               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 27.10.2021.
            COM(2021) 665 final
            2021/0343(COD)

            Prijedlog
            UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 i Direktive 2014/59/EU u pogledu bonitetnog tretmana grupa globalnih sistemski važnih institucija sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja i metodologije za neizravni upis instrumenata prihvatljivih za ispunjenje minimalnog zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze
            (Tekst značajan za EGP)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Uredbom (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  1
                (Uredba o kapitalnim zahtjevima ili CRR) i Direktivom 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća
                  2
                (Direktiva o kapitalnim zahtjevima ili CRD) utvrđen je bonitetni regulatorni okvir za kreditne institucije koje posluju u Uniji. CRR i CRD doneseni su nakon financijske krize 2008.–2009. radi povećanja otpornosti institucija koje posluju u financijskom sektoru Unije, u velikoj mjeri na temelju globalnih standarda dogovorenih s međunarodnim partnerima Unije, ponajprije s Bazelskim odborom za nadzor banaka (BCBS).

               CRR je naknadno izmijenjen kako bi se uklonili preostali nedostaci bonitetnog regulatornog okvira i proveli preostali elementi globalne reforme financijskih usluga koji su iznimno važni za otpornost institucija. Velika revizija uvedena je „paketom mjera za smanjenje rizika”, koji su Europski parlament i Vijeće donijeli 20. svibnja 2019., a objavljen je u Službenom listu 7. lipnja 2019. Taj je paket, među ostalim, uključivao izmjene okvira Unije za sanaciju banaka na temelju Direktive (EU) 2019/879 Europskog parlamenta i Vijeća
                  3
                o izmjeni Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća
                  4
                (Direktive o oporavku i sanaciji banaka ili BRRD), Uredbe (EU) 2019/877 Europskog parlamenta i Vijeća
                  5
                o izmjeni Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća
                  6
                (Uredbe o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu ili SRMR) i Uredbe (EU) 2019/876 Europskog parlamenta i Vijeća
                  7
                o izmjeni CRR-a. Tom je reformom u Uniji uveden međunarodni standard o ukupnom kapacitetu pokrivanja gubitaka (TLAC) za globalne sistemski važne institucije (GSV institucije) koji je Odbor za financijsku stabilnost (FSB) donio u studenome 2015.
                  8
                te je poboljšana primjena minimalnog zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze (MREL) za sve institucije s poslovnim nastanom u Uniji.

               Standardom TLAC od GSV institucija se zahtijeva da imaju dovoljan iznos obveza velikog kapaciteta pokrivanja gubitaka (tj. obveza prihvatljivih za bail-in) kako bi se osiguralo nesmetano i brzo pokrivanje gubitaka i dokapitalizacija u slučaju sanacije. Pri uvođenju standarda TLAC u pravo Unije izmjenama CRR-a uzet je u obzir postojeći minimalni zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze (MREL) specifičan za pojedinu instituciju, koji je utvrđen u BRRD-u
                  9
               . Nadalje, ta su dva skupa pravila usko povezana, osobito upućivanjima u BRRD-u i SRMR-u na CRR. Primjerice, kad je riječ o izračunu i iskazivanju MREL-a, BRRD i SRMR općenito se oslanjaju na mjeru ukupne izloženosti i ukupan iznos izloženosti riziku kako se izračunavaju u skladu s CRR-om. Stoga bi ta dva zahtjeva trebalo tumačiti kao komplementarne elemente zajedničkog okvira
                  10
               . Revidiranim okvirom trebalo bi bolje osigurati da se pokrivanje gubitaka i dokapitalizacija institucija koje zapadnu u financijske poteškoće i za koje se pokrene postupak sanacije provode privatnim sredstvima. Stoga su TLAC i MREL ključni za učinkovito upravljanje krizama banaka i smanjenje njihova negativnog učinka na financijsku stabilnost i javne financije. TLAC i revidirana pravila o MREL-u počeli su se primjenjivati u Uniji 27. lipnja 2019. odnosno 28. prosinca 2020.

               U skladu s međunarodnim standardima, pravo Unije priznaje i strategiju sanacije s jedinstvenom točkom pristupanja i strategiju sanacije s višestrukim točkama pristupanja
                  11
               . U okviru strategije sanacije s jedinstvenom točkom pristupanja sanira se samo jedan subjekt grupe, obično matično društvo („sanacijski subjekt”), dok drugi subjekti grupe, obično operativna društva kćeri, ne podliježu mjerama sanacije. Umjesto toga, gubici tih društava kćeri prenose se na sanacijski subjekt, a kapital se prenosi na društvo kćer. Na taj način društva kćeri mogu neometano poslovati čak i nakon što postanu neodrživa. Svaki sanacijski subjekt osniva „sanacijsku grupu” zajedno s društvima kćerima koja mu pripadaju i koja sama po sebi nisu sanacijski subjekti. U okviru strategije sanacije s višestrukim točkama pristupanja može se sanirati više subjekata bankarske grupe. To znači da u bankarskoj grupi može biti više sanacijskih subjekata, a time i više sanacijskih grupa. Temeljno načelo strategije sanacije s višestrukim točkama pristupanja jest omogućiti izvedivu i vjerojatnu sanaciju sanacijske grupe, a da se pritom ne ugrozi mogućnost sanacije drugih sanacijskih subjekata i grupa u istoj konsolidiranoj bankarskoj grupi.

               Revidiranim okvirom za sanaciju banaka predviđa se da bi MREL za sanacijske subjekte trebalo utvrditi na konsolidiranoj razini sanacijske grupe („vanjski MREL”)
                  12
               . Osim toga, tim se okvirom predviđa način na koji bi kapacitet za apsorpciju gubitaka i dokapitalizaciju trebalo raspodijeliti unutar sanacijske grupe („interni MREL”)
                  13
               .

               U skladu s BRRD-om, financijske instrumente prihvatljive za interni MREL u pravilu mora držati sanacijski subjekt, što je uglavnom matično društvo
                  14
               . Svrha je tog pravila osigurati da kapacitet pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije društva kćeri osigurava njegovo matično društvo, tj. sanacijski subjekt. To matično društvo instrumente prihvatljive za interni MREL može držati izravno ili neizravno preko drugih subjekata u istoj sanacijskoj grupi (vidjeti sliku u nastavku). Mogućnost da matično društvo neizravno upiše instrumente preko posredničkih subjekata opravdana je činjenicom da obveza usklađenja s internim MREL-om ne bi trebala nepotrebno izmijeniti postojeće kanale financiranja bankarskih grupa ako je financiranje za stjecanje takvih instrumenata strukturirano oko lanaca vlasništva i raspodijeljeno društvima kćerima u cijeloj grupi preko posredničkih subjekata, a ne izravno preko krajnjih matičnih društava (sanacijskih subjekata).

                  Slika: Upis (izravni ili neizravni) instrumenata prihvatljivih za interni MREL

                  Kako bi se u primjenu uveo pristup neizravnog upisa internih instrumenata prihvatljivih za MREL unutar sanacijske grupe, koji se naziva i pristupom „lančane strukture”, i kako bi se osigurala bonitetna prihvatljivost tog pristupa, suzakonodavci su ovlastili Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) da izradi nacrt regulatornih tehničkih standarda i Komisiju da na osnovi tog nacrta donese delegirani akt kojim se pobliže određuju metode takvog neizravnog izdavanja prihvatljivih instrumenata
                     15
                  . U skladu s ovlasti utvrđenom u BRRD-u tim bi se metodama trebalo:

               ·omogućiti pravilan prijenos gubitaka s društava kćeri na krajnje matično društvo (sanacijski subjekt) i pravilan prijenos kapitala s tog matičnog društva na društva kćeri,

               ·osigurati da se kapacitet društva kćeri za pokrivanje gubitaka ne uračunava i za potrebe usklađenja posredničkog matičnog društva s internim MREL-om i

               ·osigurati istovjetan ishod kao kad krajnje matično društvu (sanacijski subjekt) izravno upiše prihvatljive instrumente koje su izdala društva kćeri.

               EBA od početka 2020. radi na nacrtu regulatornih tehničkih standarda na temelju sustava odbitaka, u skladu s ovlasti utvrđenom u BRRD-u i preporukama iz relevantnih međunarodnih standarda
                  16
               . Sustavom odbitaka koji je razvila EBA predviđa se da bi se instrumenti prihvatljivi za interni MREL koje društva kćeri izdaju sanacijskom subjektu preko posredničkog matičnog društva trebali u potpunosti odbiti od iznosa vlastitog kapaciteta internog MREL-a posrednog matičnog društva. Smatralo se da je takav pristup odbitaka najusklađeniji s uvjetima utvrđenima u ovlasti iz BRRD-a te da pogoduje uvođenju okvira internog MREL-a
                  17
               .

               O EBA-inim metodama provedeno je javno savjetovanje
                  18
               . Sudionici savjetovanja uglavnom su podržali nacrt regulatornih tehničkih standarda, ali su upozorili na nekoliko neusklađenosti između delegirane ovlasti utvrđene u BRRD-u i postojećih bonitetnih pravila utvrđenih u CRR-u. Stoga je EBA u dopisu Europskoj komisiji od 25. siječnja 2021.
                  19
                navela da zbog povezanosti BRRD-a i CRR-a neće biti moguća primjena bonitetnog tretmana potrebnog da se ovlast izvrši kako je izvorno planirano. Točnije, EBA je navela da CRR-om nije dopušten odbitak instrumenata prihvatljivih za interni MREL, a zbog toga ni primjena odgovarajućeg pondera rizika od 0 % u svim slučajevima relevantnima za ovlast utvrđenu BRRD-om. Slični problemi utvrđeni su kad je riječ o zahtjevu za omjer financijske poluge iz CRR-a. Prema mišljenju EBA-e, takva situacija ne bi samo stvorila nedosljednost između bonitetnog okvira i okvira za sanaciju, nego bi i bila protivna zahtjevu o ovlasti iz BRRD-a da se osigura ishod istovjetan onome u slučaju izravnog upisa. Zaključeno je da se zahtjevi iz BRRD-a ne mogu ispuniti bez dodatnih odredaba koje se ne mogu uvrstiti u tekst regulatornih tehničkih standarda, već ih treba precizno navesti u tekstu razine 1.

               Osim potrebe za operacionalizacijom neizravnog upisa instrumenata prihvatljivih za interni MREL, utvrđeni su i neki drugi problemi u području sanacije, koji su se pojavili od početka primjene revidiranog okvira za TLAC/MREL 2019.
                  20
                Ti se problemi uglavnom odnose na regulatorni tretman grupa GSV institucija sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja, uključujući grupe koje imaju društva kćeri u trećim zemljama. Primjerice, u CRR-u se trenutačno ne navodi jesu li različitim prilagodbama TLAC-a
                  21
                za GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja obuhvaćena i društva kćeri GSV institucije koja se nalaze u trećoj zemlji. Osim toga, formula
                  22
                za izračun viška TLAC-a/MREL-a društva kćeri u kontekstu općeg sustava odbitaka koji se primjenjuje na GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja oslanja se samo na zahtjev TLAC/MREL koji je zasnovan na riziku, a nije uzet u obzir i TLAC/MREL koji nije zasnovan na riziku. Primijećene su i neke proturječnosti u tekstu razine 1., posebno u pogledu odnosa odredaba CRR-a i BRRD-a
                  23
                koje su relevantne za uklanjanje eventualnih neusklađenosti između zahtjeva koji se odnose na sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja i onih koji se odnose na sanaciju s višestrukim točkama pristupanja. Naposljetku, uočeni su određeni problemi u pogledu kriterija
                  24
                za prihvatljivost instrumenata za usklađivanje s internim zahtjevom za TLAC, što je relevantno za rješavanje propasti društava kćeri koja globalne sistemski važne institucije izvan EU-a imaju u EU-u.

               Za rješavanje navedenih problema potrebne su određene ciljane izmjene aspekata CRR-a koji se posebno odnose na sanaciju. Konkretno, regulatorni tretman grupa GSV institucija sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja uključujući grupe koje imaju društva kćeri u trećim zemljama, treba bolje uskladiti s tretmanom opisanim u standardu TLAC. Time bi se osiguralo da u slučaju sanacije svaki sanacijski subjekt i svaka sanacijska grupa koji pripadaju tim GSV institucijama mogu nastaviti obavljati ključne funkcije bez rizika zaraze. Predloženim izmjenama ne bi se izmijenila opća struktura okvira, nego bi se osigurala pravilna primjena TLAC-a i MREL-a.

                  Prvo, potrebno je izravno u CRR uključiti poseban bonitetni tretman koji se odnosi na neizravni upis instrumenata prihvatljivih za interni MREL (lančani pristup). Predloženim izmjenama CRR-a riješile bi se utvrđene neusklađenosti između CRR-a i BRRD-a, koje su navedene u dopisu EBA-e Europskoj komisiji od 25. siječnja 2021. Točnije, sustav odbitaka, koji je EBA razvila u kontekstu nacrta regulatornih tehničkih standarda u skladu s BRRD-om, izravno bi se uključio u CRR. Time bi se osiguralo pravilno funkcioniranje neizravnog upisa internog MREL-a unutar sanacijskih grupa s nekoliko razina vlasništva, u skladu s političkim dogovorom postignutim tijekom pregovora o Direktivi (EU) 2019/879. Osim toga, revizijama bi se osiguralo da tretman ulaganja u instrumente prihvatljive za interni MREL ostane usklađen i u okviru za sanaciju i bonitetnom okviru, čime bi se omogućila operacionalizacija metodologije odbitaka koju je razvila EBA i istodobno izbjeglo uvođenje nepotrebne složenosti u tretman tih izloženosti.

               Drugo, potrebno je pojasniti odredbe CRR-a o usporedbi zbroja stvarnih zahtjeva za TLAC svih sanacijskih grupa unutar grupe GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja s teoretskim zahtjevom za strategiju sanacije s jedinstvenom točkom pristupanja te grupe GSV institucije
                  25
               . Predložene promjene potrebne su kako bi se pojasnilo u kojoj mjeri sanacijska tijela mogu riješiti moguće nedosljednosti između zahtjeva koji se odnose na sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja i onih koji se odnose na sanaciju s višestrukim točkama pristupanja. To bi se postiglo usklađivanjem CRR-a s tretmanom predviđenim BRRD-om
                  26
                i standardom TLAC
                  27
               .

               Treće, potrebno je izmijeniti formulu za izračun viška TLAC-a/MREL-a društva kćeri u kontekstu općeg sustava odbitaka koji se primjenjuje na GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja
                  28
                kako bi se osiguralo da se tom formulom uzimaju u obzir zahtjevi za TLAC/MREL za društvo kćer koji jesu i koji nisu zasnovani na riziku, u skladu sa standardom TLAC. Time bi se izbjegla prekomjerna procjena viška TLAC-a/MREL-a određenog društva kćeri.

               Četvrto, trebalo bi pojasniti neke odredbe CRR-a koje se primjenjuju na GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja kako bi se omogućilo razmatranje društava kćeri s poslovnim nastanom izvan Unije. Time bi se CRR uskladio s odgovarajućim međunarodno dogovorenim načelom TLAC, koje se primjenjuje na društva kćeri s poslovnim nastanom u svim jurisdikcijama FSB-a.

               Peto, potrebna su neka konkretna pojašnjenja u kontekstu zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze za institucije koje su značajna društva kćeri GSV institucija izvan EU-a („interni TLAC”) kako bi se osiguralo da dužnički instrumenti koje izdaju te institucije ispunjavaju sve kriterije prihvatljivosti za instrumente prihvatljivih obveza. Razlog za tu promjenu je taj što se trenutačno kriteriji prihvatljivosti za instrumente prihvatljivih obveza temelje na pretpostavci da te instrumente izdaje sanacijski subjekt, a ne društva kćeri na koja se primjenjuje interni TLAC. Ta bi se razlika uklonila objašnjenjem da se isti uvjeti prihvatljivosti koji se primjenjuju na sanacijske subjekte primjenjuju mutatis mutandis i na nesanacijske subjekte. To bi pak tim institucijama omogućilo da ispune svoj interni zahtjev za TLAC, među ostalim prihvatljivim obvezama, kako su suzakonodavci prvotno namjeravali
                  29
               .

               Te predložene izmjene CRR-a mogu biti iznimno važne za mogućnost sanacije institucije. S obzirom na to da se odgovarajuće odredbe već primjenjuju u Uniji, predložene bi izmjene trebale biti pravodobne. Potreba za ubrzanim donošenjem još je veća zbog činjenice da je bankarskim grupama potrebna jasnoća u pogledu lančanog mehanizma kako bi mogle donijeti odluku o najboljem prijedlogu svojeg kapaciteta internog MREL-a s obzirom na to da je opći rok za usklađivanje s MREL-om 1. siječnja 2024., pri čemu obvezujuće prijelazne ciljeve treba ostvariti do 1. siječnja 2022.
                  30
               .

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

                  Prijedlogom se uvode izmjene u postojeće zakonodavne akte. Te su izmjene u potpunosti u skladu s postojećim odredbama politike u području bonitetnih zahtjeva i zahtjeva za sanaciju za institucije. Cilj je Unijina okvira za sanaciju osigurati da se pokrivanje gubitaka i dokapitalizacija banaka provode privatnim sredstvima kad se njihov financijski položaj pogorša i kad se zbog toga pokrene postupak njihove sanacije. Prijedlog će poboljšati primjenu postojećih pravila Unije o mogućnosti sanacije bankarskih grupa jer se olakšava neizravni upis internog MREL-a unutar sanacijskih grupa, bolje se usklađuje regulatorni tretman bankarskih grupa sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja sa standardom TLAC i određuju neki kriteriji prihvatljivosti za usklađenost s internim zahtjevom TLAC. Taj je ishod u skladu s općim ciljevima Unijina okvira za sanaciju banaka, a to je zaštita financijske stabilnosti i smanjenje sudjelovanja poreznih obveznika u sanaciji banaka, čime će se pridonijeti ostvarenju tih ciljeva.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Predložena uredba ključna je za odgovarajuću primjenu šireg preispitivanja financijskih propisa Unije koje je predloženo 2016. i doneseno 2019. (Paket mjera za smanjenje rizika), s ciljem smanjenja rizika u financijskom sektoru uz istodobno promicanje održivog financiranja gospodarske aktivnosti. Prijedlog je stoga u potpunosti u skladu s temeljnim ciljevima EU-a u pogledu promicanja financijske stabilnosti, smanjenja sudjelovanja poreznih obveznika sanaciji banaka i doprinosa održivom financiranju gospodarstva.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Prijedlog se temelji na članku 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), na istoj pravnoj osnovi kao i zakonodavni akti koji se mijenjaju.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Ciljevi koji se žele ostvariti predloženom uredbom usmjereni su na dopune i izmjene postojećih propisa EU-a (CRR i BRRD) i stoga se mogu najbolje ostvariti na razini EU-a, a ne različitim nacionalnim inicijativama. Kapacitet država članica za donošenje nacionalnih mjera ograničen je jer su ta pitanja već uređena CRR-om i BRRD-om i izmjene na nacionalnoj razini bile bi u suprotnosti s pravom Unije na snazi.

                  Predloženim izmjenama dodatno se promiče jedinstvena primjena bonitetnih zahtjeva i konvergencija nadzornih praksi i osiguravaju jednaki uvjeti na unutarnjem tržištu bankarskih usluga. Navedene ciljeve države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti same. Kada bi Unija prestala uređivati te aspekte, na unutarnje tržište za bankarske usluge počela bi se primjenjivati razna pravila, što bi dovelo do fragmentacije i narušilo bi nedavno donesena jedinstvena pravila u ovom području.

               •Proporcionalnost

                  Ovo djelovanje Unije potrebno je kako bi se ostvario cilj poboljšanja primjene postojećih pravila Unije o mogućnostima sanacije bankarskih grupa. Predložene izmjene ne nadilaze odabrane odredbe bonitetnog okvira Unije za institucije koje su usmjerene isključivo na mjere kojima je cilj osigurati neometano funkcioniranje zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze. Osim toga, predložene su izmjene ograničene na pitanja koja se ne mogu riješiti u okviru postojećeg diskrecijskog prava utvrđenog u postojećim pravilima.

               •Odabir instrumenta

               Predlaže se da se mjere provedu uredbom o izmjenama CRR-a. Predloženim mjerama mijenjaju se postojeća pravila o primjeni zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze utvrđenih u CRR-u. Stoga je uredba prikladan instrument za prijedlog.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

               •Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

               Ovaj prijedlog nije popraćen zasebnom procjenom učinka jer se njime ne mijenjaju temeljni aspekti CRR-a, nego mu je cilj uglavnom objasniti pravni odnos između dvaju postojećih pravnih instrumenata EU-a, CRR-a i BRRD-a, tako što se u CRR izravno uključuje poseban tretman za neizravni upis instrumenata prihvatljivih za interni MREL. Takvim se objašnjenjima osigurava visoka usklađenost ta dva međusobno vrlo povezana okvira, a institucijama omogućuje da nastave izračunavati, iskazivati i objavljivati jedan skup iznosa ukupne izloženosti riziku i mjeru ukupne izloženosti za potrebe CRR-a i BRRD-a, čime se izbjegava nepotrebno povećanje složenosti.

               Osim toga, učinak mjera koje se mijenjaju ovim Prijedlogom već je predmet analiza u procjenama učinka provedenima za Uredbu (EU) 2019/876 i Direktivu (EU) 2019/879. To uključuje moguću potrebu za izdavanjem dodatnih instrumenata za potrebe internog MREL-a, kako su ga suzakonodavci uveli revidiranim BRRD-om. Prijedlog se uglavnom temelji na pripremnom radu EBA-e, osobito radi izrade regulatornih tehničkih standarda o neizravnom upisu instrumenata prihvatljivih za interni MREL unutar sanacijskih grupa. Primarni cilj prijedloga je ukloniti neželjene posljedice povezane s postojećim okvirom za TLAC/MREL koje proizlaze iz postojećih pravila sadržanih u CRR-u.

               Predložene izmjene ograničeno bi utjecale na administrativno opterećenje institucija i troškove prilagodbe njihovih internih operacija, pri čemu se očekuje da će se većina troškova kompenzirati time što se omogućuje pravilno funkcioniranje pristupa neizravnog upisa instrumenata prihvatljivih za interni MREL unutar sanacijskih grupa, a za dotične institucije i koristima koje proizlaze iz poboljšanog priznavanja društava kćeri iz trećih zemalja i dodatnim određivanjem prihvatljivosti instrumenata izdanih u kontekstu zahtjeva za interni TLAC.

               •Temeljna prava

               Unija se zalaže za visoke standarde zaštite temeljnih prava i potpisnik je brojnih konvencija o ljudskim pravima. U tom kontekstu prijedlog vjerojatno neće izravno utjecati na ta prava, kako su navedena u glavnim konvencijama UN-a o ljudskim pravima, Povelji Europske unije o temeljnim pravima, koja je sastavni dio Ugovorâ EU-a, te Europskoj konvenciji o ljudskim pravima.

                  4.
                        UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Prijedlog nema utjecaj na proračun Unije.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga

               (1)Poseban tretman za neizravni upis instrumenata prihvatljivih za interni MREL

               Kako bi se proveo politički dogovor postignut tijekom pregovora o Direktivi (EU) 2019/879, predlaže se da se sustav odbitaka, koji je EBA izradila u kontekstu nacrta regulatornih tehničkih standarda u okviru BRRD-a, uvede izravno u CRR. Predloženom uredbom stoga se u članku 72.e stavku 5. CRR-a uvodi zahtjev da posrednička matična društva u vlasničkom lancu od svojeg vlastitog kapaciteta za interni MREL odbiju iznos svojih ulaganja u instrumente prihvatljive za interni MREL, uključujući regulatorni kapital, koje su izdala njihova društva kćeri koja pripadaju istoj sanacijskoj grupi.

               Potrebno je uvesti sustav odbitaka. Iz perspektive sanacije, tim se sustavom osigurava odgovarajući prijenos gubitaka od krajnjih društava kćeri na sanacijske subjekte i prijenos kapitala od sanacijskih subjekata na krajnja društva kćeri, izbjegava dvostruki obračun kapaciteta društva kćeri za pokrivanje gubitaka za potrebe usklađenosti posredničkog matičnog društva s internim MREL-om i osigurava ishod ekvivalentan ishodu potpunog izravnog upisa od strane sanacijskog subjekta instrumenata koje su izdala njegova krajnja društva kćeri. Osim toga, sustav odbitaka potreban je i iz perspektive bonitetnog nadzora jer bez takvog sustava pojedinačni omjeri solventnosti posredničkih matičnih društava ne bi primjereno i razborito odražavali njihov stvarni kapacitet pokrivanja gubitaka jer bi ti omjeri uključivali i kapacitet pokrivanja gubitaka njihovih društava kćeri. To bi moglo ugroziti pravilno funkcioniranje odabrane sanacijske strategije jer bi posredničko matično društvo moglo iskoristiti ne samo vlastiti kapacitet pokrivanja gubitaka nego i kapacitet svojeg društva kćeri, prije nego što posredničko matično društvo ili društvo kći prestanu biti održivi. Pristupom odbitaka osigurava se da posrednička matična društva iskazuju dostupni regulatorni kapital samo u mjeri u kojoj se odnosi na rizike povezane s njihovom bilancom. Osim toga, pristup bi pogodovao pravodobnoj primjeni ograničenja najvećeg raspodjeljivog iznosa u skladu s člancima 141. i 141.b CRD-a, člankom 16.a BRRD-a i utvrđivanju neodrživosti posredničkog matičnog društva.

               Sustav odbitaka trebalo bi primjenjivati na sva posrednička matična društva koja su institucije ili subjekti iz članka 1. stavka 1. točaka od (b) do (d) BRRD-a i koja se moraju uskladiti s unutarnjim MREL-om kako ga je odredilo sanacijsko tijelo, neovisno o tome jesu li dio grupa GSV institucija. Stoga bi upućivanja na stavke prihvatljivih obveza trebalo tumačiti na način da uključuju obveze prihvatljive za usklađivanje s internim MREL-om u skladu s člankom 45.f stavkom 2. točkom (a) BRRD-a.

               Sustav odbitaka strogo je ograničen na posrednička matična društva u kontekstu neizravnih upisa instrumenata za interni MREL. Stoga je članak 49. stavak 2. CRR-a potrebno izmijeniti samo u pogledu izloženosti na koje se primjenjuje novi tretman iz članka 72.e stavka 5. CRR-a. Osim toga, kako bi se osigurala proporcionalnost novog sustava odbitaka, institucije će moći odabrati kombinaciju instrumenata (regulatorni kapital ili prihvatljive obveze) s kojima posredničko će matično društvo financirati stjecanje instrumenata za interni MREL svojih društava kćeri. To se postiže primjenom odbitaka najprije na iznos prihvatljivih obveza posredničkog matičnog društva. Samo ako bi iznos koji je potrebno odbiti bio viši od iznosa prihvatljivih obveza posredničkog matičnog društva, preostali odbici morali bi se primijeniti na njegovu rezervu regulatornog kapitala za bonitetne potrebe, počevši sa stavkama dopunskog kapitala (članak 66. točka (e) CRR-a)
                  31
               . To u praktičnom smislu znači da bi posredničko matično društvo moglo u potpunosti izbjeći odbitke povezane s regulatornim kapitalom sve dok sanacijskom subjektu izdaje dostatne obveze prihvatljive za MREL.

               U nekim iznimnim slučajevima, odnosno kada se interni MREL i interni TLAC ne primjenjuju na pojedinačnoj nego na konsolidiranoj osnovi
                  32
               , sustav odbitaka može biti pretjeran, što bi u skladu s pristupom odbitaka na temelju punog iznosa ulaganja moglo rezultirati dvostrukom sankcijom. U tim situacijama posredničko matično društvo trebalo bi apsorbirati gubitke svojih društava kćeri i stoga imati dovoljan kapacitet za apsorpciju gubitaka i dokapitalizaciju kako bi pokrilo vlastite potrebe, kao i potrebe društava kćeri u opsegu konsolidacije. Ti su slučajevi stoga izuzeti iz sustava odbitaka
                  33
               .

               Neizravnim upisom instrumenata prihvatljivih za interni MREL trebalo bi osigurati da se u trenutku neodrživosti redovnog poslovanja društva kćeri gubici stvarno prenesu na sanacijski subjekt i da taj sanacijski subjekt dokapitalizira dotično društvo kćer. Stoga te gubitke ne bi trebalo apsorbirati posredničko matično društvo, koje postaje samo sredstvo za prijenos tih gubitaka na sanacijski subjekt. Zbog toga i kako bi se osiguralo da ishod neizravnog upisa bude ekvivalentan ishodu potpunog izravnog upisa kako su to suzakonodavci namjeravali u skladu s člankom 45.f stavkom 6. BRRD-a, sustav odbitaka popraćen je primjenom pondera rizika od 0 % za izloženosti na koje se taj sustav primjenjuje i odgovarajućim isključenjem tih izloženosti iz izračuna mjere ukupne izloženosti omjera financijske poluge. To se odražava u članku 113. stavku 1., članku 151. stavku 1. i članku 429.a stavku 1. CRR-a.

               Opisani pristup omogućuje provedbu neizravnog upisa instrumenata internog MREL-a u skladu s uvjetima koje su suzakonodavci dogovorili tijekom pregovora o Direktivi (EU) 2019/879 i koji se odražavaju u mandatu koji je dodijeljen EBA-i. Osim toga, taj je pristup jednostavan, osobito u usporedbi sa scenarijem u kojem bi se potrebni odbici primjenjivali samo u okviru sanacije. Zadržavanjem usklađenog tretmana utvrđenog u dva međusobno vrlo povezana okvira, CRR-u i BRRD-u, institucije mogu nastaviti izračunavati, iskazivati i objavljivati jedan skup ukupnog iznosa izloženosti riziku i mjere ukupne izloženosti za potrebe CRR-a i BRRD-a, čime se izbjegava nepotrebno povećanje složenosti.

               Budući da je posebni tretman koji je EBA razvila u kontekstu nacrta regulatornih tehničkih standarda u okviru mandata za BRRD izravno uključen u CRR, regulatorni tehnički standardi više nisu potrebni. Stoga se briše članak 45.f stavak 6. BRRD-a.

               (2)Usporedba između teoretskog zahtjeva za sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja i zbroja stvarnih zahtjeva za sanaciju s višestrukim točkama pristupanja

               Člankom 12.a CRR-a predviđeno je da grupe GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja moraju izračunati svoj zahtjev za TLAC iz članka 92.a stavka 1. točke (a) CRR-a na temelju teoretske pretpostavke da bi grupa bila sanirana u okviru sanacijske strategije subjekta posebne namjene (teoretski zahtjev za sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja). Sanacijska tijela zatim uspoređuju taj teoretski zahtjev za sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja sa zbrojem stvarnih zahtjeva za TLAC svakog subjekta u sanaciji te grupe u okviru strategije sanacije s višestrukim točkama pristupanja (zahtjevi za sanaciju s višestrukim točkama pristupanja). Međutim, odredbe CRR-a o posljedicama te usporedbe nisu usklađene.

               Točnije, ako je teoretski zahtjev za sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja niži od zbroja stvarnih zahtjeva za sanaciju s višestrukim točkama pristupanja, u članku 92.a stavku 3. CRR-a trenutačno se utvrđuje da sanacijska tijela mogu postupiti u skladu s člankom 45.d stavkom 4. i člankom 45.h stavkom 2. BRRD-a. S druge strane, u članku 12.a drugom podstavku CRR-a utvrđuje se da u tom slučaju ta tijela postupaju. Isto tako, ako je teoretski zahtjev za sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja viši od zbroja stvarnih zahtjeva za sanaciju s višestrukim točkama pristupanja, u članku 12.a posljednjem podstavku CRR-a utvrđuje se da sanacijska tijela mogu postupati, što se čini suprotnim članku 45.h stavku 2. posljednjem podstavku BRRD-a. U tom posljednjem podstavku predviđa se da zbroj stvarnih zahtjeva za sanaciju s višestrukim točkama pristupanja
                  34
                nikada ne smije biti niži od teoretskih zahtjeva za sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja
                  35
                i pojašnjava da je u tom slučaju mjera sanacijskih tijela obvezna, a ne fakultativna.

               S obzirom na prethodno navedeno, predlaže se izmjena članka 12.a CRR-a kako bi se pojasnilo da bi, na temelju izračuna utvrđenog u tom članku, sanacijska tijela uvijek trebala postupati u skladu s člankom 45.d stavkom 4. i člankom 45.h stavkom 2. BRRD-a. Članak 92.a stavak 3. CRR-a stoga se može brisati. Time se uklanjaju nedosljednosti iz CRR-a, usklađuju odredbe CRR-a s odredbama iz BRRD-a i standarda TLAC i osigurava da se uvijek uzima u obzir svaki dodatak zahtjevu za MREL koji sanacijsko tijelo odredi u skladu s člankom 45.d stavkom 1. točkom (b) BRRD-a.

               (3)Odbici od stavki prihvatljivih obveza: zahtjevi za regulatorni kapital i prihvatljive obveze koji su zasnovani na riziku

               Člankom 72.e CRR-a predviđa se sustav odbitaka koji se izravno primjenjuje na GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja. To je u skladu sa standardom TLAC, kojim se nastoji osigurati da se za grupe GSV institucije s više od jednog sanacijskog subjekta kapacitet za apsorpciju gubitaka svakog sanacijskog subjekta izračunava isključivo za izloženosti prema drugim sanacijskim subjektima u istoj grupi koje odgovaraju instrumentima za TLAC. Svrha je te odredbe smanjiti rizik zaraze unutar grupe GSV institucije i osigurati da sanacijski subjekti imaju dovoljan raspoloživi kapacitet za apsorpciju gubitaka u slučaju propasti, što ne bi trebalo umanjiti gubicima koji proizlaze iz unutargrupnih ulaganja u instrumente za TLAC. Bez tih odbitaka, propast jednog sanacijskog subjekta u grupi GSV institucije dovela bi do gubitaka u drugim sanacijskim subjektima te grupe, a time i do smanjenja kapaciteta tih sanacijskih subjekata za apsorpciju gubitaka i dokapitalizaciju.

               CRR-om se u članku 72.e stavku 4. predviđa i iznimka od tog općeg sustava odbitaka. U toj se iznimci navodi da se odbitak stavki regulatornog kapitala i prihvatljivih obveza koje je izdalo društvo kći i koje drži njegovo matično društvo može smanjiti na razini matičnog društva ako se iznos tog smanjenja umjesto toga odbija na razini društva kćeri od njegova kapaciteta apsorpcije gubitaka i dokapitalizacije.

               Jedan od preduvjeta za smanjenje odbitaka na razini matičnog društva i, umjesto toga, za odbitak iznosa tog smanjenja na razini društva kćeri jest da dotično društvo kći ima višak u odnosu na svoj zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze. Taj se zahtjev izražava kao omjer koji je zasnovan na riziku i omjer koji nije zasnovan na riziku u skladu s člankom 92.a stavkom 1. CRR-a i člankom 45. stavkom 2. BRRD-a. Međutim, formula iz CRR-a za izračun viška društva kćeri temelji se samo na zahtjevu koji je zasnovan na riziku. To pak može dovesti do prekomjerne procjene viška za ona društva kćeri kod kojih je zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze koji nije zasnovan na riziku veći od zahtjeva koji je zasnovan na riziku.

               Stoga se predlaže izmjena formule iz članka 72.e stavka 4. CRR-a. U skladu sa standardom TLAC, u toj se formuli uzimaju u obzir zahtjevi za regulatorni kapital i prihvatljive obveze relevantnog društva kćeri koji su zasnovani na riziku i koji nisu zasnovani na riziku.

               (4)Razmatranje društava kćeri s poslovnim nastanom izvan Unije

               Člankom 12.a i člankom 72.e stavkom 4. CRR-a nisu izričito obuhvaćena društva kćeri koja se nalaze u trećoj zemlji. Stoga možda neće biti moguće da bankarske grupe u EU-u s globalnom strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja uzmu u obzir društva kćeri s poslovnim nastanom izvan Unije. To je relevantno npr. za usporedbu zbroja stvarnih zahtjeva za sanaciju s višestrukim točkama pristupanja s teoretskim zahtjevom za sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja skladu s člankom 12.a CRR-a. Tako bi trebalo usporediti teoretski zahtjev za sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja za cijelu grupu i zbroj zahtjeva za sanaciju s višestrukim točkama pristupanja utvrđenih samo za sanacijske subjekte u EU-u. Isto tako, izuzeće od općeg sustava odbitaka koji se primjenjuje na GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja iz članka 72.e stavka 4. CRR-a ne može se primijeniti ako se dotično društvo kći nalazi u trećoj zemlji.

               Kako bi se tretman društava kćeri iz trećih zemalja u skladu s CRR-om uskladio s tretmanom opisanim u odgovarajućem standardu TLAC, koji se primjenjuje na subjekte s poslovnim nastanom u svim jurisdikcijama FSB-a, predlaže se izmjena članka 12.a i članka 72.e stavka 4. CRR-a kako bi se pojasnilo da se obje odredbe primjenjuju i na društva kćeri s poslovnim nastanom izvan Unije.

               Primjena članka 72.e stavka 4. CRR-a treba biti ograničena na slučajeve u kojima se na dotična društva kćeri primjenjuje sanacijski sustav treće zemlje. Naime, ako nema primjenjivog lokalnog sanacijskog sustava i sanacijskog tijela ili drugog tijela koje izvršava slične ovlasti, nema ni vjerodostojnih pravnih sredstava kojima bi se osiguralo da se višak kapitala, koji bi se prividno prenio na matičnu instituciju u EU-u smanjenjem odbitaka na razini matičnog društva, stvarno prenese u slučaju insolventnosti društva kćeri. Razlog je u tome što bi se, ako nema lokalnog sanacijskog sustava, na propale institucije primjenjivali stečajni postupci u skladu sa zakonodavstvom treće zemlje. Zato bi se matično društvo tijekom postupka u slučaju insolventnosti društva kćeri moralo natjecati s drugim vjerovnicima za povrat nepodmirenih tražbina.

               (5)Objašnjenja prihvatljivosti dužničkih instrumenata izdanih u kontekstu zahtjeva za interni TLAC

               U članku 92.b CRR-a utvrđuje se zahtjev za interni TLAC za značajna društva kćeri GSV institucija izvan EU-a koja nisu sanacijski subjekti. Taj se zahtjev može ispuniti regulatornim kapitalom i instrumentima prihvatljivih obveza, kako je navedeno u članku 92.b stavku 2. Iako se kriteriji prihvatljivosti za instrumente prihvatljivih obveza temelje na pretpostavci da te instrumente izdaje sanacijski subjekt
                  36
               , subjekti na koje se primjenjuje interni TLAC po definiciji nisu sanacijski subjekti
                  37
               . Stoga dužnički instrumenti koje izdaju ti subjekti ne mogu ispunjavati sve kriterije prihvatljivosti za instrumente prihvatljivih obveza. Zato se, u suprotnosti od članka 92.b stavka 2. CRR-a, od tih institucija može zahtijevati da svoj zahtjev za interni TLAC ispune samo regulatornim kapitalom.

               Kako bi se uklonila ta pravna praznina, nakon članka 72.b stavka 2. trećeg podstavka CRR-a dodaje se novi podstavak. U tom se podstavku pojašnjava da se, za potrebe internog TLAC-a, upućivanja na sanacijski subjekt moraju tumačiti kao upućivanja na subjekt na koji se primjenjuje zahtjev iz članka 92.b CRR-a. Time se omogućuje da značajna društva kćeri GSV institucija izvan EU-a izdaju, a time i upotrebljavaju, instrumente prihvatljivih obveza za ispunjavanje zahtjeva za interni TLAC, što su suzakonodavci i namjeravali.

               2021/0343 (COD)

               Prijedlog

               UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 i Direktive 2014/59/EU u pogledu bonitetnog tretmana grupa globalnih sistemski važnih institucija sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja i metodologije za neizravni upis instrumenata prihvatljivih za ispunjenje minimalnog zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze

               (Tekst značajan za EGP)

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke
                  38
               ,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
                  39
               ,

               u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)Direktivom (EU) 2019/879 Europskog parlamenta i Vijeća
                  40
               , Uredbom (EU) 2019/877 Europskog parlamenta i Vijeća
                  41
                i Uredbom (EU) 2019/876 Europskog parlamenta i Vijeća
                  42
                izmijenjen je Unijin okvir za sanaciju banaka izmjenama Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća
                  43
               , Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća
                  44
                i Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  45
               . Te su izmjene bile potrebne kako bi se u Uniji primijenio međunarodni standard o ukupnom kapacitetu pokrivanja gubitaka (TLAC – Total Loss-Absorbing Capacity) („standard TLAC”)
                  46
                za globalne sistemski važne banke i poboljšala primjena minimalnog zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze (MREL) za sve banke. Revidiranim Unijinim okvirom za sanaciju banaka trebalo bi zajamčiti da se pokrivanje gubitaka i dokapitalizacija banaka provode privatnim sredstvima kada te banke postanu financijski neodržive i ako se zbog toga pokrene njihova sanacija.

               (2)U članku 12.a Uredbe (EU) br. 575/2013 propisano je da grupe globalnih sistemski važnih institucija (GSV institucije) sa strategijom sanacije prema kojoj bi se moglo sanirati više subjekata iz grupe (strategija sanacije s višestrukim točkama pristupanja) svoj zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze na temelju rizika izračunavaju na temelju teoretske pretpostavke da će se moći sanirati samo jedan subjekt iz grupacije, a da će se gubici i potrebe za dokapitalizacijom društava kćeri iz te grupacije prenijeti na sanacijski subjekt (strategija sanacije s jedinstvenom točkom pristupanja). U skladu sa standardom TLAC, pri tom izračunu trebalo bi uzeti u obzir sve subjekte iz trećih zemalja koji su dio GSV institucije koji bi bili sanacijski subjekti da imaju poslovni nastan u Uniji.

               (3)U skladu s člankom 45.h stavkom 2. trećim podstavkom Direktive 2014/59/EU i standardom TLAC, zbroj iznosa stvarnih zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze grupacije GSV institucija sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja ne smije biti manji od iznosa teoretskog zahtjeva za tu grupaciju prema strategiji s jedinstvenom točkom pristupanja. Članak 12.a i članak 92.a stavak 3. Uredbe (EU) br. 575/2013 trebalo bi uskladiti s odgovarajućim odredbama Direktive 2014/59/EU kako bi se osiguralo da sanacijska tijela uvijek postupaju u skladu s tom direktivom te razmatraju i zahtjeve za regulatorni kapital i prihvatljive obveze utvrđene u Uredbi (EU) br. 575/2013 i sve dodatne zahtjeve za regulatorni kapital i prihvatljive obveze utvrđene u skladu s člankom 45.d Direktive 2014/59/EU. To ne bi trebalo spriječiti zaključak sanacijskih tijela da bi svako usklađenje kojim se umanjuje ili uklanja razlika između zbroja iznosa stvarnih zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze grupacije GSV institucija sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja i iznosa teoretskog zahtjeva te grupacije prema strategiji s jedinstvenom točkom pristupanja, kada je iznos stvarnih zahtjeva veći od iznosa teoretskog zahtjeva, bilo neprimjereno ili neusklađeno sa strategijom sanacije te GSV institucije.

               (4)U članku 92.b Uredbe (EU) br. 575/2013 utvrđeno je da se zahtjevi za regulatorni kapital i prihvatljive obveze za značajna društva kćeri GSV institucije izvan EU-a koja nisu sanacijski subjekti mogu, među ostalim, ispuniti instrumentima prihvatljivih obveza. Međutim, kriteriji prihvatljivosti instrumenata prihvatljivih obveza utvrđeni u članku 72.b stavku 2. točkama (c), (k), (l) i (m) Uredbe (EU) br. 575/2013 temelje se na pretpostavci da je izdavatelj sanacijsko tijelo. Trebalo bi osigurati da ta značajna društva kćeri mogu izdavati dužničke instrumente koji ispunjavaju sve kriterije prihvatljivosti, što je prvotno i bila namjera.

               (5)U skladu s člankom 72.e stavkom 4. prvim podstavkom Uredbe (EU) br. 575/2013, sanacijska tijela mogu GSV instituciji sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja dopustiti da odbije određena ulaganja u instrumente regulatornog kapitala i instrumente prihvatljivih obveza svojih društava kćeri koja ne pripadaju istoj sanacijskoj grupi odbijanjem manjeg, prilagođenog iznosa koji utvrdi sanacijsko tijelo. Člankom 72.e stavkom 4. drugim podstavkom te uredbe propisano je da se u takvim slučajevima razlika između prilagođenog i izvornog iznosa odbija od kapaciteta pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije dotičnog društva kćeri. U skladu sa standardom TLAC, u takvom bi pristupu trebalo voditi računa o zahtjevima za dotično društvo kćer za regulatorni kapital i prihvatljive obveze koji se temelje i koji se ne temelje na rizicima. Osim toga, taj bi se pristup trebao primjenjivati na sva društva kćeri iz trećih zemalja koja su dio te GSV institucije sve dok se na ta društva kćeri primjenjuje lokalni sustav sanacije koji je ekvivalentan međunarodno dogovorenim standardima.

               (6)Da bi se pristup neizravnog upisa instrumenata prihvatljivih za ispunjenje internog MREL-a unutar sanacijske grupe mogao primjenjivati u praksi i da bi se osigurala bonitetna prihvatljivost tog pristupa, člankom 45.f stavkom 6. Direktive 2014/59/EU propisano je da Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se pobliže određuje metodologija takvog neizravnog izdavanja prihvatljivih instrumenata. Međutim, kako je EBA istaknula u dopisu Komisiji od 25. siječnja 2021., postoji nekoliko neusklađenosti između zahtjeva za delegiranje utvrđenih u Direktivi 2014/59/EU i postojećih bonitetnih pravila utvrđenih u Uredbi (EU) br. 575/2013 koji ne omogućuju primjenu bonitetnog tretmana potrebnog za izvršenje tog mandata kako je prvotno bila namjera. Konkretno, EBA je navela da Uredbom (EU) br. 575/2013 nije dopušten odbitak instrumenata prihvatljivih za ispunjenje internog MREL-a, a zbog toga ni primjena odgovarajućeg pondera rizika u svim slučajevima relevantnima za mandat u skladu s Direktivom 2014/59/EU. Slični su problemi utvrđeni i u području zahtjeva o omjeru financijske poluge utvrđenom u Uredbi (EU) br. 575/2013. S obzirom na ta pravna ograničenja, metodologiju koju je EBA izradila trebalo bi uvrstiti izravno u Uredbu (EU) br. 575/2013. Stoga bi trebalo brisati mandat za izradu nacrta regulatornih tehničkih standarda utvrđenu u članku 45.f stavku 6. Direktive 2014/59/EU.

               (7)Kada sanacijska tijela u skladu s revidiranim Unijinim okvirom za sanaciju banaka neizravno upisuju instrumente prihvatljive za ispunjenje internog MREL-a, posrednička matična društva trebala bi od svojih vlastitih sredstava prihvatljivih za ispunjenje internog MREL-a odbiti puni iznos ulaganja u instrumente regulatornog kapitala i prihvatljivih obveza koje su izdala njihova društva kćeri koja su dio iste sanacijske grupe. Time se osigurava pravilno funkcioniranje internih mehanizama pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije unutar grupe i izbjegava dvostruki obračun sredstava prihvatljivih za ispunjenje internog MREL-a društava kćeri za potrebe usklađenja posredničkog matičnog društva s vlastitim internim MREL-om. Osim toga, bez tih odbitaka pojedinačni omjeri solventnosti posredničkih matičnih društava ne bi na odgovarajući i bonitetni način odražavali njihov stvarni kapacitet pokrivanja gubitaka jer bi ti omjeri uključivali i kapacitet pokrivanja gubitaka njihovih društava kćeri. To bi moglo dovesti u pitanje pravilnu primjenu odabrane strategije sanacije jer bi posredničko matično društvo moglo iskoristiti ne samo svoj vlastiti kapacitet pokrivanja gubitaka nego i kapacitet svojih društava kćeri, prije nego li posredničko matično društvo ili društvo kćer postane neodrživo. Stoga bi odbitke trebalo najprije primijeniti na stavke prihvatljivih obveza posredničkih matičnih društava. Bude li iznos odbitka veći od iznosa stavki prihvatljivih obveza posredničkih matičnih društava, preostali bi iznos trebalo odbiti od njihovih stavki dopunskog kapitala. Kako bi se zajamčila njegova proporcionalnost, sustav odbitaka ne bi trebalo primjenjivati u iznimnim slučajevima primjene internog MREL-a samo na konsolidiranoj osnovi.

               (8)Neizravnim upisom instrumenata prihvatljivih za ispunjenje internog MREL-a trebalo bi omogućiti da se gubici društva kćeri koje postane neodrživo zaista prenesu na sanacijsko tijelo i da ono dokapitalizira dotično društvo kćer. Te gubitke ne bi trebalo pokriti posredničko matično društvo, koje bi trebalo biti samo posrednik u prijenosu tih gubitaka na sanacijski subjekt. Zbog toga i da bi se osigurala istovjetnost ishoda neizravnog upisa i potpunog izravnog upisa, kako je predviđeno u okviru mandata iz članka 45.f stavka 6. Direktive 2014/59/EU, odbijenim izloženostima trebalo bi dodijeliti ponder rizika 0 % za izračun iznosa ukupne izloženosti rizicima i trebalo bi ih isključiti iz izračuna ukupne mjere izloženosti.

               (9)S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe, a to su potpuno usklađenje bonitetnog tretmana ulaganja posredničkih matičnih društava sredstava prihvatljivih za ispunjenje internog MREL-a u svoja društva kćeri i ciljana revizija zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze za GSV institucije i značajna društva kćeri GSV institucija izvan EU-a, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega djelovanja oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

               (10)Kako bi se institucijama dalo dovoljno vremena za provedbu odgovarajućeg tretmana neizravnog upisa instrumenata prihvatljivih za interni MREL, uključujući novi sustav odbitaka, odredbe kojima se utvrđuje taj tretman trebale bi se početi primjenjivati šest mjeseci nakon stupanja na snagu ove Uredbe.

               (11)Uredbu (EU) br. 575/2013 i Direktivu 2014/59/EU trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIJELI SU OVU UREDBU:

               Članak 1.
                  Izmjene Uredbe (EU) br. 575/2013

               Uredba (EU) br. 575/2013 mijenja se kako slijedi:

               (1)U članku 4. stavku 1. umeće se sljedeća točka (130.a):

               „(130.a)
                     „relevantno tijelo treće zemlje” znači tijelo treće zemlje kako je definirano u članku 2. stavku 1. točki 90. Direktive 2014/59/EU;”;

               (2)članak 12.a zamjenjuje se sljedećim:

               „Članak 12.a
                  Izračun na konsolidiranoj osnovi za GSV institucije s nekoliko sanacijskih subjekata

               Ako su najmanje dva GSV subjekta koji su dio iste GSV institucije sanacijski subjekti ili subjekti iz treće zemlje koji bi bili sanacijski subjekti da imaju poslovni nastan u Uniji, matična institucija iz EU-a te GSV institucije izračunava iznos regulatornog kapitala i prihvatljivih obveza iz članka 92.a stavka 1. točke (a) ove Uredbe. Izračun se temelji na konsolidiranom položaju matične institucije iz EU-a kao da je ona jedini sanacijski subjekt GSV institucije.

               Sanacijska tijela postupaju u skladu s člankom 45.d stavkom 4. i člankom 45.h stavkom 2. Direktive 2014/59/EU.”;

               (3)u članku 49. stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:

               „Ovaj se stavak ne primjenjuje na odbitke utvrđene u članku 72.e stavku 5.”;

               (4)u članku 72.b stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:

               „Za potrebe članka 92.b, upućivanja na sanacijski subjekt u točkama (c), (k), (l) i (m) ovog stavka tumače se i kao upućivanja na instituciju koja je značajno društvo kći GSV institucije izvan EU-a.”;

               (5)članak 72.e mijenja se kako slijedi:

               (a)stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:

               „4.
                     Ako matična institucija iz EU-a ili matična institucija u državi članici na koju se primjenjuje članak 92.a ima izravna, neizravna ili sintetska ulaganja u instrumente regulatornog kapitala ili instrumente prihvatljivih obveza jednog ili više društava kćeri koja ne pripadaju istoj sanacijskoj grupi kao i ta matična institucija, sanacijsko tijelo nadležno za tu matičnu instituciju može, nakon pomnog razmatranja mišljenja sanacijskih tijela ili relevantnih tijela treće zemlje nadležnih za dotična društva kćeri, matičnoj instituciji dopustiti da odbije takva ulaganja odbijanjem manjeg iznosa koji utvrdi sanacijsko tijelo nadležno za tu matičnu instituciju. Taj prilagođeni iznos jednak je iznosu (m) koji se izračunava na sljedeći način:

               mi = maks.{0; OPi + LPi – maks.{0; β · [Oi + Li – maks.{ri · aRWAi; wi ·aLREi}]}}

               pri čemu je:

               i
                     = indeks koji označuje društvo kćer;

               OPi
                     = iznos instrumenata regulatornog kapitala koje je izdalo društvo kći i, a koje drži matična institucija;

               LPi
                     = iznos instrumenata prihvatljivih obveza koje je izdalo društvo kći i, a koje drži matična institucija;

               β
                     = postotak instrumenata regulatornog kapitala i instrumenata prihvatljivih obveza koje je izdalo društvo kći i, a koje drži matično društvo, koji se izračunava kako slijedi:

               Oi
                     = iznos regulatornog kapitala društva kćeri i, ne uzimajući u obzir odbitak izračunan u skladu s ovim stavkom;

               Li
                     = iznos prihvatljivih obveza društva kćeri i, ne uzimajući u obzir odbitak izračunan u skladu s ovim stavkom;

               ri
                     = omjer koji se primjenjuje na društvo kćer i na razini njegove sanacijske grupe u skladu s člankom 92.a stavkom 1. točkom (a) ove Uredbe te člankom 45.c stavkom 3. prvim podstavkom točkom (a) Direktive 2014/59/EU ili, za društva kćeri iz trećih zemalja, ekvivalentan sanacijski zahtjev koji se primjenjuje na društvo kćer i u trećoj zemlji u kojoj mu je sjedište, u mjeri u kojoj se taj zahtjev ispunjava instrumentima koji se u skladu s ovom Uredbom smatraju regulatornim kapitalom ili prihvatljivim obvezama;

               aRWAi
                     = ukupni iznos izloženosti rizicima GSV subjekta i koji se izračunava u skladu s člankom 92. stavkom 3., uzimajući u obzir prilagodbe utvrđene u članku 12.a;

               wi
                     = omjer koji se primjenjuje na društvo kćer i na razini njegove sanacijske grupe u skladu s člankom 92.a stavkom 1. točkom (b) ove Uredbe te člankom 45.c stavkom 3. prvim podstavkom točkom (b) Direktive 2014/59/EU ili, za društva kćeri iz trećih zemalja, ekvivalentan sanacijski zahtjev koji se primjenjuje na društvo kćer i u trećoj zemlji u kojoj mu je sjedište, u mjeri u kojoj se taj zahtjev ispunjava instrumentima koji se u skladu s ovom Uredbom smatraju regulatornim kapitalom ili prihvatljivim obvezama;

               aLREi
                     = mjera ukupne izloženosti GSV subjekta i koja se izračunava u skladu s člankom 429. stavkom 4.

               Ako je matičnoj instituciji dopušteno odbiti prilagođeni iznos u skladu s prvim podstavkom, društvo kći odbija razliku između iznosa ulaganja u instrumente regulatornog kapitala i instrumente prihvatljivih obveza iz prvog podstavka i tog prilagođenog iznosa.”;

               (b)dodaje se sljedeći stavak 5.:

               „5.
                     Institucije i subjekti koji su dužni postupati u skladu s člankom 45.c Direktive 2014/59/EU koji sami po sebi nisu sanacijski subjekti odbijaju od stavki prihvatljivih obveza svoja ulaganja regulatornog kapitala i prihvatljivih obveza koja ispunjavaju uvjete iz članka 45.f stavka 2. te direktive, svojih društava kćeri koja pripadaju istoj sanacijskoj grupi.

               Odbitak se ne primjenjuje na institucije i subjekte koji sami po sebi nisu sanacijska tijela ako su na konsolidiranoj osnovi dužni ispunjavati zahtjev iz članaka 45.c i 45.d Direktive 2014/59/EU.

               Za potrebe ovog stavka, upućivanje na stavke prihvatljivih obveza tumači se i kao upućivanje na prihvatljive obveze iz članka 45.f stavka 2. točke (a) Direktive 2014/59/EU.”;

               (6)u članku 92.a stavak 3. briše se;

               (7)u članku 113. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:

               „1.
                     Za izračun iznosa izloženosti ponderiranih rizikom ponderi rizika primjenjuju se na sve izloženosti, osim ako se odbijaju od regulatornog kapitala ili se na njih primjenjuje tretman iz članka 72.e stavka 5. prvog podstavka, u skladu s odredbama iz odjeljka 2. Primjena pondera rizika temelji se na kategoriji izloženosti u koju je izloženost raspoređena i, u mjeri utvrđenoj u odjeljku 2., na njezinoj kreditnoj kvaliteti. Kreditnu kvalitetu moguće je odrediti na temelju kreditnih procjena vanjskih institucija za procjenu kreditnog rizika ili kreditnih procjena agencija za kreditiranje izvoza u skladu s odjeljkom 3.”;

               (8)u članku 151. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:

               „1.
                     Iznosi izloženosti ponderiranih kreditnim rizikom za izloženosti iz jedne od kategorija izloženosti iz članka 147. stavka 2. točaka od (a) do (e) i točke (g) izračunavaju se u skladu s pododjeljkom 2., osim ako se odbijaju od regulatornog kapitala ili se na njih primjenjuje tretman iz članka 72.e stavka 5. prvog podstavka.”;

               (9)u članku 429.a stavku 1. dodaje se sljedeća točka (q):

               „(q)
                     iznose na koje se primjenjuje tretman iz članka 72.e stavka 5. prvog podstavka.”.

               Članak 2.
                  Izmjena Direktive 2014/59/EU

               U članku 45.f Direktive 2014/59/EU stavak 6. briše se.

               Članak 3.
                  Stupanje na snagu i primjena

               Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Primjenjuje se od [Ured za publikacije: umetnuti datum = datum stupanja na snagu].

               Međutim, članak 1. točka 3., točka 5. podtočka (b) i točke 7., 8. i 9. te članak 2. primjenjuju se od [Ured za publikacije: umetnuti datum = šest mjeseci nakon stupanja na snagu].

               Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

                     (1)

                        Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.).

                     (2)

                        Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.).

                     (3)

                        Direktiva (EU) 2019/879 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2019. o izmjeni Direktive 2014/59/EU u pogledu kapaciteta pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije kreditnih institucija i investicijskih društava te Direktive 98/26/EZ (SL L 150, 7.6.2019., str. 296.).

                     (4)

                        Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EZ, 2012/30/EZ i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 173, 12.6.2014., str. 190.).

                     (5)

                        Uredba (EU) 2019/877 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2019. o izmjeni Uredbe (EU) br. 806/2014 u pogledu kapaciteta pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije kreditnih institucija i investicijskih društava (SL L 150, 7.6.2019., str. 226.).

                     (6)

                        Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL L 225, 30.7.2014., str. 1.).

                     (7)

                        Uredba (EU) 2019/876 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2019. o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 u pogledu omjera financijske poluge, omjera neto stabilnih izvora financiranja, zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze, kreditnog rizika druge ugovorne strane, tržišnog rizika, izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama, izloženosti prema subjektima za zajednička ulaganja, velikih izloženosti, zahtjeva za izvješćivanje i objavu, i Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 150, 7.6.2019., str. 1.).

                     (8)

                        Odbor za financijsku stabilnost, Principles on Loss-absorbing and Recapitalisation Capacity of Globally Systemically Important Banks (G-SIBs) in Resolution, Total Loss-absorbing Capacity (TLAC) Term Sheet (Načela o kapacitetu pokrivanja gubitaka i dokapitalizaciji globalnih sistemski važnih banaka (GSV banke) u sanaciji, Standard o ukupnom kapacitetu pokrivanja gubitaka), 9.11.2015.

                     (9)

                        Točnije, CRR-om je predviđen novi zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze za institucije koje su utvrđene kao GSV institucije, dok su faktor uvećanja specifičan za GSV institucije i zahtjev specifičan za institucije koje nisu GSV institucije uvedeni ciljanim izmjenama BRRD-a i SRMR-a.

                     (10)

                        Uvodna izjava 16. Uredbe (EU) 2019/876, uvodna izjava 2. Direktive (EU) 2019/879 i uvodna izjava 2. Uredbe (EU) 2019/877.

                     (11)

                        Uvodna izjava 4. Direktive (EU) 2019/879.

                     (12)

                        Članak 45.e BRRD-a.

                     (13)

                        Članak 45.f BRRD-a. Taj se zahtjev naziva „internim” zbog činjenice da se prihvatljive instrumente obično treba financirati interno, unutar bankarske grupe, odnosno financira ih krajnje matično društvo društva kćeri.

                     (14)

                        U skladu s člankom 45.f stavkom 2. točkom (a) podtočkom i. BRRD-a dopušteno je smatrati prihvatljivima za interni MREL i one obveze koje su izdane postojećem dioničaru i koje je kupio postojeći dioničar koji nije dio iste sanacijske grupe ako izvršavanje ovlasti za otpis ili konverziju u skladu s člancima od 59. do 62. BRRD-a ne utječe na kontrolu koju sanacijski subjekt ima nad društvom kćeri. Osim toga, člankom 45.f stavkom 2. točkom (b) podtočkom ii. BRRD-a dopušta se ispunjavanje zahtjeva za interni MREL regulatornim kapitalom koji nije redovni osnovni kapital, a koji je izdan subjektima i koji su kupili ti subjekti koji nisu uključeni u istu sanacijsku grupu ako izvršavanje ovlasti za otpis ili konverziju u skladu s člancima od 59. do 62. ne utječe na kontrolu koju sanacijski subjekt ima nad društvom kćeri.

                     (15)

                        Članak 45.f stavak 6. BRRD-a.

                     (16)

                        Odbor za financijsku stabilnost, Guiding Principles on the Internal Total Loss-absorbing Capacity of G-SIBs (‘Internal TLAC’) (Vodeća načela o ukupnom internom kapacitetu pokrivanja gubitaka globalnih sistemski važnih banaka („interni TLAC”)), 6.7.2017. U skladu s tim sustavom, instrumenti prihvatljivi za interni MREL koje je izdalo društvo kći i koje je upisalo posredničko matično društvo u potpunosti bi se odbili od prihvatljivih instrumenata koje je posredničko matično društvo izdalo radi usklađenja s vlastitim unutarnjim MREL-om.

                     (17)

                        EBA je u svojem radu razmotrila i druge pristupe, ali ih je odbacila zbog neusklađenosti s odredbama BRRD-a o internom MREL-u ili zbog nedovoljne razboritosti ili jednostavnosti.

                     (18)

                        EBA/CP/2020/18, 22. srpnja 2020., dostupno na:
                  https://www.eba.europa.eu/calendar/eba-consults-technical-standards-indirect-subscription-mrel-instruments-within-groups

                     (19)

                        EBA-2020-D-3378, 25. siječnja 2021., dostupno na:
                  https://www.eba.europa.eu/sites/default/documents/
                  files/document_library/About%20Us/Missions%20and%20tasks/Correspondence%20with%20EU%20institutions/2021/962427/2021%2001%2025%20Letter%20to%20J%20Berrigan%20re%20Art%2045f%286%29%20BRRD%20%28daisy%20chains%29.pdf

                     (20)

                        U točkama od 5.2. do 5.5. obrazloženja detaljno su objašnjeni konkretni problemi.

                     (21)

                        Članak 12.a i članak 72.e stavak 4. CRR-a.

                     (22)

                        Članak 72.e stavak 4. CRR-a.

                     (23)

                        Članak 12.a i članak 92.a stavak 3. CRR-a te članak 45.h stavak 2. BRRD-a.

                     (24)

                        Članak 72.b stavak 2. CRR-a.

                     (25)

                        Članak 12.a i članak 92.a stavak 3. CRR-a.

                     (26)

                        Članak 45.d stavak 4. i članak 45.h stavak 2. BRRD-a.

                     (27)

                        U odjeljku 3. sažetog izvješća o TLAC-u predviđa se da se, ako je teoretski zahtjev za sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja manji od zbroja stvarnih zahtjeva za sanaciju s višestrukim točkama pristupanja, relevantna tijela mogu dogovoriti o prilagodbi kako bi se ta razlika svela na najmanju moguću mjeru ili uklonila (tj. smanjenjem zahtjeva za sanaciju s višestrukim točkama pristupanja). Osim toga, pojašnjava se da zbroj stvarnih zahtjeva za sanaciju s višestrukim točkama pristupanja nikada ne smije biti niži od teoretskog zahtjeva za sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja.

                     (28)

                        Članak 72.e stavak 4. CRR-a.

                     (29)

                        Članak 92.b stavak 2. CRR-a.

                     (30)

                        Članak 45.m stavak 1. BRRD-a.

                     (31)

                        U slučaju da preostali odbici budu veći i od iznosa stavki dopunskog kapitala posredničkog matičnog društva, ta razlika bi se morala odbiti od stavki dodatnog osnovnog kapitala (članak 56. točka (e) CRR-a). Prema potrebi bi se svaki preostali iznos naknadno odbio od stavki redovnog osnovnog kapitala posredničkog matičnog društva (članak 36. stavak 1. točka (j) CRR-a).

                     (32)

                        U pogledu internog MREL-a to može biti relevantno za određena matična društva u Uniji koja su društva kćeri grupa iz trećih zemalja (članak 45.f stavak 1. treći podstavak BRRD-a) i za posrednička matična društva na koja se odnosi cilj konsolidiranog internog MREL-a jer sljedeće društvo kći u lancu ima koristi od izuzeća (članak 45.f stavak 4. točka (b) BRRD-a). Osim toga, zahtjev za interni TLAC može se ispunjavati i na konsolidiranoj osnovi (članak 11. stavak 3.a CRR-a).

                     (33)

                        Pristupom odbitaka o kojem se EBA javno savjetovala 2020. nije se predvidjelo izuzeće iz sustava odbitaka ako se interni MREL i interni TLAC ne primjenjuju na pojedinačnoj nego na konsolidiranoj osnovi jer se taj aspekt pojavio tek tijekom javnog savjetovanja.

                     (34)

                        Tj. minimalni zahtjev za TLAC iz članaka 92.a i 494. CRR-a i svaki dodatak zahtjevu za MREL koji odredi sanacijsko tijelo u skladu s člankom 45.d BRRD-a.

                     (35)

                        Tj. minimalni zahtjev za TLAC koji bi se primjenjivao na matično društvo grupe GSV institucija i teoretski dodatak zahtjevu za MREL koji izračuna sanacijsko tijelo u skladu s člankom 45.d stavkom 4. točkom (b) BRRD-a.

                     (36)

                        Članak 72.b stavak 2. točke (c), (k), (l) i (m) CRR-a.

                     (37)

                        Članak 92.b stavak 1. CRR-a.

                     (38)

                        SL C , , str. .

                     (39)

                        SL C , , str. .

                     (40)

                        Direktiva (EU) 2019/879 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2019. o izmjeni Direktive 2014/59/EU u pogledu kapaciteta pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije kreditnih institucija i investicijskih društava te Direktive 98/26/EZ (SL L 150, 7.6.2019., str. 296.).

                     (41)

                        Uredba (EU) 2019/877 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2019. o izmjeni Uredbe (EU) br. 806/2014 u pogledu kapaciteta pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije kreditnih institucija i investicijskih društava (SL L 150, 7.6.2019., str. 226.).

                     (42)

                        Uredba (EU) 2019/876 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2019. o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 u pogledu omjera financijske poluge, omjera neto stabilnih izvora financiranja, zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze, kreditnog rizika druge ugovorne strane, tržišnog rizika, izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama, izloženosti prema subjektima za zajednička ulaganja, velikih izloženosti, zahtjeva za izvješćivanje i objavu, i Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 150, 7.6.2019., str. 1.).

                     (43)

                        Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EZ, 2012/30/EZ i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 173, 12.6.2014., str. 190.).

                     (44)

                        Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL L 225, 30.7.2014., str. 1.).

                     (45)

                        Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.).

                     (46)

                        Odbor za financijsku stabilnost, Principles on Loss-absorbing and Recapitalisation Capacity of Globally Systemically Important Banks (G-SIBs) in Resolution, Total Loss-absorbing Capacity (TLAC) Term Sheet (Načela o kapacitetu pokrivanja gubitaka i dokapitalizaciji globalnih sistemski važnih banaka (GSV banke) u sanaciji, Standard o ukupnom kapacitetu pokrivanja gubitaka), 9.11.2015.