o tome
obavješćuje sve ugovorne stranke i članice Organizacije. Obavijest o
povlačenju stupa na snagu tri mjeseca od dana kada je primi glavni
direktor Organizacije.
2.
Ugovorna stranka može dostaviti obavijest o povlačenju u odnosu na jedno
državno području ili više područja za međunarodne odnose za koje
je odgovorna. Ugovorna stranka pri dostavi obavijesti o svom povlačenju iz
Komisije navodi na koje se državno područje ili područja to povlačenje
odnosi. U nedostatku takve izjave smatra se da se povlačenje odnosi na sva
državna područja za međunarodne odnose za koje je odgovorna ugovorna
stranka, uz iznimku povezanih članica.
3. Smatra se
da se svaka ugovorna stranka koja dostavi obavijest o povlačenju iz
Organizacije istovremeno povukla iz Komisije te da se to povlačenje
primjenjuje na sva državna područja za međunarodne odnose za koje je
predmetna ugovorna stranka odgovorna, uz iznimku da se smatra da se takvo povlačenje
ne primjenjuje na povezanu članicu.
Članak 27. (RASKID
SPORAZUMA)
Ovaj Sporazum automatski se
raskida ako i kada se broj ugovornih stranaka zbog povlačenja smanji na
manje od pet, osim ako preostale ugovorne stranke jednoglasno odluče
drukčije.
Članak 28. (OVJERAVANJE
I REGISTRACIJA)
Tekst ovog Sporazuma izvorno je
sastavljen u Rimu 24. rujna tisuću devetsto četrdeset devete na
francuskom jeziku i [izmijenjen je dana (xx)…] Dva primjerka ovog Sporazuma i
svih izmjena ovog Sporazuma na arapskom, engleskom, francuskom i španjolskom
jeziku ovjeravaju predsjednik Komisije i glavni direktor Organizacije. Jedan od
ta dva primjerka pohranjuje se u arhivi Organizacije. Drugi primjerak šalje se
glavnom tajniku Ujedinjenih naroda radi registracije. Osim toga, glavni
direktor ovjerava primjerke ovog Sporazuma i šalje jedan primjerak svakoj
članici Organizacije i strankama koje nisu članice Organizacije koje
jesu ili bi mogle postati ugovorne stranke ovog Sporazuma.
PRILOG
KOJI SE ODNOSI NA ARBITRAŽU
1. Arbitražni sud iz
članka 19. stavka 4. sastoji se od tri arbitra koje se imenuje
kako slijedi:
(a) Ugovorna stranka koja
pokreće postupak obavješćuje o imenu arbitra drugu ugovornu stranku
koja zauzvrat, u roku od 40 dana od takve obavijesti, priopćuje ime drugog
arbitra. U sporu u kojem sudjeluje više od dviju ugovornih stranaka, stranke
spora koje imaju isti interes zajednički imenuju jednog arbitra. Ugovorne
stranke, u roku od 60 dana od imenovanja drugog arbitra, imenuju trećeg
arbitra, koji ne smije biti državljanin jedne ili druge ugovorne stranke i koji
ne smije imati isto državljanstvo kao neki od prvotnih dvaju imenovanih
arbitara. Treći arbitar predsjeda sudom;
(b) Ako drugi arbitar nije
imenovan u propisanom razdoblju ili ako ugovorne stranke u propisanom razdoblju
nisu postigle dogovor o imenovanju trećeg arbitra, tog arbitra imenuje
glavni direktor Organizacije, na zahtjev bilo koje ugovorne stranke, u roku od
dva mjeseca od dana primitka zahtjeva.
2. Arbitražni sud odlučuje o
mjestu svojeg sjedišta i donosi svoj poslovnik.
3. Arbitražni sud donosi odluke u
skladu s odredbama ovog Sporazuma i međunarodnog prava.
4. Odluka arbitražnog suda donosi
se većinom glasova njegovih članova koji ne smiju biti suzdržani.
5. Svaka ugovorna stranka koja
nije stranka spora može intervenirati u postupak uz suglasnost arbitražnog
suda.
6. Odluka arbitražnog suda
konačna je i obvezujuća za ugovorne stranke spora i za sve ugovorne
stranke koje interveniraju u postupak te u skladu s njom postupa bez
odgađanja. Arbitražni sud tumači odluku na zahtjev ugovorne stranke
spora ili bilo koje ugovorne stranke koja intervenira u postupak.
7. Osim ako arbitražni sud odredi drukčije zbog
posebnih okolnosti slučaja, troškove suda, uključujući naknade
njegovim članovima, snose ugovorne stranke spora u jednakom omjeru.


				|

		52014PC0524

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije, u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u, o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda (zaštita potrošača) /* COM/2014/0524 final - 2014/0242 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Kako bi se osigurala potrebna pravna sigurnost
i homogenost unutarnjeg tržišta, Zajednički odbor EGP-a mora u Sporazum o
EGP-u u što kraćem roku nakon njegova donošenja ugraditi cjelokupno
relevantno zakonodavstvo EU-a.
Člankom 78. Sporazuma o EGP-u
predviđeno je da ugovorne stranke ojačaju i prošire suradnju u okviru
aktivnosti Unije u području, među ostalim, zaštite potrošača.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Cilj nacrta Odluke Zajedničkog odbora
EGP-a (priložen predloženoj Odluci Vijeća) jest izmjena Protokola 31 uz
Sporazum o EGP-u o suradnji u posebnim područjima izvan područja
četiriju sloboda kako bi se proširila suradnja ugovornih stranaka u
području zaštite potrošača.
Kako bi se suradnja ugovornih stranaka
Sporazuma o EGP-u u tom području proširila (s čime će se
početi od 1. siječnja 2014.), Uredbu (EU) br. 254/2014 Europskog
parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o višegodišnjem programu za
potrošače za razdoblje 2014. – 2020. i o stavljanju izvan snage Odluke
br. 1926/2006/EZ[1]
primjereno je uključiti u Sporazum o EGP-u.
Lihtenštajn se izuzima iz sudjelovanja u tom
programu te oslobađa financijskog doprinosa tom programu.
3.           PRAVNI  ELEMENTI  PRIJEDLOGA
Člankom 1. stavkom 3. Uredbe
Vijeća (EZ) br. 2894/94 o rješenjima za provedbu Sporazuma o EGP-u
predviđeno je da Vijeće utvrđuje stajalište o takvim odlukama
koje je potrebno donijeti u ime Unije, na prijedlog Komisije.
Komisija Vijeću na donošenje daje nacrt
Odluke Zajedničkog odbora EGP-a koji predstavlja stajalište Unije.
Komisija se nada da će ga što prije moći predstaviti Zajedničkom
odboru EGP-a.
Odluka Zajedničkog odbora EGP-a trebala
bi predstavljati dogovor Stranaka, u skladu s člankom 1. stavkom 8.
Protokola 32 uz Sporazum o EGP-u, o započinjanju suradnje na temelju
Uredbe (EU) br. 254/2014 od 1. siječnja 2014., čak i
ako se ova Odluka Zajedničkog odbora EGP-a donese ili ako se o ispunjenju
ustavnih zahtjeva za ovu Odluku Zajedničkog odbora EGP-a, ako oni postoje,
obavijesti nakon 10. srpnja 2014.
2014/0242 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o stajalištu koje treba donijeti, u ime
Europske unije,
u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u, o
suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda
(zaštita potrošača)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 169. u vezi s člankom 218.
stavkom 9.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ)
br. 2894/94 od 28. studenoga 1994. o rješenjima za provedbu Sporazuma o
Europskom gospodarskom prostoru[2],
a posebno njezin članak 1. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Sporazum o Europskom
gospodarskom prostoru[3]
(„Sporazum o EGP-u”) stupio je na snagu 1. siječnja 1994.
(2)       U skladu s člankom 98.
Sporazuma o EGP-u, Zajednički odbor EGP-a može odlučiti izmijeniti,
među ostalim, Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u („Protokol 31”).
(3)       Protokol 31 sadržava odredbe
i rješenja u vezi sa suradnjom u posebnim područjima izvan područja
četiriju sloboda.
(4)       Primjereno je proširiti
suradnju ugovornih stranaka Sporazuma o EGP-u kako bi se uključila Uredba
(EU) br. 254/2014 Europskog parlamenta i Vijeća.[4]
(5)       Primjereno je da države
članice EFTA-e počnu sudjelovati u aktivnostima iz Uredbe (EU)
br. 254/2014 od 1. siječnja 2014., čak i ako se Odluka
Zajedničkog odbora EGP-a priložena ovoj Odluci donese ili ako se o
ispunjenju ustavnih zahtjeva za Odluku Zajedničkog odbora EGP-a, ako oni postoje,
obavijesti nakon 10. srpnja 2014.
(6)       Subjekti osnovani u državama
članicama EFTA-e trebali bi imati pravo sudjelovati u aktivnostima započetima
prije stupanja na snagu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a priložene ovoj
Odluci. Troškovi nastali tijekom tih aktivnosti čija provedba započinje
nakon 1. siječnja 2014. mogu se smatrati prihvatljivima na temelju istih
uvjeta koji se primjenjuju na troškove subjekata osnovanih u državama
članicama EU-a pod uvjetom da Odluka Zajedničkog odbora EGP-a stupi
na snagu prije završetka dotične aktivnosti.
(7)       Protokol 31 trebalo bi stoga
na odgovarajući način izmijeniti.
(8)       Stajalište Unije u
Zajedničkom odboru EGP-a trebalo bi se temeljiti na priloženom nacrtu
Odluke.
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Stajalište koje treba donijeti, u ime Europske
unije, u Zajedničkom odboru EGP-a o predloženoj izmjeni Protokola 31 uz
Sporazum o EGP-u, o suradnji u posebnim područjima izvan područja
četiriju sloboda, temelji se na nacrtu Odluke Zajedničkog odbora
EGP-a priloženom ovoj Odluci.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu,
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 84, 20.3.2014., str. 42.
[2]               SL L 305, 30.11.1994., str. 6.
[3]               SL L 1, 3.1.1994., str. 3.
[4]               Uredba (EU) br. 254/2014 Europskog parlamenta i
Vijeća od 26. veljače 2014. o višegodišnjem programu za
potrošače za razdoblje 2014. – 2020. i o stavljanju izvan snage Odluke
br. 1926/2006/EZ ( SL L 84, 20.3.2014., str. 42.–56.)
PRILOG
ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a br. .../2014
o
izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u,
o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda
ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
uzimajući u obzir Sporazum o Europskom
gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegove članke 86. i
98.,
budući da:
(1)
Primjereno je proširiti suradnju ugovornih stranaka
Sporazuma o EGP-u kako bi se uključila Uredba (EU) br. 254/2014
Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o višegodišnjem
programu za potrošače za razdoblje 2014. – 2020. i o stavljanju izvan
snage Odluke br. 1926/2006/EZ[1].
(2)
Primjereno je da države članice EFTA-e
počnu sudjelovati u aktivnostima iz Uredbe (EU) br. 254/2014 od
1. siječnja 2014., čak i ako se ova Odluka donese ili ako se o
ispunjenju ustavnih zahtjeva za ovu Odluku, ako oni postoje, obavijesti nakon
10. srpnja 2014.
(3)
Subjekti osnovani u državama članicama EFTA-e
trebali bi imati pravo sudjelovati u aktivnostima započetima prije
stupanja na snagu ove Odluke. Troškovi nastali tijekom tih aktivnosti čija
provedba započinje nakon 1. siječnja 2014. mogu se smatrati
prihvatljivima na temelju istih uvjeta koji se primjenjuju na troškove
subjekata osnovanih u državama članicama EU-a pod uvjetom da ova Odluka
stupi na snagu prije završetka dotične aktivnosti. Protokol 31 uz Sporazum
o EGP-u trebalo bi stoga izmijeniti kako bi se omogućila provedba te
proširene suradnje od 1. siječnja 2014.
DONIO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Članak 6. Protokola 31 uz Sporazum o
EGP-u mijenja se kako slijedi:
1.           Nakon stavka 3.a umeće se
sljedeći stavak:
„3.b   Države članice EFTA-e od 1.
siječnja 2014. sudjeluju u sljedećem programu:
-        32014 R
0254: Uredba (EU) br. 254/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od
26. veljače 2014. o višegodišnjem programu za potrošače za
razdoblje 2014. – 2020. i o stavljanju izvan snage Odluke br. 1926/2006/EZ
(SL L 84, 20.3.2014., str. 42.).
Troškovi nastali tijekom
tih aktivnosti čija provedba započinje nakon 1. siječnja 2014.
mogu se smatrati prihvatljivima od početka aktivnosti na temelju sporazuma
o nepovratnim sredstvima ili predmetne odluke o nepovratnim sredstvima pod
uvjetom da Odluka Zajedničkog odbora EGP-a br. .../2014 od … stupi na
snagu prije završetka aktivnosti.
Lihtenštajn se izuzima iz sudjelovanja u tom
programu te oslobađa financijskog doprinosa tom programu.”
2.           Tekst stavka 4. zamjenjuje se
sljedećim:
„Države članice EFTA-e financijski pridonose
aktivnostima iz stavaka 3., 3.a i 3.b u skladu s člankom 82. stavkom 1.
točkom (a) Sporazuma.”
3.           Tekst stavka 5. zamjenjuje se
sljedećim:
„Države članice EFTA-e od početka
suradnje u aktivnostima iz stavaka 3., 3.a i 3.b u potpunosti sudjeluju u
odborima EZ-a i ostalim tijelima koja pomažu Komisiji EZ-a u upravljanju
aktivnostima ili njihovu razvoju, no nemaju pravo glasa.”
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu prvog dana nakon
posljednje obavijesti u skladu s člankom 103. stavkom 1. Sporazuma o EGP-u*.
Primjenjuje se
od 1. siječnja 2014.
Članak 3.
Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i
u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Zajednički odbor EGP-a
                                                                       Predsjednik

                                                                       Tajnici
                                                                       Zajedničkog
odbora EGP-a
[1]               SL L 84, 20.3.2014., str. 42.
*               [Ustavni zahtjevi nisu navedeni.] [Ustavni zahtjevi su
navedeni.]


				|

		52013PC0730

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o stajalištu Europske unije u Vijeću za pridruživanje, osnovanom Euro-mediteranskim sporazumom o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane, u pogledu izmjene članka 15. stavka 7. Protokola 4. uz navedeni Sporazum o definiciji pojma „proizvoda s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje /* COM/2013/0730 final - 2013/0350 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Zabrana povrata carina utvrđuje se
člankom 15. Protokola 4. priloženog uz Sporazum o pridruživanju
između EZ-a i Maroka, kako je izmijenjen Odlukom br. 1/2010
Vijeća za pridruživanje EU – Maroko od 23. kolovoza 2010.[1] Stavkom 7. tog članka
utvrđuje se prijelazno razdoblje prije potpune primjene zabrane povrata
carina od strane Maroka, a državi partneru omogućuje da u tom razdoblju
svojim izvoznicima ili gospodarskim subjektima odobri povrat carina.
Navedeno prijelazno razdoblje isteklo je 31.
prosinca 2012. Međutim, člankom 15. stavkom 7. predviđa se
mogućnost ponovnog razmatranja te odredbe zajedničkim dogovorom.
Maroko je 24. srpnja 2012. pismeno zatražio
produženje razdoblja primjene te odredbe za četiri godine.
U skladu s člankom 39. Protokola 4.,
odredbe navedenog Protokola mogu se izmijeniti odlukom Vijeća za
pridruživanje.
Tekst odluke zamijenit će odredbu iz
članka 15. stavka 7.
Stranke su se usuglasile o produženju
razdoblja primjene članka 15. stavka 7. za tri godine s učinkom od 1.
siječnja 2013. radi osiguranja jasnoće, dugoročne gospodarske
predvidljivosti i pravne sigurnosti za gospodarske subjekte te
usklađenosti sa sličnim zahtjevima drugih mediteranskih zemalja.
U okviru radne skupine Pan-Euro-Med dogovoreno
je da će se do službenog donošenja ove odluke njezin sadržaj primjenjivati
od 1. siječnja 2013.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANKAMA I PROCJENE UČINKA
Provedena su savjetovanja sa zainteresiranim
strankama u okviru radne skupine Pan-Euro-Med i Odbora za Carinski zakonik –
odjela za podrijetlo.
Vanjska ekspertiza nije bila potrebna.
Procjena učinka nije bila potrebna jer su
predložene izmjene tehničke prirode i ne utječu na sadržaj Protokola
o pravilima o podrijetlu koji je trenutačno na snazi.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Izmijenjenu odredbu o povratu trebalo bi
primjenjivati retroaktivno od 1. siječnja 2013.
Pravni temelj izmjene te odredbe članak
je 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
Taj je prijedlog u isključivoj
nadležnosti Unije. Načelo supsidijarnosti stoga se ne primjenjuje.
Predloženi instrument: odluka Vijeća.
2013/0350 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o stajalištu Europske unije u Vijeću za
pridruživanje, osnovanom Euro-mediteranskim sporazumom o pridruživanju
između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane,
i Kraljevine Maroka, s druge strane, u pogledu izmjene članka 15. stavka
7. Protokola 4. uz navedeni Sporazum o definiciji pojma „proizvoda s
podrijetlom” i načinima administrativne suradnje
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u
vezi s člankom 218., stavkom 9.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Protokol 4. uz
Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i
njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge
strane[2],
u daljnjem tekstu Sporazum, kako je izmijenjen Odlukom br. 1/2010
Vijeća za pridruživanje EU – Maroka od 23. kolovoza 2010.[3], odnosi se na definiciju pojma
„proizvoda s podrijetlom” i na načine administrativne suradnje.
(2)       Člankom 15. Protokola 4.
određuje se opća zabrana povrata carina ili izuzeća od carina za
materijale bez podrijetla koji se upotrebljavaju u proizvodnji proizvoda s
podrijetlom. Međutim, stavkom 7. tog članka određuje se da se
povrat ili djelomično izuzeće uz određene uvjete može
primjenjivati do 31. prosinca 2012.
(3)       Radi osiguranja jasnoće,
dugoročne gospodarske predvidljivosti i pravne sigurnosti za gospodarske
subjekte, stranke su se usuglasile o produženju razdoblja primjene članka
15. stavka 7. za tri godine s učinkom od 1. siječnja 2013.
(4)       Stoga bi Vijeće za
pridruživanje osnovano Sporazumom moralo donijeti odluku o izmjeni Protokola u
skladu s člankom 39. Protokola 4.
(5)       Europska bi unija stoga
morala u Vijeću za pridruživanje donijeti stajalište utvrđeno u
priloženom nacrtu odluke,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Stajalište koje će Europska unija
donijeti u Vijeću za pridruživanje, osnovanom Euro-mediteranskim
sporazumom o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane, u pogledu
izmjene članka 15. stavka 7. Protokola 4. o definiciji pojma „proizvoda s
podrijetlom” i načinima administrativne suradnje u cilju produženja
razdoblja primjene navedene odredbe, utvrđeno je u priloženom nacrtu
odluke Vijeća za pridruživanje.
Članak 2.
Odluka
Vijeća za pridruživanje objavljuje se u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu,
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
PRILOG
Nacrt
ODLUKE BR. […] VIJEĆA ZA PRIDRUŽIVANJE EU – MAROKO
od […]
o
izmjeni članka 15. stavka 7. Protokola 4. uz Euro-mediteranski sporazum o
pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s
jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane,
o definiciji pojma „proizvoda s podrijetlom”
i načinima administrativne suradnje
VIJEĆE ZA PRIDRUŽIVANJE,
uzimajući u obzir Euro-mediteranski
sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane, a posebno
članak 39. Protokola 4. uz Sporazum,
budući da:
(1)
Člankom 15. stavkom 7. Protokola 4. uz
Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i
njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge
strane[4],
u daljnjem tekstu Sporazum, kako je izmijenjen Odlukom br. 1/2010
Vijeća za pridruživanje EU – Maroko od 23. kolovoza 2010.[5] omogućuje se uz
određene uvjete povrat carina ili poreza ili djelomično izuzeće
od carina ili poreza s jednakim učinkom do 31. prosinca 2012.
(2)
Radi osiguranja jasnoće, dugoročne
gospodarske predvidljivosti i pravne sigurnosti za gospodarske subjekte,
stranke u Sporazumu usuglasile su se o produženju razdoblja primjene
članka 15. stavka 7. Protokola 4. uz Sporazum za tri godine s učinkom
od 1. siječnja 2013.
(3)
Protokol 4. uz Sporazum trebalo bi stoga na
odgovarajući način izmijeniti.
(4)
Budući da se članak 15. stavak 7.
Protokola 4. uz Sporazum više ne primjenjuje od 31. prosinca 2012., ovu Odluku
trebalo bi primjenjivati od 1. siječnja 2013.
DONIJELO JE SLJEDEĆU ODLUKU:
Članak 1.
Članak 15. stavak 7. zadnji podstavak
Protokola 4. uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između
Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i
Kraljevine Maroka, s druge strane, o definiciji pojma „proizvoda s podrijetlom”
i načinima administrativne suradnje zamjenjuje se sljedećim tekstom:
„Odredbe ovog stavka primjenjuju se do 31.
prosinca 2015. i mogu se ponovno razmotriti zajedničkim dogovorom.”
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2013.
Sastavljeno u […]
                                                                       ZA
VIJEĆE ZA PRIDRUŽIVANJE
                                                                       Predsjednik
                                                                       […]
[1]               SL L 248,
22.9.2010., str. 66.
[2]               SL L 70,
18.3.2000., str. 2.
[3]               SL L 248,
22.9.2010., str. 66.
[4]               SL L 70,
18.3.2000., str. 2.
[5]               SL L 248,
22.9.2010., str. 66.


				|

		52014PC0373

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Sporazuma između Europske unije i Kraljevine Norveške o uzajamnom pristupu ribolovu u području Skagerraka /* COM/2014/0373 final - 2014/0189 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Dana 19. prosinca 1966. Danska, Norveška i
Švedska potpisale su Sporazum o uzajamnom pristupu ribolovu u području
Skagerraka i Kattegata koji je stupio na snagu 7. kolovoza 1967. Tim je
Sporazumom, koji se primjenjivao paralelno s dvostranim sporazumom o ribarstvu
između Europske unije i Norveške iz 1980., tim trima državama
omogućen uzajaman pristup ribolovu unutar područja od četiri
nautičke milje od njihovih polaznih linija u Skagerraku i Kattegatu,
odnosno vodama između Sjevernog i Baltičkog mora. Nadalje, Sporazumom
je utvrđeno da se za potrebe takvog ribolova dotično područje
smatra otvorenim morem. Dakle, Sporazumom je uređen odnos između
država zastave s jedne strane te odgovarajućih obalnih država s druge
strane.
Sporazum iz 1966. bio je jednostavan sporazum
kojim su uzete u obzir posebne zemljopisne značajke područja
Skagerraka i Kattegata u pogledu ribarstva i kojim je priznato postojanje
praktičnih razloga za dopuštanje jednostavnog režima pristupa za to u osnovi
veoma maleno morsko područje. Zbog toga je Sporazum iz 1966. sadržavao
samo tri članka: prvim je definirano predmetno područje, dok se drugi
odnosio na prava pristupa i želju za usklađivanjem tehničkih propisa.
Pristupanjem Danske EU-u 1973. i Švedske
1995., Komisija je postala nadležna za upravljanje tim Sporazumom u ime te
dvije države članice. Savjetovanja o režimima koji proizlaze iz tog
Sporazuma održana su paralelno sa savjetovanjima u okviru dvostranog sporazuma
o ribarstvu iz 1980.
Sporazum iz 1966. početno je bio na
snazi u razdoblju od 35 godina do 2002. te je naknadno produžen za dva
petogodišnja razdoblja do 2012. Sporazum je bilo moguće raskinuti na
zahtjev jedne od stranaka tri godine prije datuma isteka bilo kojeg
petogodišnjeg razdoblja.
S obzirom na noviji razvoj događaja u
međunarodnom pravu u području ribarstva, prije svega uvođenje
Konvencije UN-a o pravu mora iz 1982. i Sporazuma UN-a o ribljim stokovima iz
1995., Norveška je smatrala da postojeći sporazum nije u skladu s
trenutačnim odredbama prava mora. Zabrinutost Norveške odnosila se prije
svega na odredbe o kontroli. Nadalje, Norveška je smatrala da Sporazum nije
usklađen s načelima uobičajene jurisdikcije obalne države u
smislu Konvencije UN-a o pravu mora te da ne odgovara suvremenim načelima
zaštite i upravljanja.
Dana 29. srpnja 2009. norveško je
Ministarstvo vanjskih poslova službeno obavijestilo danske vlasti, vladu
depozitara Sporazuma, o svojoj želji da Sporazum raskine službenim otkazivanjem
u skladu s člankom 3. stavkom 3. Sporazuma. Kao posljedica toga Sporazum
iz 1966. istekao je 7. kolovoza 2012.
Norveška i Komisija (u ime Europske unije)
započeli su nakon toga službene pregovore u cilju uspostave novog
sporazuma o uzajamnom pristupu ribolovu u području Skagerraka i Kattegata.
Novi sporazum u skladu s Konvencijom UN-a o pravu mora i naknadnim povezanim
odredbama iz drugih sporazuma parafiran je 24. listopada 2013.
Tim se Sporazumom plovilima iz Danske,
Norveške i Švedske i dalje jamči ekskluzivno pravo uzajamnog pristupa
vodama koje su od njihovih polaznih linija udaljene više od četiri
nautičke milje. Njime će se dotičnim dvjema državama
članicama i Norveškoj osigurati daljnji uzajamni pristup
odgovarajućim vodama drugih stranaka u području Skagerraka te će
se istovremeno osigurati razborite mjere očuvanja i upravljanja za ribolov
u tom području. Nadalje, njime će se omogućiti usklađivanje
mjera kontrole s načelima uobičajene jurisdikcije obalne države kao
što je već slučaj za ribarstvene aktivnosti u Sjevernom moru.
Kako bi se plovilima EU-a zajamčio
daljnji pristup ribolovnim aktivnostima, novi bi se Sporazum do njegova
stupanja na snagu trebao primjenjivati privremeno do dvije godine od datuma
njegova potpisivanja.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Nije relevantno.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Svrha je ovog prijedloga odobriti
potpisivanje Sporazuma između Europske unije i Kraljevine Norveške o
uzajamnom pristupu ribolovu u području Skagerraka.
2014/0189 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o potpisivanju, u ime Europske unije, i
privremenoj primjeni Sporazuma između Europske unije i Kraljevine Norveške
o uzajamnom pristupu ribolovu u području Skagerraka
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2., u vezi s
člankom 218. stavkom 5.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Dana 19. prosinca 1966.
Danska, Norveška i Švedska potpisale su susjedski Sporazum o uzajamnom pristupu
ribolovu u području Skagerraka i Kattegata koji je stupio na snagu 7.
kolovoza 1967.
(2)       Tim je susjedskim Sporazumom
navedenim trima državama u svrhu ribolova omogućen uzajaman pristup
području do četiri nautičke milje od njihovih polaznih linija u
području Skagerraka i Kattegata te je utvrđeno da se za potrebe
takvog ribolova dotično područje smatra otvorenim morem te da se
stoga u pitanjima kao što je kontrola primjenjuje nadležnost države zastave.
(3)       Pristupanjem Danske EU-u
1973. i Švedske 1995. Komisija je postala nadležna za upravljanje tim
Sporazumom u ime te dvije države članice.
(4)       Norveško je Ministarstvo
vanjskih poslova 29. srpnja 2009. obavijestilo danske vlasti, vladu depozitara
Sporazuma, o svojoj želji da Sporazum raskine službenim otkazivanjem u skladu s
člankom 3. stavkom 3. Sporazuma te je, kao posljedica navedenog, Sporazum
iz 1966. istekao 7. kolovoza 2012.
(5)       Vijeće je ovlastilo
Komisiju da u ime Europske unije s Kraljevinom Norveškom vodi pregovore o novom
Sporazumu o uzajamnom pristupu ribolovu u području Skagerraka i Kattegata.
(6)       Kao posljedica tih pregovora
24. listopada 2013. parafiran je novi Sporazum.
(7)       Kako bi se plovilima EU-a
zajamčio daljnji pristup ribolovnim aktivnostima, novi bi se Sporazum do
njegova stupanja na snagu trebao primjenjivati privremeno do dvije godine od
datuma njegova potpisivanja.
(8)       Trebalo bi potpisati
Sporazum,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Ovime se odobrava potpisivanje, u ime Unije,
Sporazuma između Europske unije i Kraljevine Norveške o uzajamnom pristupu
ribolovu u području Skagerraka, podložno sklapanju navedenog Sporazuma.
Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
Članak
2.
Ovime se predsjednika Vijeća
ovlašćuje da odredi osobu ili osobe koje će biti ovlaštene potpisati
Sporazum u ime Unije.
Članak
3.
Sporazum se do njegova stupanja na snagu
primjenjuje privremeno do dvije godine od datuma njegova potpisivanja.
Članak 4.
Ova Odluka
stupa na snagu na dan njezina donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
PRILOG

Prijedlogu odluke Vijeća
o potpisivanju, u ime Europske unije,
i privremenoj primjeni Sporazuma između Europske unije i Kraljevine
Norveške o uzajamnom pristupu ribolovu u području Skagerraka
Sporazum
između Europske unije i Kraljevine
Norveške o
uzajamnom pristupu
ribolovu u području Skagerraka
 za plovila koja plove pod
zastavom Danske, Norveške i Švedske
Europska unija i Kraljevina Norveška, u
daljnjem tekstu „stranke”,
POZIVAJUĆI se na odredbe Konvencije
Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982., u daljnjem tekstu
„Konvencija”;
PODSJEĆAJUĆI na Sporazumom o
ribarstvu između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške od 27.
veljače 1980., u daljnjem tekstu „Sporazum iz 1980.”;
UZIMAJUĆI U OBZIR da je Sporazumom
između Danske, Norveške i Švedske o uzajamnom pristupu ribolovu u
području Skagerraka i Kattegata od 19. prosinca 1966. istekao 7. kolovoza
2012.;
SVJESNI tradicije danskog, norveškog i
švedskog ribolova u području Skagerraka;
U CILJU da se plovilima koja plove pod zastavom
Danske, Norveške i Švedske i dalje omogući uzajamni pristup obavljanju
ribolova u Skagerraku u područjima koja su od odgovarajućih polaznih
linija ostalih navedenih država udaljena više od četiri nautičke
milje, unutar njihova teritorijalnog mora i susjednih područja ribolovne
nadležnosti;
UZIMAJUĆI U OBZIR važnost sukladnosti
ribolovnih plovila sa zakonima, propisima i mjerama kontrole i provedbe koje su
donijele dotične obalne države, u skladu s odredbama Konvencije, Sporazuma
iz 1980. i ovog Sporazuma, u cilju očuvanja i održivog iskorištavanja
živih resursa u Skagerraku,
SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:
Članak
1.
Ovaj se Sporazum primjenjuje na područje
u Skagerraku koje je na zapadu ograničeno ravnom linijom koja prolazi
preko svjetionikâ Hanstholm i Lindesnes te na jugu ravnom linijom koja prolazi
preko svjetionikâ Skagen i Tistlarna te unutar dijelova teritorijalnog mora i
susjednih područja ribolovne nadležnosti Danske, Norveške i Švedske koja
su od polaznih linija od kojih se mjeri širina teritorijalnog mora udaljena
više od četiri nautičke milje (1 nautička milja = 1,852 metra).
Članak
2.
Stranke se obvezuju da će u području
utvrđenom u članku 1., na temelju svoje ribolovne nadležnosti te u
skladu s Konvencijom i svojim primjenjivim zakonima, plovilima koja plove pod
zastavom Danske, Norveške i Švedske dopustiti obavljanje ribolova, podložno
relevantnim odredbama Sporazuma iz 1980. te u skladu s alokacijama o kojima su
stranke postigle dogovor.
Članak
3.
Stranke su obvezne surađivati kako bi
uspostavile, u mjeri u kojoj je to moguće, usklađena pravila i
propise za ribolov u području iz članka 1.
Članak
4.
Stranke su suglasne savjetovati se o pitanjima
povezanima s provedbom i pravilnim funkcioniranjem ovog Sporazuma ili u
slučaju spora povezanog s njegovim tumačenjem.
Članak
5.
Sporazumom se ne dovode u pitanje ostali
sporazumi o ribolovu plovilima jedne od stranaka unutar područja ribolovne
nadležnosti druge stranke.
Članak
6.
Ne dovodeći u pitanje članak 1.,
ovaj se Sporazum primjenjuje, s jedne strane, na državna područja na koja
se primjenjuje Ugovor o Europskoj uniji i Ugovor o funkcioniranju Europske
unije te pod uvjetima utvrđenima u tim ugovorima te, s druge strane, na
državno područje Kraljevine Norveške.
Članak
7.
Ovaj Sporazum stupa na snagu na datum primitka
posljednje obavijesti o tome da se stranke dovršile sve interne postupke
potrebne za njegovo stupanje na snagu.
Članak
8.
Sporazum ostaje na snazi do 1. siječnja
2022. Ako ga stranke ne raskinu dostavljanjem obavijesti o raskidu najmanje
godinu dana prije isteka navedenog razdoblja, Sporazum ostaje na snazi u
daljnjim razdobljima od šest godina osim ako se obavijest o raskidu dostavi
najmanje godinu dana prije isteka bilo kojeg šestogodišnjeg razdoblja.
Članak
9.
Do njegova stupanja na snagu Sporazum se
primjenjuje privremeno do dvije godine od datuma potpisivanja.
Članak
10.
Ovaj Sporazum sastavljen je u po dva primjerka
na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom,
grčkom, hrvatskom, irskom, latvijskom, litavskom, mađarskom,
malteškom, nizozemskom, njemačkom, norveškom, poljskom, portugalskom,
rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom
jeziku, pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan. U
slučaju proturječnosti ili spora, mjerodavan je tekst na engleskom
jeziku.