				|

		52013PC0641

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o indeksima koji se rabe kao referentne vrijednosti u financijskim instrumentima i financijskim ugovorima /* COM/2013/0641 final - 2013/0314 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
1.1.        Opći kontekst, razlozi za
prijedlog i njegovi ciljevi
Indeks je mjera, uglavnom cijene ili količine,
koja se s vremena na vrijeme utvrđuje na temelju reprezentativnih podataka.
Indeks koji se primjenjuje kao referentna cijena financijskog instrumenta ili
ugovora postaje referentna vrijednost. Različiti davatelji usluga, od javnih
tijela do specijaliziranih neovisnih subjekata, bave se utvrđivanjem
referentnih vrijednosti s pomoću različitih metodologija.
Dogovori između nekih nadležnih tijela i
određenog broja banaka u vezi s manipulacijom kamatnim stopama LIBOR i EURIBOR
pokazuju koliko su referentne vrijednosti važne i osjetljive. Nadležna tijela
istražuju navode o pokušaju manipuliranja procjenama cijena robe, što ih
utvrđuju agencije za izvješćivanje o cijenama robe, a IOSCO je preispitao
cijene nafte koje su te agencije procijenile. Cjelovitost referentnih
vrijednosti ključna je za određivanje cijena mnogih financijskih instrumenata,
primjerice kamatnih ugovora o razmjeni, i komercijalnih ili nekomercijalnih
ugovora, primjerice hipoteka. Manipuliranje referentnom vrijednošću može
izazvati znatne gubitke nekim ulagateljima koji su vlasnici financijskih
instrumenata čija se vrijednost utvrđuje na temelju te referentne vrijednosti.
Lažnim signalima o stanju na temeljnom tržištu može se narušiti realno
gospodarstvo. Općenito, zabrinutost za rizik od manipulacije referentnim
vrijednostima narušuje tržišno povjerenje. Referentne vrijednosti osjetljive su
na manipulacije ako u postupku njihova utvrđivanja ima sukoba interesa ili
diskrecijskih prava koji ne podliježu primjerenom upravljanju i kontroli.
Prvi dio Komisijina odgovora na navodno
manipuliranje LIBOR-om i EURIBOR-om bila je izmjena postojećeg prijedloga uredbe
o zlouporabi tržišta (MAR) i prijedloga direktive o kaznenim sankcijama zbog
zlouporabe tržišta (CSMAD), čime se razjašnjuje da je svako manipuliranje
referentnim vrijednostima jasno i nedvosmisleno protupravno djelovanje, koje
podliježe upravnim ili kaznenim sankcijama.
Promjenama u sankcioniranju ne može se međutim
poboljšati način utvrđivanja i uporabe referentnih vrijednosti; sankcioniranjem
se ne uklanja rizik od manipuliranja koji proizlazi iz neprimjerenog
upravljanja postupkom utvrđivanja referentnih vrijednosti obilježenim sukobima
interesa i diskrecijskim pravima. Da bi se zaštitili ulagatelji i potrošači,
referentne bi vrijednosti osim toga trebale biti stabilne, pouzdane i
ispunjivati svoju svrhu. U svjetlu tih razmatranja ovaj prijedlog uredbe
sadržava četiri osnovna cilja za poboljšanje okvira u kojem se referentne
vrijednosti utvrđuju, stavljaju na raspolaganje i rabe:
–
poboljšati upravljanje i kontrolu postupkom
utvrđivanja referentnih vrijednosti, posebno kako bi se izbjegli sukobi
interesa administratora ili barem kako bi se njima primjereno upravljalo;
–
poboljšati kvalitetu ulaznih podataka i
metodologije kojima se koriste administratori te posebno osigurati da se pri
utvrđivanju referentnih vrijednosti primjenjuje dovoljna količina točnih podataka;
–
osigurati da subjeti koji pridonose utvrđivanju
referentnih vrijednosti podliježu primjerenoj kontroli, posebno radi
izbjegavanja sukoba interesa i primjerene kontrole njihovih doprinosa;
mjerodavna nadležna tijela trebala bi, po potrebi, moći ovlastiti subjekte koji
pridonose utvrđivanje referentnih vrijednosti da to nastave činiti te
–
osigurati primjerenu zaštitu potrošača i ulagatelja
koji se koriste referentnim vrijednostima tako što će se povećati
transparentnost, osigurati primjerena pravna zaštita i, po potrebi, procjena
primjerenosti.
1.2.        Postojeće odredbe u području
prijedloga
Pravom Unije obuhvaćeni su određeni aspekti
uporabe referentnih vrijednosti:
–
U članku 2. stavku 3. točki (d) i članku 8. stavku
1. točki (d) prijedloga uredbe o zlouporabi tržišta (MAR)[1] te u prijedlogu direktive o
kaznenim sankcijama zbog zlouporabe tržišta (CSMAD)[2] (MAR je bio predmet političkog
dogovora Europskog parlamenta i Vijeća u lipnju 2013.) razjašnjuje se da je
svako manipuliranje referentnim vrijednostima jasno i nedvosmisleno protupravno
djelovanje, koje podliježe upravnim ili kaznenim sankcijama.
–
Uredbom o integritetu i transparentnosti tržišta
energije (REMIT)[3]
utvrđena je protupravnost manipuliranja referentnim vrijednostima koje se
primjenjuju kod veleprodajnih energetskih proizvoda.
–
U Direktivi o tržištima financijskih instrumenata[4] zahtijeva se da se svakim
financijskim instrumentom koji je uvršten za trgovanje na uređenom tržištu može
trgovati korektno, uredno i djelotvorno. U provedbenoj uredbi[5] uz tu Direktivu dodatno se
određuje da cijena ili druga mjera vrijednosti temeljne imovine mora biti
pouzdana i javno dostupna.
–
Članak 30. prijedloga Europske komisije o uredbi o
tržištima financijskih instrumenata (MiFIR)[6]
(koji je trenutačno predmet pregovora Europskog parlamenta i Vijeća) sadržava
odredbu kojom se zahtijeva neisključivo licenciranje referentnih vrijednosti u
svrhu poravnanja i trgovine.
–
Direktivom o prospektu i njezinom provedbenom
uredbom[7]
predviđeno je da izdavatelj, u slučaju kad se u prospektu upućuje na indeks,
navede vrstu temeljne imovine, pojedinosti o dostupnosti informacija o
temeljnoj imovini, povijesnom i budućem prinosu te imovine i njezinoj
volatilnosti te naziv indeksa. Izdavatelj koji je sastavio indeks mora
priložiti i njegov opis. Izdavatelj koji nije sastavio indeks mora objasniti
kako se mogu dobiti informacije o indeksu, a u slučaju da je kod temeljne
imovine riječ o kamatnoj stopi, izdavatelj mora dostaviti opis kamatne stope.
–
Direktivom o subjektima za zajedničko ulaganje u
prenosive vrijednosne papire[8]
predviđeno je da fondovi UCITS-a u svojem portfelju mogu imati samo određeni
maksimalni udjel instrumenata koje je izdalo jedno tijelo. Kada je riječ o
indeksu koji UCITS želi replicirati, države članice mogu na 20 % povisiti
ograničenje koje se primjenjuje na to koliki udio UCITS-ova portfelja može
otpadati na ulaganje u dionice ili dužničke vrijednosne papire koje izdaje isti
izdavatelj, uz uvjet da je sastav indeksa dovoljno diversificiran, da indeks
bude primjerena referentna vrijednost tržišta na koje se odnosi i da se
primjereno objavljuje.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UČINKA
2.1.        Savjetovanja
Tromjesečno javno savjetovanje pokrenuto je 3.
rujna i zaključeno 29. studenoga 2012. Zaprimljena su 84 priopćenja sudionika,
davatelja referentnih vrijednosti i korisnika, uključujući burze, banke,
ulagatelje, skupine potrošača te trgovinska i javna tijela. Dionici su priznali
slabosti u postupku utvrđivanja i uporabe referentnih vrijednosti te izrazili
široku podršku djelovanju na razini EU-a. Sudionici savjetovanja naglasili su i
potrebu za međunarodnom koordinacijom i pažljivim određivanjem područja
primjene bilo kakve inicijative.
ESMA i EBA zajednički su istraživale propuste
EBF-EURIBOR-a pri utvrđivanju EURIBOR-a pa su 11. siječnja 2013. pokrenule
savjetovanje o načelima za postupak utvrđivanja referentnih vrijednosti u EU-u[9]. U dopisu od 7. ožujka 2013.
EBA, ESMA i EIOPA pružaju u kontekstu tih napora savjete u vezi sa sadržajem
predloženog zakonodavstva. Službe Komisije sudjelovale su 13. veljače 2013. na
javnom saslušanju ESMA-e i EBA-e[10]
o tim načelima u postupcima utvrđivanja referentnih vrijednosti. Službe
Komisije sudjelovale su i u javnoj raspravi o suzbijanju kulture manipuliranja
tržištem i globalnim mjerama nakon LIBOR-a/EURIBOR-a održanoj 29. rujna 2012.
2.2.        Procjena učinka
U skladu sa strategijom donošenja što
djelotvornijih propisa, Komisija je obavila procjenu učinka različitih
političkih rješenja. Političke opcije uključuju mogućnosti ograničavanja
poticaja za manipuliranje, smanjivanje diskrecijskih prava, jamčenje toga da se
referentne vrijednosti temelje na dostatnim, pouzdanim i reprezentativnim
podatcima, osiguranje internog upravljanja i kontrole, suočivanje s rizikom,
osiguranje učinkovitog nadzora nad referentnom vrijednošću, povećanje
transparentnosti i jačanje zaštite ulagatelja. Sva politička rješenja
procijenjena su na temelju sljedećih kriterija: utjecaja na dionike,
djelotvornosti i učinkovitosti.
Osobito su važna sljedeća temeljna prava iz
Povelje o temeljnim pravima: poštovanje privatnog i obiteljskog života, zaštita
osobnih podataka te sloboda izražavanja i informiranja.
Ograničavanje tih prava i sloboda dopušteno je
na temelju članka 52. Povelje. Prethodno postavljeni ciljevi u skladu su s
obvezom EU-a da poštuje temeljna prava. Međutim svako ograničenje povezano s
ostvarivanjem tih prava i sloboda mora biti utemeljeno na pravu te mora
poštovati bit tih prava i sloboda. Podložno načelu razmjernosti, ograničenja su
moguća samo u slučaju potrebe i ako se njima doista ispunjuju ciljevi od općeg
interesa kako ih priznaje Unija odnosno ako se time zaštićuju prava i slobode
drugih. U slučaju referentnih vrijednosti, cilj osiguravanja integriteta
tržišta cilj je od općeg interesa kojim se opravdavaju određena ograničenja
temeljnih prava. Potrebom da se zaštiti pravo na vlasništvo (članak 17.
Povelje) isto se opravdavaju određena ograničenja temeljnih sloboda jer
ulagatelji imaju pravo na to da vrijednost njihove imovine (npr. zajmovi,
izvedenice) bude zaštićena od gubitaka uzrokovanih poremećajima na tržištu.
Pravo na slobodu izražavanja i informiranja
podrazumijeva poštovanje slobode medija. Ovu Uredbu treba tumačiti i
primjenjivati u skladu s tim temeljnim pravom. Stoga, ako osoba u okviru svoje
novinarske djelatnosti samo objavi referentnu vrijednost ili uputi na nju iako
nema kontrolu nad njezinim pružanjem, ta osoba ne bi trebala podlijegati
zahtjevima koji su na temelju ove Uredbe uvedeni za administratore. Na taj način
novinari mogu slobodno, pri obavljanju novinarske djelatnosti, izvješćivati o
financijskim i robnim tržištima. Zbog toga je definicija administratora
referentne vrijednosti usko formulirana kako bi se osiguralo da obuhvati
pružanje referentne vrijednosti, ali da ne uključi elemente novinarske
djelatnosti.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
3.1.        Pravna osnova
Prijedlog se temelji na članku 114. Ugovora o
funkcioniranju Europske unije („UFEU”).
3.2.        Supsidijarnost i razmjernost
Prijedlog Komisije za regulaciju referentnih
vrijednosti u skladu je s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno člankom 5.
stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji (UEU), kojim je utvrđeno da Unija treba
djelovati samo ako i u mjeri u kojoj ciljeve predloženog djelovanja države
članice ne mogu dostatno ostvariti, nego se zbog opsega ili učinka predloženog
djelovanja oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije.
Iako su brojne referentne vrijednosti
nacionalne, sektor referentnih vrijednosti međunarodnog je karaktera i u
pogledu njihova utvrđivanja i u pogledu njihove uporabe. Iako se djelovanjem na
nacionalnoj razini koje se odnosi na nacionalne indekse može pridonijeti tomu
da intervencije budu prilagođene problemima na toj razini, to može dovesti do
razlika u pravilima, nejednakog položaja na jedinstvenom tržištu te
nedosljednosti i neusklađenosti pristupa. Referentne vrijednosti rabe se za
utvrđivanje cijena mnogih prekograničnih transakcija, posebno na tržištu
međubankovnog financiranja i u vezi s izvedenicama. Razlike u nacionalnim
pravilima onemogućile bi utvrđivanje prekograničnih referentnih vrijednosti,
čime bi se onemogućile prekogranične transakcije. G20 i FSB prepoznali su taj
problem i zadužili IOSCO da sastavi opći paket načela za primjenu u području
financijskih referentnih vrijednosti. Inicijativom EU-a pridonijet će se
jačanju jedinstvenog tržišta tako što će se stvoriti zajednički okvir za
pouzdane i pravilno primijenjene referentne vrijednosti u različitim državama
članicama.
Iako u većini država članica trenutačno nema
propisa na nacionalnoj razini o uslugama utvrđivanja referentnih vrijednosti,
dvije su države članice već donijele nacionalno zakonodavstvo o referentnim
kamatnim stopama za svoje nacionalne valute. IOSCO je osim toga nedavno
usuglasio načela o referentnim vrijednostima koja njegovi članovi trebaju
provoditi. U tim je načelima predviđena međutim fleksibilnost u pogledu
područja njihove primjene, načina njihove provedbe i određenih uvjeta. Države
će članice, u nedostatku usklađenog europskog okvira za referentne vrijednosti,
vjerojatno donijeti propise na nacionalnoj razini koji će vjerojatno biti
neujednačeni. Primjerice, u ovom trenutku područje primjene zakonodavstva u
određenoj državi članici može biti jednako široko kao IOSCO-vo, dok se
zakonodavstvo druge države članice u području referentnih vrijednosti može
odnositi samo na referentne kamatne stope. Takvi neujednačeni pristupi mogu
dovesti do fragmentiranja unutarnjeg tržišta jer bi administratori i korisnici
referentnih vrijednosti u različitim državama članicama podlijegali različitim
pravilima. U nedostatku Unijina zakonodavnog okvira, pojedinačne bi nacionalne
mjere bile i neučinkovite jer države članice nisu obvezne surađivati niti ih se
na to potiče, a nedostatak te suradnje ostavlja prostor za regulatornu
arbitražu.
Određeni aspekti zaštite ulagatelja u tom
području općenito su obuhvaćeni MiFID-om. Na temelju MiFID-a tvrtke su obvezne
provoditi ocjenu prikladnosti. Tim se testom utvrđuje raspolaže li klijent
potrebnim iskustvom i znanjem da bi razumio rizike koji su povezani s ponuđenim
ili traženim proizvodima ili investicijskim uslugama. Na taj je način
predviđena dostatna razina zaštite ulagatelja.
U pogledu zaštite potrošača, Direktiva o
potrošačkim kreditima sadržava pravila o otkrivanju odgovarajućih informacija,
kao i direktiva o hipotekarnim kreditima koja će se uskoro donijeti i koja
sadržava zahtjev za preporučivanje prikladnih kreditnih ugovora. Međutim ta se
pravila EU-a o zaštiti potrošača ne odnose na konkretno pitanje prikladnosti referentnih
vrijednosti za financijske ugovore. Osim toga nejednaka pregovaračka moć i
primjena općih uvjeta poslovanja znači da potrošači imaju ograničen utjecaj na
odabir primijenjene referentne vrijednosti. Potrošači nemaju potrebno znanje
ili iskustvo za primjereno ocjenjivanje prikladnosti referentnih vrijednosti.
Ovim se prijedlogom stoga dopunjuje postojeće zakonodavstvo EU-a u tom području
tako što se osigurava da za ocjenu prikladnosti referentne vrijednosti za
maloprodajne ugovore odgovorni budu zajmodavci ili vjerovnici. Tako će se
osigurati usklađivanje pravila EU-a o zaštiti potrošača u vezi s primjenom
referentnih vrijednosti u financijskim ugovorima. Zajednički regulatorni okvir
za potrošače i vjerovnike koji se odnosi na financijske ugovore potreban je
kako bi se primjenom prekograničnih referentnih vrijednosti zamijenio
fragmentirani nacionalni pristup. Zbog pritužaba potrošača i sudskih postupaka
povezanih s primjenom neprikladnih referentnih vrijednosti u nekoliko država
članica, na nacionalnoj bi se razini vjerojatno donosile neujednačene mjere o
zaštiti potrošača. To bi moglo dovesti do fragmentiranosti unutarnjeg tržišta.
Predložena je uredba i razmjerna, kako se
zahtijeva u članku 5. stavku 4. UEU-a. Odnosi se samo na indekse koji se rabe
kod financijskih instrumenata ili financijskih ugovora, primjerice hipoteka,
jer manipulacija tim referentnim vrijednostima može imati izravan i neminovan
ekonomski učinak. Predložena uredba osim toga sadržava odredbe o prilagodbi
svojih zahtjeva različitim sektorima i vrstama referentnih vrijednosti,
primjerice robi, međubankovnoj kamatnoj stopi i referentnim vrijednostima koje
se koriste podatcima s burzi. Razmjernost pristupa osigurana je tako što je
većina obveza uvedena administratoru referentne vrijednosti. Mnogi
administratori referentnih vrijednosti već poštuju barem neke od tih zahtjeva,
što znači da ne bi došlo do nerazmjernog povećanja administrativnog
opterećenja. Osim toga postupke unutarnjeg upravljanja i kontrole moraju imati
samo nadzirani subjekti koji pridonose utvrđivanju, što znači da utjecaj na
subjekte koji pridonose utvrđivanju i koji nisu pod nadzorom, primjerice
neregistrirane trgovatelje, neće biti znatan. Konačno, ova je Uredba u svim
važnim dijelovima usklađena s međunarodno usuglašenim načelima IOSCO-a za
financijske referentne vrijednosti objavljenima 17. srpnja 2013., o čemu je
provedeno opširno savjetovanje s dionicima. Time se ograničavaju troškovi
prilagodbe.
U tom je smislu djelovanje EU-a primjereno u
skladu s načelima supsidijarnosti i razmjernosti.
3.3.        Izbor instrumenta
Uredba se smatra najprimjerenijim pravnim
instrumentom za uvođenje ujednačenih pravila o pružanju referentnih
vrijednosti, pridonošenju ulaznih podataka za te referentne vrijednosti i
njihovoj primjeni u Uniji. Odredbama ovog prijedloga utvrđuju se određeni
zahtjevi za administratore, subjekte koji pridonose utvrđivanju i korisnike
referentnih vrijednosti. Zbog prekogranične naravi mnogih referentnih
vrijednosti stvara se potreba za maksimalnom usklađenošću tih zahtjeva. Budući
da uređivanje referentnih vrijednosti uključuje mjere koje sadržavaju precizne
zahtjeve koji se odnose na podatke i metodologiju, čak i sitna neusklađenost u
pristupu može dovesti do znatnih zapreka u prekograničnom pružanju referentnih
vrijednosti. Primjenom uredbe, koja se izravno primjenjuje bez potrebe za
nacionalnim zakonodavstvom, ograničit će se mogućnost nadleženim tijelima na
nacionalnoj razini da poduzimaju neusklađene mjere te će se osigurati dosljedan
pristup i veća pravna sigurnost širom EU-a.
3.4.        Detaljno objašnjenje
prijedloga
3.4.1.     Područje primjene (članak 2.)
Predložena uredba primjenjuje se na sve
objavljene referentne vrijednosti koje se rabe za financijske instrumente
kojima se trguje ili koji su primljeni za trgovanje na reguliranom mjestu
trgovanja, ili za financijske ugovore (primjerice hipoteke), ili za referentne
vrijednosti kojima se mjeri uspješnost investicijskog fonda.
Ako u postupku utvrđivanja referentne
vrijednosti postoje diskrecijska prava koja podliježu sukobu interesa, u
nedostatku primjerenog upravljanja i kontrole postoji rizik od manipulacije.
Stoga indeksi koji uključuju diskrecijska prava trebaju podlijegati
regulatornim mjerama. Svi indeksi uključuju određenu razinu diskrecijskih
prava, no ta razina varira. Stoga područjem primjene trebaju biti obuhvaćene
sve referentne vrijednosti, neovisno o metodi izračuna ili naravi pridonesenih
podataka.
U područe primjene trebaju biti uključeni svi
indeksi, uključujući objavljene indekse, jer bilo kakva sumnja u točnost i
pouzdanost tih indeksa mogla bi naštetiti javnosti više nego indeksi koji nisu
objavljeni.
Kad se referentne vrijednosti rabe kao
referentne cijene za financijski instrument ili ugovor, manipulacija uzrokuje
ekonomski gubitak. Ako subjekt koji pridonosi utvrđivanju rabi financijski
instrument utemeljen na referentnoj vrijednosti kojoj pridonosi, u tom slučaju
postoji inherentan sukob interesa koji potiče manipulaciju. Osim toga, ako se
koriste za mjerenje uspješnosti financijskih instrumenata, referentne
vrijednosti mogu podlijegati sukobu interesa i njihova manipulacija dovest će
do toga da će se ulagatelji donositi neoptimalne odluke pri ulaganju. Stoga je
važno obuhvatiti sve referentne vrijednosti s pomoću kojih se određuje cijena financijskih
instrumenata ili potrošačkih ugovora te mjeri uspješnost investicijskih
fondova.
Kod referentnih vrijednosti sa širokom
primjenom čak i neznatna manipulacija može imati znatan utjecaj, no
osjetljivost i važnost referentnih vrijednosti mijenja se s vremenom.
Ograničavanjem područja primjene na važne i osjetljive indekse ne bi se
obuhvatili rizici koje referentne vrijednosti mogu imati u budućnosti.
S obzirom na ta razmatranja i radi
osiguravanja jasne i sveobuhvatne primjene ove Uredbe, područje njezine
primjene ne ovisi o naravi ulaznih podataka, tj.o tome je li riječ o ekonomskoj
(npr. cijena dionice) ili neekonomskoj (npr. vremenske prilike) vrijednosti ili
veličini. Ključni element pri određivanju područja primjene način je na koji se
na temelju izlazne vrijednosti utvrđuje vrijednost financijskog instrumenta i
financijskog ugovora te mjeri uspješnost investicijskog fonda. U tom smislu,
kad vrijednost posluži kao referenca za financijski ugovor ili instrument,
njezina prethodno neekonomska narav postaje nebitna.
Svi administratori referentnih vrijednosti
mogu podlijegati sukobu interesa, koristiti se diskrecijskim pravima i imati
neprimjerene sustave upravljanja i kontrole. Zbog toga trebaju biti predmet
primjerene regulacije. S obzirom na to da kontroliraju postupak utvrđivanja
referentnih vrijednosti i budući da je nadzor najučinkovitiji način
osiguravanja ispravnosti referentne vrijednosti, svim administratorima
referentnih vrijednosti uvodi se obveza pribavljanja odobrenja.
Subjekti koji pridonose utvrđivanju mogu
jednako tako podlijegati sukobu interesa, koristiti se diskrecijskim pravima i
biti izvor manipulacije. Pridonošenje utvrđivanju referentne vrijednosti
dobrovoljna je aktivnost. Ako se na temelju bilo kakve inicijative od tog subjekta
zahtijeva znatna promjena poslovnog modela, subjekt može prestati pridonositi
predmetnoj referentnoj vrijednosti. Međutim u slučaju subjekata koji već
podliježu regulaciji i nadzoru (takozvani nadzirani subjekti) očekuje se da
zahtjev za dobrim sustavima upravljanja i kontrole ne bi trebao dovesti do
znatnih troškova i nerazmjernog administrativnog opterećenja. Stoga je
primjereno u područje primjene ove Uredbe uključiti sve nadzirane subjekte koji
pridonose utvrđivanju.
Subjekti koji pridonose utvrđivanju, a ne
podliježu regulaciji i nadzoru (nenadzirani subjekti), mogu imati znatne
troškove i dodatni administrativni teret zbog pribavljanja odobrenja odnosno
drugačijeg podlijeganja pravilima. Ni regulatori ne bi bili učinkoviti ako bi
nadzirali poduzeća za koja nemaju stručnost. Stoga bi uvođenje nadzora nad
trenutačno nenadziranim subjektima i osobama izazvalo znatne troškove uz
postizanje minimalne koristi. Bez obzira na to, određeni dijelovi Uredbe,
primjerice potreba za pružanjem točnih i pouzdanih ulaznih podataka, neizravno
su relevantne za sve subjekte koji pridonose utvrđivanju jer i dalje podliježu
Uredbi o zlouporabi tržišta i bit će ugovorno obvezni poštovati zahtjeve
kodeksa ponašanja za administratore na temelju ove Uredbe.
Prijedlogom su iz područja primjene izuzete
središnje banke koje su članice Europskog sustava središnjih banaka.
Konačno, u nekim slučajevima osoba može
utvrditi indeks, ali ne biti svjesna da je taj indeks referentna vrijednost jer
se, primjerice, kao takva koristi u financijskom instrumentu bez znanja osobe
koja ga utvrđuje. Uredbom je stoga predviđen mehanizam s pomoću kojega se osoba
koja utvrđuje indeks obavješćuje o tome da njezin indeks jest ili može postati
referentna vrijednost, pružajući im pritom mogućnost da odbiju primjenu svog
indeksa kao referentne vrijednosti. Ako pristane, osoba koja utvrđuje indeks
podlijegat će u pogledu te referentne vrijednosti predloženoj uredbi. Ako
odbije, indeks se ne može primjenjivati kao referentna vrijednost i zahtjevi za
administratore iz ove Uredbe ne primjenjuju se.
3.4.2.     Upravljanje i kontrola za
administratore (članci 5. – 6.)
Prijedlogom se osiguravaju izbjegavanje sukoba
interesa te djelotvornost upravljanja i kontrole. To je uređeno zahtjevima koji
se odnose na upravljanje i kontrolu, a detaljni zahtjevi uključeni su u
prilogu.
3.4.3.     Ulazni podatci i metodologija
(članak 7.)
U prijedlogu se navode tri zahtjeva,
detaljnije uređena u prilogu, koji se odnose na ulazne podatke i metodologiju
koja se primjenjuje pri utvrđivanju referentnih vrijednosti te radi smanjenja
diskrecijskih prava i povećanja ispravnosti i pouzdanosti:
–
ulazni podatci trebaju biti dostatni i točni te
odražavati stvarno tržišno ili ekonomsko stanje koje se treba mjeriti
referentnom vrijednošću;
–
ulazni podatci trebaju potjecati od pouzdanih i
reprezentativnih radnih tijela ili skupine subjekata koja pridonosi utvrđivanju
i
–
administratori se trebaju koristiti stabilnom i
pouzdanom metodologijom za utvrđivanje referentnih vrijednosti.
3.4.4.     Zahtjevi za subjekte koji
pridonose utvrđivanju (članci 9. i 11.)
Administrator mora sastaviti kodeks ponašanja
subjekata koji pridonose utvrđivanju, u kojem su jasno određene obveze i
odgovornosti tih subjekata u vezi pružanja ulaznih podataka za utvrđivanje
referentne vrijednosti. Ako su subjekti regulirana tijela, ona moraju
izbjegavati sukob interesa i primjenjivati odgovarajuću kontrolu.
3.4.5.     Sektorski zahtjevi (članci 10.
i 12. – 14.)
Kako bi se osigurale razmjernost i primjerena
prilagodba prijedloga različitim vrstama i sektorima referentnih vrijednosti,
prilozi II. i III. sadržavaju detaljnije odredbe o robnim referentnim
vrijednostima i referentnim kamatnim stopama. Dodatni zahtjevi uvedeni su u
vezi s ključnim referentnim vrijednostima, uključujući ovlast mjerodavnog
nadležnog tijela da dodjeljuje ovlast za doprinose utvrđivanju. Referentne
vrijednosti za koje ulazne podatke pružaju regulirana mjesta trgovanja
oslobođena su određenih obveza kako bi se izbjeglo dvostruko reguliranje.
3.4.6.     Transparentnost i zaštita
potrošača (članci 15. – 18.)
Zaštita ulagatelja poboljšava se odredbama o
transparentnosti. Administratori moraju izdati izjavu o tome što se referentnom
vrijednošću mjeri i njezinim slabostima te objaviti podatke koji omogućuju
korisnicima da odaberu najprimjereniju referentnu vrijednost. Tom izjavom
korisnike se obavješćuje da trebaju poduzeti odgovarajuće mjere u slučaju da
administrator prestane pružati referentnu vrijednost. Konačno, bankama se uvodi
ocjena prikladnosti koja se odnosi na njihovo poslovanje s potrošačima povezano
s financijskim ugovorima, primjerice zajmovima osiguranima hipotekom.
3.4.7.     Postupak nadzora i odobravanja
administratora (članci 22. – 37.)
Djelatnost pružanja referentnih vrijednosti
podlijegat će prethodnom odobrenju i tekućem nadzoru. Prijedlogom se utvrđuju
uvjeti i postupak za to da administrator referentne vrijednosti smješten u
Uniji pribavi odobrenje od mjerodavnog nadležnog tijela. Prijedlogom se
uspostavlja mehanizam za djelotvornu provedbu uredbe. Nadležna su tijela tako
ovlaštena osigurati da administratori poštuju uredbu.
U slučaju ključnih referentnih vrijednosti
treba uspostaviti kolegije supervizora radi lakše razmjene informacija i
osiguravanja ujednačene provedbe odobravanja i nadzora.
4.           UTJECAJ NA PRORAČUN
Prijedlog ima utjecaj na proračun Zajednice.
Poseban utjecaj prijedloga na proračun odnosi
se na zadaću dodijeljenu ESMA-i, kako je navedeno u zakonodavnim financijskim
izvještajima uz ovaj prijedlog. Nove zadaće obavljat će se s pomoću ljudskih
resursa dostupnih na temelju godišnjeg postupka raspodjele proračunskih
sredstava, u kontekstu proračunskih ograničenja koja vrijede za sva tijela EU-a
i u skladu s financijskim programom za agencije.
Resursi koji su potrebni agencijama za nove
zadaće bit će usklađeni s kadrovskim i financijskim programiranjem za ESMA-u,
kako je navedeno u nedavnoj Komunikaciji Europskom parlamentu i Vijeću o
programiranju kadrovskih i financijskih resursa za decentralizirane agencije u
razdoblju 2014. – 2020. (COM(2013)519).
U financijskim izvještajima priloženima uz
ovaj prijedlog procjenjuje se i konkretan utjecaj na proračun Komisije.
Najvažniji utjecaj prijedloga na proračun može se sažeti u sljedeće točke:
a) osoblje GU MARKT: 1 član osoblja razine AD
(puno radno vrijeme) za sastavljanje delegiranih akata, vrednovanje, praćenje
provedbe i moguće preispititivanje inicijative; ukupni godišnji trošak
procjenjuje se na 0,141 milijun €;
b) ESMA:
(i.) troškovi osoblja: dvoje članova
privremenog osoblja za sudjelovanje i posredovanje u kolegiju supervizora
ključnih referentnih vrijednosti, pružanje tehničkih savjeta Komisiji u vezi s
provedbom ove Uredbe, koordiniranje razvoja aranžmana za suradnju s trećim
zemljama, sastavljanje smjernica za promicanje konvenrgencije i međusektorske
dosljednosti u režimu sankcioniranja i održavanje registra obavijesti o
primjeni referentnih vrijednosti i popisa registriranih administratora
referentnih vrijednosti.
Ukupni godišnji troškovi za dvoje članova
privremenog osoblja iznosili bi 0,326 milijuna €, čemu bi Komisija pridonijela
sa 40 % (0,130 mil. €), a države članice sa 60 % (0,196 mil. €)
godišnje.
(ii.) operativni i infrastrukturni troškovi:
početni troškovi za ESMA-u procjenjuju se na 0,25 mil. €, čemu bi
Komisija pridonijela sa 40 % (0,1 mil. €), a države članice sa 60 %
(0,15 mil. €) u 2015. Ti se troškovi uglavnom odnose na IT-sustave s pomoću
kojih bi ESMA ispunjivala sljedeće zahtjeve:
– održavanje popisa administratora
registriranih u skladu s ovom Uredbom i društava iz trećih zemalja koja pružaju
referentne vrijednosti u Uniji
– zaprimanje obavijesti o upotrebi referentnih
vrijednosti u financijskom instrumentu ili financijskom ugovoru unutar Unije,
održavanju registra i osiguravanju toga da administratori znaju za tu upotrebu.
ESMA će trebati sastaviti izvješće o primjeni
ove Uredbe do 1. siječnja 2018. uz ukupni trošak od 0,3 mil. €, čemu bi
Komisija pridonijela sa 40 % (0,12 mil. €), a države članice sa 60 %
(0,18 mil. €) u 2017.
2013/0314 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o indeksima koji se rabe kao referentne
vrijednosti u financijskim instrumentima i financijskim ugovorima
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE
UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta
nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga
gospodarskog i socijalnog odbora[11],

uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje
banke,
djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim
postupkom,
budući da:
(1)       Utvrđivanje cijene mnogih
financijskih instrumenata i financijskih ugovora ovisi o točnosti i ispravnosti
referentnih vrijednosti. Slučajevi manipuliranja referentnim kamatnim stopama,
primjerice LIBOR-om i EURIBOR-om, te navodne manipulacije referentnim
vrijednostima u sektorima energetike, nafte i deviznog poslovanja potvrđuju da
referentne vrijednosti čiji postupci utvrđivanja imaju određene zajedničke
značajke, primjerice podložnost sukobu interesa, iskorištavanje diskrecijskih
prava i slabo upravljanje, mogu biti podložne manipuliranju. Netočnost i
neispravnost indeksa koji se rabe kao referentne vrijednosti, odnosno sumnja u
njihovu točnost i ispravnost, mogu narušiti tržišno povjerenje, uzrokovati
gubitke potrošačima i ulagateljima te poremetiti realno gospodarstvo. Stoga je
potrebno osigurati točnost, stabilnost i ispravnost referentnih vrijednosti i
postupka njihova utvrđivanja.
(2)       Direktiva 2004/39/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih
instrumenata[12]
sadržava određene zahtjeve povezane s pouzdanošću referentnih vrijednosti koje
se rabe pri utvrđivanju cijene financijskih instrumenata u kotaciji. Direktiva
2003/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o prospektu koji
je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom
uvrštavanja u trgovanje[13]
sadržava određene zahtjeve povezane s referentnim vrijednostima kojima se
koriste izdavatelji. Direktiva 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13.
srpnja 2009. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na subjekte za
zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS)[14] sadržava određene zahtjeve
povezane s investicijskim fondovima UCITS-a i njihovom primjenom referentnih
vrijednosti. Uredba (EU) br. 1227/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 25.
listopada 2011. o cjelovitosti i transparentnosti veleprodajnog tržišta
energije[15]
sadržava određene odredbe kojima se zabranjuje manipuliranje referentnim
vrijednostima koje se primjenjuju na veleprodajne energetske proizvode. Tim su
zakonodavnim aktima međutim obuhvaćeni samo određeni aspekti određenih
referentnih vrijednosti, a ne sve slabosti u postupku utvrđivanja referentnih
vrijednosti općenito.
(3)       Referentne vrijednosti
ključne su za utvrđivanje cijene prekograničnih transakcija i na taj način
olakšavaju djelotvorno funkcioniranje unutarnjeg tržišta velikog broja
financijskih instrumenata i usluga. Mnoge referentne vrijednosti koje se rabe
kao referentne stope u financijskim ugovorima, osobito kod hipoteka, utvrde se
u jednoj državi članici, a njima se koriste kreditne institucije i potrošači u
drugim državama članicama. Te kreditne institucije osim toga često poslove
omeđivanja rizika ili dobivanja sredstava za odobravanje tih financijskih
ugovora obavljaju na prekograničnom međubankovnom tržištu. Samo dvije države
članice donijele su nacionalne propise o referentnim vrijednostima, ali već i
njihov pravni okvir za referentne vrijednosti sadržava neusklađenost,
primjerice u pogledu područja primjene. Osim toga Međunarodna organizacija
nadzornih tijela za vrijednosne papire (IOSCO) nedavno je usuglasila načela za
referentne vrijednosti, ali s obzirom na to da je tim načelima predviđena određena
fleksibilnost u pogledu područja i sredstava njihove primjene te određenih
uvjeta, države članice na nacionalnoj bi razini vjerojatno donosile propise
koji bi dovele do neusklađene primjene tih načela.
(4)       Ti neusklađeni pristupi
doveli bi do fragmentiranja unutarnjeg tržišta jer bi administratori i
korisnici referentnih vrijednosti podlijegali različitim pravilima u različitim
državama članicama, a referentne vrijednosti utvrđene u jednoj državi članici
ne bi se mogle primjenjivati u drugim državama članicama. U nedostatku
usklađenog okvira kojim bi se osigurale točnost i ispravnost referentnih
vrijednosti koje se rabe u financijskim instrumentima i financijskim ugovorima
u Uniji, razlike u zakonodavstvu država članica vjerojatno bi stvorile prepreke
neometanom funkcioniranju unutarnjeg tržišta za pružanje referentnih
vrijednosti.
(5)       Pravila EU-a o zaštiti
potrošača ne odnose se na konkretno pitanje prikladnosti referentnih
vrijednosti za financijske ugovore. Zbog pritužaba potrošača i sudskih
postupaka povezanih s primjenom neprikladnih referentnih vrijednosti u nekoliko
država članica, legitimna bi zabrinutost za zaštitu potrošača vjerojatno dovela
do donošenja neusklađenih mjera na nacionalnoj razini, što bi uzrokovalo
fragmentiranje unutarnjeg tržišta zbog neusklađenih uvjeta tržišnog natjecanja
povezanih s različitim razinama zaštite potrošača.
(6)       Stoga je, da bi se osiguralo
pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta i poboljšali uvjeti njegova
funkcioniranja, osobito u pogledu financijskih tržišta, te da bi se zajamčila
visoka razina zaštite potrošača i ulagatelja, potrebno utvrditi regulatorni
okvir za referentne vrijednosti na razini Unije.
(7)       Primjereno je i potrebno da
ta pravila budu u zakonodavnom obliku uredbe kako bi se u cijeloj Uniji osigurala
ujednačena primjena odredaba kojima se izravno uvode obveze za osobe koje
sudjeluju u utvrđivanju referentnih vrijednosti, pridonose njihovu utvrđivanju
ili ih rabe. Budući da pravni okvir za pružanje referentnih vrijednosti nužno
uključuje mjere koje sadržavaju precizne zahtjeve koji se odnose na različite
aspekte povezane s pružanjem referentnih vrijednosti, čak i sitna neusklađenost
u pristupu tim aspektima može dovesti do znatnih zapreka u prekograničnom
pružanju referentnih vrijednosti. Stoga se primjenom uredbe, koja se izravno
primjenjuje bez potrebe za nacionalnim zakonodavstvom, treba smanjiti mogućnost
poduzimanja neusklađenih mjera na nacionalnoj razini, osigurati dosljedan
pristup i veća pravna sigurnost te spriječiti stvaranje znatnih prepreka u
prekograničnom pružanju referentnih vrijednosti.
(8)       Područje primjene ove Uredbe
trebalo bi biti toliko široko da stvori preventivan regulatorni okvir.
Utvrđivanje referentnih vrijednosti uključuje diskrecijska prava i nužno
podliježe određenim vrstama sukoba interesa, što znači da postoje mogućnosti i
poticaji za manipulaciju tim referentnim vrijednostima. Ti čimbenici rizika
povezani su sa svim referentnim vrijednostima te bi one trebale podlijegati
zahtjevima za primjerenim upravljanjem i kontrolom. Budući da se osjetljivost i
važnost referentnih vrijednosti mijenjaju s vremenom, ograničavanjem područja
primjene na važne i osjetljive indekse ne bi se obuhvatili rizici koje
referentne vrijednosti mogu imati u budućnosti. Konkretno, referentne vrijednosti
koje trenutačno nemaju široku primjenu mogle bi se češće rabiti u budućnosti,
pa bi, u tom pogledu, i neznatna manipulacija mogla imati znatan utjecaj.
(9)       Ključni element pri
određivanju područja primjene trebao bi biti način na koji se s pomoću izlazne
referentne vrijednosti utvrđuje vrijednost financijskog instrumenta i
financijskog ugovora te mjeri uspješnost investicijskog fonda. Područje
primjene stoga ne bi trebalo ovisiti o naravi ulaznih podataka. Zbog toga treba
obuhvatiti referentne vrijednosti izračunane na temelju ekonomskih ulaznih
podataka, primjerice cijena dionica, i neekonomskih veličina ili vrijednosti,
primjerice podataka o vremenu. Okvirom treba obuhvatiti one referentne
vrijednosti koje su podložne tim rizicima, ali i ponuditi razmjeran odgovor na
rizike povezane s različitim referentnim vrijednostima. Stoga ovom Uredbom
treba obuhvatiti sve referentne vrijednosti koje se rabe pri utvrđivanju cijena
financijskih instrumenata koji kotiraju ili kojima se trguje na reguliranim mjestima
trgovanja.
(10)     Veliki broj potrošača stranke
su u financijskim ugovorima, posebno u potrošačkim kreditnim ugovorima
osiguranima hipotekama, koji se temelje na referentnim vrijednostima koje
podliježu jednakim rizicima. Stoga ovom Uredbom treba obuhvatiti indekse ili
referentne stope iz [Direktive 2013/.../EU Europskog parlamenta i Vijeća o
ugovorima o kreditu za potrošače koji se odnose na stambenu nepokretnu imovinu
te o izmjeni Direktive 2008/48/EZ].
(11)     Mnogi investicijski indeksi
uključuju znatne sukobe interesa, a rabe se pri mjerenju uspješnosti fondova,
primjerice fondove UCITS-a. Neke se od tih referentnih vrijednosti objavljuju,
a druge se stavljaju na raspolaganje javnosti ili dijelu javnosti, besplatno
ili uz naknadu, a manipulacija njima može nepovoljno utjecati na ulagatelje.
Ovom bi Uredbom stoga trebalo obuhvatiti one indekse ili referentne stope koje
se primjenjuju pri mjerenju uspješnosti investicijskog fonda.
(12)     Svi administratori referentnih
vrijednosti mogu podlijegati sukobu interesa, koristiti se diskrecijskim
pravima i imati neprimjerene sustave upravljanja i kontrole. Nadalje, s obzirom
na to da administratori kontroliraju postupak utvrđivanja referentne
vrijednosti, najučinkovitiji način osiguravanja njezine ispravnosti jest
dodjela odobrenja administratoru i nadzor nad njim.
(13)     Subjekti koji pridonose
utvrđivanju mogu jednako tako podlijegati sukobu interesa, koristiti se
diskrecijskim pravima i biti izvor manipulacije. Pridonošenje utvrđivanju
referentne vrijednosti dobrovoljna je aktivnost. Ako se na temelju bilo kakve
inicijative od tog subjekta zahtijeva znatna promjena poslovnog modela, subjekt
može prestati pridonositi. Međutim u slučaju subjekata koji već podliježu
regulaciji i nadzoru očekuje se da zahtjev za dobrim sustavima upravljanja i
kontrole ne bi trebao dovesti do znatnih troškova i nerazmjernog
administrativnog opterećenja. Stoga se ovom Uredbom nadziranim subjektima koji
pridonose utvrđivanju uvode određene obveze.
(14)     Administrator je fizička ili
pravna osoba koja kontrolira pružanje referentne vrijednosti i posebno upravlja
referentnom vrijednošću, prikuplja i analizira ulazne podatke, utvrđuje
referentnu vrijednost i u određenim je slučajevima objavljuje. Međutim, ako
osoba, u okviru novinarske djelatnosti, samo objavi referentnu vrijednost ili
uputi na nju iako nema kontrolu nad njezinim pružanjem, ta osoba ne bi trebala
podlijegati zahtjevima koji su na temelju ove Uredbe uvedeni za administratore.

(15)     Indeks se računa s pomoću
formule ili neke druge metode na osnovi temeljnih vrijednosti. Pri sastavljanju
formule, izračunu ili utvrđivanju ulaznih podataka postoje diskrecijska prava.
Zbog tih diskrecijskih prava postoji rizik od manipulacije i stoga bi sve
referentne vrijednosti koje dijele tu značajku trebale biti obuhvaćene ovom
Uredbom. Ako se međutim pojedinačna cijena ili vrijednost koriste kao
referentne vrijednosti, primjerice kad je cijena pojedinačnog vrijednosnog
papira referentna cijena opcije, u tom slučaju nema izračuna, ulaznih podataka
ili diskrecijskih prava. Stoga se pojedinačna cijena ili pojedinačne referentne
cijene ne bi trebale smatrati referentnim vrijednostima za potrebe ove Uredbe.
Referentne cijene ili cijene namire koje utvrde središnje druge ugovorne strane
ne bi trebalo smatrati referentnim vrijednostima jer se koriste za utvrđivanje
namire, iznosa nadoknade ili upravljanje rizikom te se s pomoću njih ne
utvrđuje iznos koji treba platiti na temelju financijskog instrumenta ili
vrijednost financijskog instrumenta.
(16)     Referentne vrijednosti koje
pružaju središnje banke u Uniji podliježu kontroli javnih tijela te ispunjuju
načela, norme i postupke kojima se osiguravaju točnost, ispravnost i neovisnost
njihovih referentnih vrijednosti, kako je predviđeno ovom Uredbom. Stoga nije
potrebno da te referentne vrijednosti podliježu ovoj Uredbi. Međutim i
središnje banke trećih zemalja mogu pružati referentne vrijednosti koje se
primjenjuju u Uniji. Potrebno je utvrditi izuzimanje od obveza na temelju ove
Uredbe samo onih središnjih banaka iz trećih zemalja koje pružaju referentne
vrijednosti i pritom podliježu standardima koji su slični onima uspostavljenima
ovom Uredbom.
(17)     Slabosti u postupku
utvrđivanja referentnih vrijednosti koje ne podliježu primjerenom upravljanju
omogućuju manipuliranje tim referentnim vrijednostima. Ako su referentne
vrijednosti dostupne javnosti, moguće je zanemariti puni rizik i zbog toga ne
osigurati primjerenu kontrolu i upravljanje. Da bi se osigurala ispravnost
referentnih vrijednosti, administratori referentnih vrijednosti morali bi
provoditi primjerene aranžmane upravljanja i tako kontrolirati sukobe interesa
i očuvati povjerenje u ispravnost referentnih vrijednosti. Čak i ako se njima
djelotvorno upravlja, većina administratora podložna je nekoj vrsti sukoba
interesa i mogla bi donositi procjene i odluke koje će utjecati na različite
skupine dionika. Stoga je nužno da administratori raspolažu neovisnom funkcijom
za nadzor provedbe i učinkovitosti mehanizma upravljanja kojim se osigurava
djelotvoran nadzor.
(18)     Manipulacija ili nepouzdanost
referentnih vrijednosti mogu naštetiti ulagateljima i potrošačima. Stoga ovom
Uredbom treba uspostaviti okvir za čuvanje dokumentacije administratora i
subjekata koji pridonose utvrđivanju te osiguranje transparentnosti u pogledu
svrhe referentne vrijednosti i ulaznih podataka, na temelju čega se učinkovito
i pošteno mogu riješiti eventualni odštetni zahtjevi u skladu s nacionalnim ili
Unijinim pravom.
(19)     Revizija i djelotvorna
provedba ove Uredbe zahtijevaju ex post analizu i dokaze te je stoga
nužno da administratori referentnih vrijednosti tijekom dovoljnog dugog
razdoblja čuvaju odgovarajuću dokumentaciju koja se odnosi na izračun
referentne vrijednosti. Stvarnost koja se želi izmjeriti referentnom
vrijednošću i okolina u kojoj se to mjerenje obavlja vjerojatno će se mijenjati
tijekom vremena. Stoga je nužno redovito revidirati ili preispitivati postupak
i metode pružanja referentnih vrijednosti kako bi se utvrdili nedostatci i
moguća poboljšanja. Poremećaji u pružanju referentnih vrijednosti mogu utjecati
na mnoge dionike, koji mogu pridonijeti otkrivanju tih nedostataka. Stoga je
nužno uspostaviti neovisan postupak za pritužbe kako bi se osiguralo da ti
dionici mogu administratoru referentne vrijednosti dostaviti pritužbu te da
administrator može objektivno ocijeniti meritum te pritužbe.
(20)     Pružanje referentnih
vrijednosti često uključuje izdvajanje određenih važnih funkcija, primjerice
izračuna referentne vrijednosti, prikupljanja ulaznih podataka i informiranje o
referentnoj vrijednosti. Da bi se osigurala djelotvornost aranžmana za
upravljanje, nužno je osigurati i to da se takvim izdvajanjem funkcija
administratoru ne oduzmu njegove obveze i nadležnosti te da to izdvajanje ne
omete administratora pri ispunjivanju njegovih obveza i nadležnosti, odnosno da
se ne omete nadzor mjerodavnog nadležnog tijela nad njim.
(21)     Administrator referentne
vrijednosti središnji je primatelj ulaznih podataka koji može dosljedno
ocjenjivati cjelovitost i točnost ulaznih podataka. Stoga je nužno da
administrator referentne vrijednosti raspolaže primjerenim načinima za ocjenu
točnosti ulaznih podataka te da o sumnjivima podatcima obavješćuje mjerodavno
nadležno tijelo.
(22)     Zaposlenici administratora
mogu utvrditi moguće kršenje ove Uredbe ili moguće slabosti koje bi mogle
dovesti do manipulacije ili pokušaja manipulacije. Ovom se Uredbom stoga treba
osigurati uspostava primjerenih aranžmana koji će omogućiti zaposlenicima da na
povjerljiv način obavijeste administratora o mogućem kršenju ove Uredbe.
(23)     Sva diskrecijska prava koja se
mogu primijeniti pri pružanju ulaznih podataka otvaraju mogućnost manipulacije
referentnom vrijednošću. Ako se ulazni podatci temelje na transakcijama, manje
je diskrecijskih prava i mogućnosti za manipulaciju podatcima. Stoga bi se
administratori, kao opće pravilo, trebali koristiti ulaznim podatcima stvarnih
transakcija, ako je to moguće, a drugim podatcima samo u slučaju kad se na
temelju podataka o transakcijama ne može osigurati cjelovitost i točnost
referentne vrijednosti.
(24)     Točnost i pouzdanost
referentne vrijednosti da izmjeri ekonomsku stvarnost za koju je namijenjena,
ovisi o korištenoj metodologiji i ulaznim podatcima. Stoga je nužno prihvatiti
metodologiju kojom se osiguravaju pouzdanost i točnost referentne vrijednosti.
(25)     Da bi se osigurala trajna
točnost referentne vrijednost, možda će biti potrebno promijeniti metodologiju,
ali sve takve promjene utječu na dionike i korisnike referentne vrijednosti.
Stoga je nužno odrediti postupke kojih se treba pridržavati pri promjeni
metodologije koja se odnosi na referentnu vrijednost, uključujući potrebu za
savjetovanjem, kako bi korisnici i dionici mogli poduzeti mjere potrebne u
svjetlu tih promjena ili kako bi mogli obavijestiti administratora ako su
zabrinuti zbog tih promjena.
(26)     Cjelovitost i točnost
referentnih vrijednosti ovisi o cjelovitosti i točnosti ulaznih podataka koje
dostave subjekti koji pridonose utvrđivanju. Nužno je jasno odrediti obveze tih
subjekata u pogledu ulaznih podataka te da oni budu pouzdani i usklađeni s
načinima kontrole i metodologijom administratora referentne vrijednosti. Stoga
je nužno da administrator referentne vrijednosti sastavi kodeks ponašanja kojim
će definirati te zahtjeve i kojeg će se subjekti koji pridonose utvrđivanju
morati pridržavati.
(27)     Mnoge referentne vrijednosti
utvrđuju se na temelju ulaznih podataka koji dolaze od reguliranih mjesta
trgovanja, burza energije i platformi za dražbu emisijskih jedinica. Ta mjesta
trgovanja podliježu reguliranju i nadzoru, čime se osigurava cjelovitost
ulaznih podataka te predviđaju uvjeti upravljanja i postupci obavješćivanja o
kršenju propisa. Stoga su te referentne vrijednosti oslobođene određenih obveza
kako bi se izbjeglo dvostruko reguliranje i zbog toga što njihov nadzor
osigurava cjelovitost korištenih ulaznih podataka.
(28)     Subjekti koji pridonose
utvrđivanju mogu biti podložni sukobu interesa i primjenjivati diskrecijska
prava pri određivanju ulaznih podataka. Stoga je nužno da subjekti koji pridonose
utvrđivanju budu obuhvaćeni aranžmanom za upravljanje kako bi se osiguralo
upravljanje sukobima interesa te da ulazni podatci budu točni, u skladu sa
zahtjevima administratora i da se mogu potvrditi.
(29)     Različite vrste i sektori
referentnih vrijednosti imaju različita svojstva, slabosti i rizike. Odredbe
ove Uredbe trebaju biti detaljnije usmjerene na određene sektore i vrste
referentnih vrijednosti. Međubankovne referentne kamatne stope referentne su
vrijednosti koje imaju važnu ulogu u prijenosu monetarne politike, stoga je
nužno odrediti kako bi se te odredbe trebale primijeniti na referentne
vrijednosti u ovoj Uredbi. Robne referentne vrijednosti imaju široku primjenu i
posebne značajke specifične za sektor, pa je potrebno odrediti kako bi se odredbe
iz ove Uredbe mogle primjenjivati na njih.
(30)     Poremećaji određenih ključnih
referentnih vrijednosti mogu znatno utjecati na financijsku stabilnost, tržište
i ulagatelje, pa je nužno primijeniti dodatne zahtjeve kako bi se osigurale
cjelovitost i stabilnost tih ključnih referentnih vrijednosti. Referentna će
vrijednost imati takav utjecaj ako se na njoj temelji znatna vrijednost
financijskog instrumenta. Stoga je nužno da Komisija utvrdi na kojim se
referentnim vrijednostima temelje financijski instrumenti iznad određenog
praga, pa bi se one trebale smatrati ključnim referentnim vrijednostima.
(31)     Subjekti koji prestanu
pridonositi utvrđivanju mogu narušiti vjerodostojnost ključnih referentnih
vrijednosti. Da bi se otklonila ta slabost, mjerodavno nadležno tijelo trebalo
bi imati ovlast da zahtijeva obvezno pridonošenje utvrđivanju ključnih
referentnih vrijednosti.
(32)     Da bi korisnici mogli odabrati
odgovarajuće referentne vrijednosti i da bi razumjeli njihov rizik, trebaju
znati što se tim referentnim vrijednostima mjeri i koje su njihove slabosti.
Stoga bi administrator referentne vrijednosti trebao objaviti izjavu koja
sadržava te elemente, kao i ulazne podatke iskorištene pri utvrđivanju
referentne vrijednosti.
(33)     Poštrošači mogu sklopiti financijske
ugovore, posebno ugovore o hipotekama i potrošačkim kreditima, uzimajući u
obzir referentne vrijednosti, ali nejednaka pregovaračka moć i primjena općih
uvjeta poslovanja znači da imaju ograničen utjecaj na odabir primijenjene
referentne vrijednosti. Stoga je nužno osigurati da odgovornost za procjenu
prikladnosti takvih referentnih vrijednosti za potrošača bude na zajmodavcima i
vjerovnicima, koji su subjekti pod nadzorom, jer su oni osposobljeniji za
odabir referentne vrijednosti. Međutim ocjena prikladnosti referentne
vrijednost za upotrebu u financijskom instrumentu ne bi se trebala zahtijevati
ovom Uredbom jer je već predviđena Direktivom [MIFID].
(34)     Ovom Uredbom uzimaju se u
obzir načela za financijske referentne vrijednosti, koja je 17. srpnja 2013.
izdala Međunarodna organizacija nadzornih tijela za vrijednosne papire (IOSCO)
(dalje u tekstu „IOSCO načela”) i koja služe kao globalni standard za
regulatorne zahtjeve koji se odnose na referentne vrijednosti. U svrhu zaštite
ulagatelja potrebno je, prije nego što se referentna vrijednost pružena u
trećoj zemlji bude mogla primijeniti u Uniji, procijeniti i utvrditi
istovrijednost nadzora i propisa te treće zemlje s nadzorom i propisima Unije u
pogledu referentnih vrijednosti.
(35)     Administrator treba imati
odobrenje i biti pod nadzorom nadležnog tijela države članice u kojoj je
smješten.
(36)     U određenim okolnostima osoba
može obaviti uslugu pružanja indeksa i pritom ne biti svjesna da se ta
referentna vrijednost primjenjuje kao referentna cijena za financijski
instrument ili financijski ugovor. To se osobito događa u slučaju kada su
korisnici i administrator referentne vrijednosti smješteni u različitim
državama članicama. Stoga je nužno da nadležna tijela, čim ustanove da se
referentna vrijednost primjenjuje kod financijskog instrumenta, o tome
obavijeste središnje koordinacijsko tijelo, primjerice ESMA-u, koje zatim o
tome obavješćuje administratora.
(37)     Paket učinkovitih alata i
ovlasti nadležnih tijela svake države članice jamči učinkovitost nadzora. Stoga
bi ovom Uredbom posebno trebalo predvidjeti paket minimalnih nadzornih i
istražnih ovlasti koje treba dodijeliti nadležnim tijelima država članica u
skladu s nacionalnim pravom. Pri izvršavanju svojih ovlasti na temelju ove
Uredbe nadležna tijela i ESMA trebaju djelovati objektivno i nepristrano te
odlučivati autonomno.
(38)     U svrhu otkrivanja slučajeva
kršenja ove Uredbe nadležnim je tijelima potrebno, u skladu s nacionalnim
pravom, omogućiti pristup prostorima fizičkih i pravnih osoba radi zapljene
dokumentacije. Pristup tim prostorijama potreban je ako se osnovano sumnja da
postoje dokumenti i drugi podatci povezani s predmetom inspekcije ili
istraživanja koji mogu biti važni za dokazivanje slučaja kršenja ove Uredbe.
Pristup je osim toga potreban u sljedećim slučajevima: ako osoba kojoj je
prethodno već poslan zahtjev za informaciju ne postupi u skladu s njim; ili ako
se opravdano smatra da se ni u slučaju dostavljanja zahtjeva ne bi postupilo u
skladu s njim odnosno da bi se dokumenti ili informacije na koje se zahtjev
odnosi bili uklonjeni, promijenjeni ili uništeni. Ako je, u skladu s
nacionalnim pravom, potrebno prethodno odobrenje pravosudnog tijela predmetne
države članice, ta se ovlast za pristup prostoru koristi nakon što se zaprimi
to prethodno sudsko odobrenje.
(39)     Postojeće snimke telefonskih
razgovora i evidencija o prijenosu podataka nadziranih subjekata mogu biti
ključni, katkad i jedini dokazi za utvrđivanje i dokazivanje kršenja ove
Uredbe, osobito poštovanja zahtjeva u vezi s upravljanjem i kontrolom. Takve
snimke i evidencija mogu pomoći pri provjeri identiteta osobe odgovorne za unos
podataka i osobe odgovorne za njihovo odobravanje te provjeri toga je li se
poštovala fizička razdvojenost zaposlenika. Stoga bi nadležna tijela trebala
moći zahtijevati postojeće snimke telefonskih razgovora, elektroničke
komunikacije i evidencije prijenosa podataka koje imaju nadzirani subjekti ako
se opravdano sumnja da snimke koje se odnose na svrhu inspekcije ili istrage
mogu biti bitne za dokazivanje tržišne manipulacije ili kršenja ove Uredbe.
(40)     Neke odredbe ove Uredbe
primjenjuju se samo na fizičke ili pravne osobe u trećim zemljama koje se
koriste referentnom vrijednošću, ili pridonose njezinu utvrđivanju, ili su na
neki drugi način uključene u postupak njezina utvrđivanja. Nadležna bi tijela
stoga morala dogovoriti aranžmane s nadzornim tijelima u trećim zemljama. ESMA
bi morala koordinirati razvoj tih aranžmana o suradnji i razmjenu među
nadležnim tijelima povezanu s informacijama zaprimljenima iz trećih zemalja.
(41)     Ovom Uredbom poštuju se
temeljna prava i u obzir uzimaju načela priznata Ugovorom o funkcioniranju
Europske unije (UFEU) i Poveljom Europske Unije o temeljnim pravima , osobito
pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života, zaštita osobnih podataka,
pravo na slobodu izražavanja i informiranja, sloboda poduzetništva, pravo na
vlasništvo, pravo na zaštitu potrošača, pravo na učinkoviti pravni lijek i
pravo na obranu. Stoga ovu Uredbu treba tumačiti i primjenjivati u skladu s tim
pravima i načelima.
(42)     Pravo dotičnih osoba na obranu
u potpunosti se poštuje. Osobama koje su predmet postupka osobito se omogućuje
pristup nalazima na kojima nadležna tijela temelje svoje odluke i osigurava
pravo na saslušanje.
(43)     Transparentnost u pogledu
referentnih vrijednosti nužna je radi stabilnosti financijskog tržišta i
zaštite ulagatelja. Svaka razmjena ili prijenos informacija, što ih obavljaju
nadležna tijela, treba biti u skladu s pravilima o prijenosu osobnih podataka
utvrđenima u Direktivi 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada
1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom
protoku takvih podataka[16].
Svaka razmjena ili prijenos informacija, što ih obavi ESMA, trebaju biti u
skladu s pravilima o prijenosu osobnih podataka utvrđenima u Uredbi (EZ)
45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti
pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima
Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka[17].
(44)     Uzimajući u obzir načela
navedena u Komunikaciji Komisije o jačanju sustava kazni u sektoru financijskih
usluga i pravne akte Unije donesene nakon te Komunikacije, države članice
trebaju utvrditi pravila o kaznama i upravnim mjerama koje se primjenjuju u
slučaju povrede odredaba ove Uredbe te osigurati njihovu provedbu. Te kazne i
upravne mjere trebaju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.
(45)     Stoga treba predvidjeti paket
upravnih mjera, kazni i novčanih kazni kako bi se osigurao zajednički pristup u
državama članicama i pojačao njihov odvraćajući učinak. Kazne koje se
primjenjuju u posebnim slučajevima treba utvrditi uzimajući, prema potrebi, u
obzir čimbenike poput povrata identificirane financijske koristi, ozbiljnosti i
trajanja kršenja, otežavajućih ili olakšavajućih čimbenika, potrebe da novčana
kazna ima odvraćajući učinak te bi, prema potrebi, trebalo omogućiti njezino
smanjenje u slučaju suradnje s nadležnim tijelom. Stvarni iznos upravne novčane
kazne koja se odredi u posebnom slučaju treba dosegnuti maksimalnu razinu
predviđenu ovom Uredbom, ili višu razinu predviđenu nacionalnim pravom, osobito
u slučaju vrlo teškog kršenja, dok se novčane kazne koje su znatno niže od
maksimalne razine mogu primijeniti na manja kršenja ili u slučaju nagodbe.
Nadležnom tijelu treba biti dostupna ovlast zabrane obavljanja upravnih
funkcija u odnosu na administratora referentnih vrijednosti ili subjekt koji
pridonosi utvrđivanju. Ovom Uredbom ne treba se ograničiti mogućnost država
članica da odrede više razine upravnih sankcija.
(46)     Kako bi se osiguralo da odluke
koje donesu nadležna tijela imaju odvraćajući učinak na što veći dio javnosti,
načelno bi ih se trebalo objaviti. Objava odluka važan je instrument nadležnih
tijela i u svrhu obavješćivanja sudionika na tržištu o tome koje se ponašanje
smatra povredom ove Uredbe te u svrhu promicanja dobrog ponašanja među
sudionicima na tržištu. Ako bi se takvom objavom riskiralo izazivanje
nerazmjerne štete uključenim osobama, ugrozi stabilnost financijskih tržišta
ili tekuće istrage, nadležno tijelo treba objaviti sankcije i mjere na
anonimnoj osnovi ili odgoditi predmetnu objavu. Nadležna tijela morala bi imati
mogućnost ne objaviti kazne ako se smatra da se anonimnom ili odgođenom objavom
ne može dostatno osigurati neugrožavanje stabilnosti financijskih tržišta.
Nadležna tijela nisu dužna objaviti ni mjere koje se smatraju mjerama blaže
naravi ako bi njihova objava bila nerazmjerna.
(47)     Ključne referentne vrijednosti
mogu uključivati subjekte koji pridonose utvrđivanju, administratore i
korisnike u više država članica. Stoga bi prestanak pružanja takve referentne
vrijednosti ili bilo koji događaj koji može narušiti njezinu ispravnost utjecao
na više država članica, što znači da nadzor nad referentnom vrijednošću koji
obavlja nadležno tijelo države članice iz koje ta referentna vrijednost potječe
neće biti djelotvoran u smislu postupanja sa svim rizicima koji su povezani s
tom referentnom vrijednošću. Trebalo bi uspostaviti kolegij nadležnih tijela,
čime bi se osigurala djelotvorna razmjena informacija o nadzoru među nadležnim
tijelima te usklađenost njihovih aktivnosti i nadzornih mjera. Aktivnosti
kolegija trebaju pridonijeti usklađenoj primjeni pravila iz ove Uredbe i
usklađenosti nadzornih praksi. ESMA-ino pravno obvezujuće posredovanje ključan
je element za postizanje usklađenosti, dosljednosti nadzora i konvergencije
nadzorne prakse. Referentne vrijednosti mogu se rabiti kod financijskih
instrumenata i financijskih ugovora koji imaju dugi rok trajanja. U određenim
slučajevima, kada ova Uredba počne proizvoditi učinke, takve referentne
vrijednosti neće biti dopuštene jer se njihove značajke ne mogu prilagoditi
zahtjevima ove Uredbe. Međutim zabranom nastavka pružanja takve referentne
vrijednosti može se izazvati prestanak ili narušavanje financijskih
instrumenata ili financijskih ugovora i tako nanijeti šteta ulagateljima. Stoga
je nužno predvidjeti odredbu kojom se dopušta daljnje pružanje takvih
referentnih vrijednosti tijekom prijelaznog razdoblja.
(48)     Da bi se osigurali ujednačeni
uvjeti za provedbu ove Uredbe i dodatno odredili tehnički elementi prijedloga,
ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a trebalo bi delegirati
Komisiji radi određivanja tehničkih elemenata u definicijama, uvjetima upravljanja
i kontrole koji se primjenjuju na administratore i nadzirane subjekte koji
pridonose utvrđivanju, zahtjevima koji se odnose na ulazne podatke i
metodologiju, kodeks ponašanja, posebne zahtjeve kod određenih vrsta
referentnih vrijednosti i informacije koje treba dostaviti pri podnošenju
zahtjeva za odobrenje administratora.
(49)     Komisija treba, s pomoću
delegiranih akata na temelju članka 290. UFEU-a i u skladu s člancima 10. do
14. Uredbe (EU) br. 1095/2010, donijeti nacrt regulatornih tehničkih standarda
koje sastavi ESMA i kojima se utvrđuje minimalni sadržaj aranžmana za suradnju
s nadležnim tijelima trećih zemalja.
(50)     Kako bi se osigurali jednaki
uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene bi ovlasti u pogledu nekih njezinih
aspekata trebalo prenijeti na Komisiju. Ti se aspekti odnose na utvrđivanje
jednakovrijednosti pravnog okvira kojem podliježu središnje banke i pružatelji
referentnih vrijednosti iz trećih zemalja te utvrđivanja ključne naravi
određene referentne vrijednosti. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s
Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011.[18] o utvrđivanju pravila i općih
načela u vezi s kontrolnim mehanizmima država članica nad izvršavanjem
provedbenih ovlasti Komisije.
(51)     Komisija treba, s pomoću
delegiranih akata na temelju članka 291. UFEU-a i u skladu s člankom 15. Uredbe
(EU) br. 1095/2010, imati ovlast donijeti provedbene tehničke standarde koje je
sastavila ESMA i kojima se utvrđuju postupci i oblici razmjene informacija
između nadležnih tijela i ESMA-e. Budući da cilj ove Uredbe, tj. uspostavu
dosljednog i učinkovitog režima za rješavanje slabosti povezanih s referentnim
vrijednostima, države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti samostalno –
jer se ukupni utjecaj problema povezanih s referentnim vrijednostima može u
potpunosti sagledati samo na razini Unije, pa se na toj razini i cilj može
bolje ostvariti – Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti
kako je navedeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom
razmjernosti, kako je utvrđeno u tom članku, ova Uredba ne prelazi okvire onog
što je potrebno za postizanje tih ciljeva,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
GLAVA I.
PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE
Članak 1.
Predmet
Ovom Uredbom uvodi se zajednički okvir za
osiguranje točnosti i ispravnosti indeksa koji se rabe kao referentne
vrijednosti u financijskim instrumentima i financijskim ugovorima u Uniji. Time
se ovom Uredbom pridonosi pravilnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta uz
istovremeno postizanje visoke razine zaštite potrošača i ulagatelja.
Članak 2.
 Područje primjene
1.           Ova se Uredba primjenjuje na
pružanje referentnih vrijednosti, doprinos ulaznih podataka referentnim
vrijednosti i uporabu referentnih vrijednosti unutar Unije.
2.           Ova se Uredba ne primjenjuje
na:
(a)
članice Europskog sustava središnjih banaka (ESSB)
(b)
središnje banke trećih zemalja čiji pravni okvir,
odnosno njegova načela, norme i postupke, Komisija priznaje kao jednakovrijedne
zahtjevima za točnošću, ispravnošću i neovisnošću pri pružanju referentnih
vrijednosti predviđenih ovom Uredbom.
3.           Komisija sastavlja popis
središnjih banaka trećih zemalja iz stavka 2. točke (b).
Ti se provedbeni akti donose u skladu s kontrolnim
postupkom iz članka 38. stavka 2.
Članak 3.
Definicije
1.           Za potrebe ove Uredbe
primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„indeks” znači svaka brojka:
(a)
koja je objavljena ili dostupna javnosti;
(b)
koja se redovito utvrđuje, u cijelosti ili
djelomično, primjenom formule, ili nekom drugom metodom izračuna, ili procjenom;

(c)
pritom se utvrđivanje obavlja na osnovi temeljne
imovine, ili cijena, uključujući procijenjene cijene, ili drugih vrijednosti;
(2)
„referentna vrijednost” znači svaki indeks koji se
koristi kao osnova za utvrđivanje iznosa koji se plaća na temelju financijskog
instrumenta ili financijskog ugovora, ili vrijednosti financijskog instrumenta,
ili za mjerenje uspješnosti financijskog instrumenta;
(3)
„pružanje referentne vrijednosti” znači:
(a)
upravljanje aranžmanima za utvrđivanje referentne
vrijednosti i
(b)
prikupljanje, analiza ili obrada ulaznih podataka u
svrhu utvrđivanja referentne vrijednosti i
(c)
utvrđivanje referentne vrijednosti primjenom
formule ili druge metode izračuna ili ocjenjivanjem ulaznih podataka
dostavljenih u tu svrhu,
(4)
„administrator” znači fizička ili pravna osoba koja
kontrolira pružanje referentne vrijednosti;
(5)
„korisnik referentne vrijednosti” znači svaka osoba
koja izdaje financijski instrument, ili je njegov vlasnik, ili je stranka u
financijskom ugovoru utemeljenom na referentnoj vrijednosti;
(6)
„doprinos ulaznih podataka” znači pružanje
administratoru, ili drugoj osobi u svrhu dostave administratoru, ulaznih
podataka koji su potrebni u vezi s utvrđivanjem referentne vrijednosti te su u
tu svrhu dostavljeni;
(7)
„subjekt koji pridonosi utvrđivanju” znači fizička
ili pravna osoba koja ulaznim podatcima pridonosi utvrđivanju;
(8)
„nadzirani subjekt koji pridonosi utvrđivanju”
znači subjekt pod nadzorom koji administratoru smještenom u Uniji dostavlja
ulazne podatke;
(9)
„podnositelj” znači fizička osoba koju subjekt koji
pridonosi utvrđivanju zapošljava u svrhu podnošenja ulaznih podataka;
(10)
„ulazni podatci” znači podatci o vrijednosti
temeljne imovine ili cijenama, uključujući procijenjene cijene, ili o drugoj
vrijednosti, koje administrator rabi za utvrđivanje referentne vrijednosti;
(11)
„regulirani podatci” znači ulazni podatci koji su
pridoneseni izravno iz mjesta trgovanja kako je definirano u točki (25.) stavka
1. članka 2. [MIFIR-a], ili ovlaštenog sustava objavljivanja kako je definirano
u točki (18.) stavka 1. članka 2. [MIFIR-a], ili odobrenog sustava
izvješćivanja kako je definirano u točki (20.) stavka 1. članka 2. [MIFIR-a] u
skladu sa zahtjevima za obvezne postprodajne podatke, ili burze električne
energije iz točke (j) stavka 1. članka 37. Direktive 2009/72/EZ[19], ili burze prirodnog plina iz
točke (j) stavka 1. članka 41. Direktive 2009/73/EZ[20], ili dražbovne platforme iz
članka 26. odnosno 30. Uredbe (EU) br. 1031/2010 Europskog parlamenta i Vijeća;
(12)
„transakcijski podatci” znači cijene, stope i
indeksi koji se mogu promatrati, ili vrijednosti transakcija između nepovezanih
drugih ugovornih strana na aktivnom tržištu koje podliježe tržišnim silama
ponude i potražnje;
(13)
„financijski instrument” znači svaki instrument
naveden u odjeljku C Priloga I. Direktivi 2004/39/EZ za koji je podnesen
zahtjev za trgovanje na mjestu trgovanja ili kojim se trguje na mjestu
trgovanja;
(14)
„nadzirani subjekt” znači sljedeći subjekti:
(a)
kreditne institucije kako je definirano u točki 1.
članka 3. Direktive 2013/36/EU[21];

(b)
investicijska društva kako je definirano u točki
(1.) stavka 1. članka 2. [MIFIR-a];
(c)
društva za osiguranje kako je definirano u točki 1.
članka 13. Direktive 2009/138/EZ[22];
(d)
društva za reosiguranje kako je definirano u točki
4. članka 13. Direktive 2009/138/EZ;
(e)
subjekti za zajedničko ulaganje u prenosive
vrijednosne papire (UCITS) kako je definirano u članku 1. stavku 2. Direktive
2009/65/EU[23];
(f)
upravitelji alternativnih investicijskih fondova
(UAIF) kako je definirano u točki (b) članka 4. stavka 1. Direktive 2011/61/EU
Europskog parlamenta i Vijeća[24];
(g)
središnje druge ugovorne strane kako je definirano
u točki 1. članka 2. Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća[25];
(h)
trgovinski repozitoriji kako je definirano u točki
2. članka 2. Uredbe (EU) br. 648/2012;
(i)
administrator;
(15)
„financijski ugovor” znači:
(a)
svaki ugovor o kreditu kako je definirano u točki
(c) članka 3. Direktive 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[26];
(b)
svaki ugovor o kreditu kako je definirano u točki
3. članka 3. [Direktive [2013/.../] Europskog parlamenta i Vijeća o ugovorima o
kreditu koji se odnose na stambenu imovinu];
(16)
„investicijski fond” znači AIF-ovi kako je
definirano u točki (a) stavka 1. članka 4. Direktive 2011/61/EU Europskog
parlamenta i Vijeća odnosno subjekti za zajedničko ulaganje koji su u području
primjene Direktive 2009/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća;
(17)
„upravno tijelo” znači upravljačko tijelo koje ima
nadzornu i upravljačku funkciju te ovlasti za donošenje konačnih odluka,
strategija, ciljeva i općeg usmjerenja subjekta;
(18)
„potrošač” znači fizička osoba koja u financijskim
ugovorima obuhvaćenima ovom Uredbom djeluje u svrhe izvan svojeg obrta,
poslovanja ili profesije;
(19)
„međubankovna referentna kamatna stopa” znači
referentna vrijednost čija je temeljna imovina za potrebe točke 1. podtočke (c)
ovog članka ona stopa po kojoj banke mogu pozajmiti od druge banke ili se kod
nje zadužiti;
(20)
„robna referentna vrijednost” znači referentna
vrijednost čija je temeljna imovina za potrebe točke 1. podtočke (c) ovog
članka roba u smislu točke (2.) članka 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 1287/2006[27]; emisijske jedinice kako je
definirano u točki (11.) odjeljka C Priloga I. [MiFID-a] ne smatraju se robom
za potrebe ove Uredbe;
(21)
„ključna referentna vrijednost” znači referentna
vrijednosti čijem utvrđivanju pridonose većinom nadzirani subjekti i na kojoj
se temelje financijski instrumenti čija zamišljena vrijednost iznosi najmanje
500 milijardi eura;
(22)
„smješten” znači, u odnosu na pravnu osobu, s
registriranim uredom ili drugom službenom adresom u državi članici ili trećoj
zemlji ili, u odnosu na fizičku osobu, u državi članici ili trećoj zemlji u
kojoj je osoba rezident u porezne svrhe.
2.           Komisija se ovlašćuje
donositi delegirane akte u skladu s člankom 37. radi daljnjeg određivanja
tehničkih elemenata definicija iz stavka 1., osobito određivanja toga što se,
za potrebe definiranja indeksa, smatra činjenjem nečega dostupnim javnosti, te
kako bi se u obzir uzeo razvoj tržišta ili tehnološki razvoj.
Prema potrebi, Komisija uzima u obzir međunarodnu
konvergenciju nadzorne prakse u pogledu referentnih vrijednosti.
Članak 4.
Isključivanje administratora koji nisu upoznati s uporabom referentne
vrijednosti koju su pružili i administratora koji su uskratili pristanak
1.           Ova se Uredba ne primjenjuje
na administratora u vezi s referentnom vrijednošću koju je pružio a da nije
znao ili opravdano nije mogao znati da se ona rabi u svrhe iz točke (2.) članka
3. stavka 1.
2.           Ova se Uredba ne primjenjuje
na administratora referentne vrijednosti iz članka 25. stavka 3. u vezi s tom referentnom
vrijednošću.
GLAVA II.
 ISPRAVNOST I POUZDANOST REFERENTNE VRIJEDNOSTI
Poglavlje
1.
Upravljanje i kontrola administratora
Članak 5.
Zahtjevi upravljanja
1.           Sljedeći zahtjevi upravljanja
primjenjuju se na administratora:
(a)
administrator ima stabilan sustav upravljanja koji
obuhvaća jasnu organizacijsku strukturu i jasno definirane, transparentne i
dosljedne uloge i odgovornosti svih osoba koje sudjeluju u pružanju referentne
vrijednosti;
administrator poduzima sve potrebne mjere kako bi
osigurao da pružanje referentne vrijednosti ne bude pod utjecajem postojećeg
ili mogućeg sukoba interesa te da se ono, u slučaju kad postupak utvrđivanja
referentne vrijednosti uključuje diskrecijska prava, obavi neovisno i pošteno
(„upravljanje i sukobi interesa”);
(b)
administrator uspostavlja funkciju nadzora radi
nadziranja svih aspekata pružanja referentne vrijednosti („nadzor”);
(c)
administrator raspolaže kontrolnim okvirom kojim se
osiguravaju pružanje i objava referentne vrijednosti u skladu s ovom Uredbom
(„kontrole”);
(d)
administrator raspolaže okvirom odgovornosti kojim
su obuhvaćeni čuvanje dokumentacije, revizija, preispitivanje i postupak za
pritužbe i kojim se dokazuje usklađenost sa zahtjevima iz ove Uredbe
(„odgovornost”).
2.           Administrator poštuje
zahtjeve upravljanja i kontrole navedene u odjeljku A Priloga I.
3.           Komisija se ovlašćuje
donositi delegirane akte u skladu s člankom 37. radi daljnjeg određivanja
zahtjeva za upravljanje i kontrolu u okviru odjeljka A Priloga I. Komisija u
obzir uzima sljedeće:
(a)
razvoj referentnih vrijednosti i financijskih
tržišta u svjetlu međunarodne konvergencije nadzorne prakse koja se odnosi na
zahtjeve za upravljanje referentnim vrijednostima;
(b)
posebna svojstva različitih vrsta referentnih
vrijednosti i administratora;
(c)
postojeće ili moguće sukobe interesa pri pružanju
referentnih vrijednosti, osjetljivost referentnih vrijednosti na manipulacije i
važnost referentnih vrijednosti za financijsku stabilnost, tržišta i
ulagatelje.
Članak 6.
Izdvajanje funkcija
1.           Administratori ne izdvajaju
funkcije u okviru pružanja referentne vrijednosti na način kojim bi se bitno
narušila kontrola administratora nad pružanjem referentne vrijednosti ili
sposobnost mjerodavnog nadležnog tijela da nadzire referentnu vrijednost.
2.           U slučaju izdvajanja funkcija
administrator osigurava ispunjivanje zahtjeva navedenih u odjeljku B Priloga I.
3.           Administrator koji izdvoji
funkcije ili bitne usluge i aktivnosti u okviru pružanja referentne vrijednosti
i prenese ih pružatelju usluga, u cijelosti zadržava odgovornost za
ispunjivanje svih obveza na temelju ove Uredbe.

Poglavlje
2.
Ulazni podatci, metodologija i izvješćivanje o kršenju propisa
Članak 7.
Ulazni podatci i metodologija
1.           Pružanje referentne
vrijednosti uređeno je sljedećim zahtjevima koji se odnose na ulazne podatke i
metodologiju:
(a)
ulazni podatci trebaju biti dostatni da točno i
pouzdano odraze tržišnu ili ekonomsku stvarnost koja se treba mjeriti
referentnom vrijednošću („dostatni i točni podatci”);
ulazni podatci transakcijski su podatci; ako dostupni
transakcijski podatci nisu dostatni da točno i pouzdano odraze tržišnu ili
ekonomsku stvarnost koja se treba mjeriti referentnom vrijednošću, ulazni
podatci mogu biti i podatci koji nisu transakcijski, uz uvjet da se mogu
provjeriti;
(b)
administrator dobiva ulazne podatke od pouzdanog i
reprezentativnog radnog tijela ili skupine suradnika kako bi se osiguralo da
izračunana referentna vrijednost pouzdano odrazi tržišnu ili ekonomsku
stvarnost koju treba mjeriti („reprezentativni subjekti koji pridonose
utvrđivanju”);
(c)
ako ulazni podatci za referentnu vrijednost nisu
transakcijski podatci, a subjekt koji pridonosi utvrđivanju stranka je u više
od 50 % vrijednosti transakcija na tržištu koje se namjerava mjeriti tom
referentnom vrijednošću, administrator provjerava odražavaju li ulazni podatci
stanje na tržištu koje podliježe tržišnim silnicama ponude i potražnje; ako
smatra da ulazni podatci ne odražavaju stanje na tržištu koje podliježe
tržišnim silnicama ponude i potražnje, administrator mijenja ulazne podatke,
subjekte koji pridonose utvrđivanju ili metodologiju kako bi osigurao da ulazni
podatci odražavaju stanje na tržištu koje podliježe tržišnim silnicama ponude i
potražnje („tržišni utjecaj”);
(d)
administrator se za utvrđivanje referentne
vrijednosti koristi stabilnom i pouzdanom metodologijom koja ima jasna pravila
o primjeni diskrecijskih prava pri utvrđivanju referentne vrijednosti
(„stabilna i pouzdana metodologija”);
(e)
administrator transparentno obavlja poslove
razvoja, primjene i upravljanja u vezi s podatcima za referentnu vrijednost i
metodologijom („transparentnost”).
2.           Administrator poštuje
zahtjeve koji se odnose na ulazne podatke i metodologiju navedene u odjeljku C
Priloga I.
3.           Komisija se ovlašćuje
donositi delegirane akte u skladu s člankom 37. u vezi s mjerama za daljnje
određivanje kontrole ulaznih podataka, okolnosti u kojima transakcijski podatci
nisu dostatni i načina na koji se to može predstaviti supervizorima te zahtjeva
za razvoj metodologije. Komisija u obzir uzima sljedeće:
(a)
razvoj referentnih vrijednosti i financijskih
tržišta u svjetlu međunarodne konvergencije nadzorne prakse koja se odnosi na
referentne vrijednosti,
(b)
posebne značajke različitih referentnih vrijednosti
i njihovih vrsta i
(c)
osjetljivost referentnih vrijednosti na manipulaciju
u kontekstu primijenjene metodologije i ulaznih podataka.
Članak 8.
Izvješćivanje o kršenju propisa
1.           Administrator osigurava
postojanje primjerenih sustava i djelotvornih načina kontrole koji jamče
cjelovitost ulaznih podataka u svrhu stavka 2.
2.           Administrator prati ulazne
podatke i subjekte koji pridonose utvrđivanju ne bi li utvrdio kršenje [Uredbe
o zlouporabi tržišta] i drugo ponašanje koje bi moglo uključivati manipulacije
ili pokušaj manipulacije referentnom vrijednošću, obavješćuje mjerodavno
nadležno tijelo u skladu s člankom 11. stavkom 2. [Uredbe o zlouporabi tržišta]
i dostavlja sve relevantne informacije ako sumnja da je, u vezi s referentnom
vrijednošću, došlo:
(a)
do bitnog kršenja [Uredbe o zlouporabi tržišta];
(b)
do ponašanja koje može uključivati manipulacije ili
pokušaj manipulacije referentnom vrijednošću ili
(c)
do štetnog tajnog dogovora da se manipulira ili
pokuša manipulirati referentnom vrijednošću.
3.           Administrator raspolaže
postupcima s pomoću kojih upravitelji, zaposlenici i sve druge fizičke osobe
čije su mu usluge dostupne ili su pod njegovom kontrolom mogu posebnim
autonomnim kanalom interno prijaviti kršenje ove Uredbe.
Poglavlje
3.
Kodeks ponašanja i zahtjevi za subjekte koji pridonose utvrđivanju
Članak 9.
Kodeks ponašanja
1.           Administrator donosi kodeks
ponašanja za svaku referentnu vrijednost u kojem se jasno određuju odgovornosti
i obveze administratora i subjekta koji pridonosi utvrđivanju u pogledu
pružanja referentne vrijednosti, što uključuje jasan opis potrebnih ulaznih
podataka, a minimalno elemente navedene u odjeljku D Priloga I.
2.           Administrator i subjekti koji
pridonose utvrđivanju potpisuju kodeks ponašanja, koji je pravno obvezujući za
sve stranke u njemu.
3.           Komisija se ovlašćuje
donositi delegirane akte u skladu s člankom 37. o mjerama daljnjeg određivanja
uvjeta u kodeksu ponašanja iz odjeljka D Priloga I. za različite vrste
referentnih vrijednosti i kako bi se u obzir uzeli razvoj referentnih
vrijednosti i financijskih tržišta.
Komisija uzima u obzir različite značajke
referentnih vrijednosti i subjekata koji pridonose utvrđivanju, posebno u
smislu razlika u ulaznim podatcima i metodologiji, rizika od manipulacije
ulaznim podatcima i međunarodne konvergencije nadzorne prakse koja se odnosi na
referentne vrijednosti.
Članak 10.
Regulirani podatci
1.           Ako su ulazni podatci za
referentnu vrijednost regulirani podatci, ne primjenjuju se članak 7. stavak 1.
točka (b), članak 8. stavci 1. i 2. te članak 9.
2.           Administrator sklapa sporazum
sa subjektom koji dostavom reguliranih podataka pridonosi utvrđivanju, u kojem
se jasno određuju referentne vrijednosti koje administrator utvrđuje s pomoću
reguliranih podataka, te osigurava usklađenost s ovom Uredbom.
Članak 11.
 Upravljanje i kontrole
1.           Sljedeći zahtjevi u pogledu
upravljanja i kontrole primjenjuju se na nadzirane subjekte koji pridonose
utvrđivanju:
(a)
nadzirani subjekt koji pridonosi utvrđivanju
osigurava da postojeći ili potencijalni sukob interesa ne utječe na pružanje
ulaznih podataka te da se diskrecijska prava, ako su potrebna, primjenjuju
neovisno, pošteno, na temelju bitnih informacija te u skladu s kodeksom
ponašanja („sukobi interesa”);
(b)
nadzirani subjekt koji pridonosi utvrđivanju
raspolaže kontrolnim okvirom s pomoću kojeg osigurava cjelovitost, točnost i
pouzdanost ulaznih podataka te pružanje ulaznih podataka u skladu s odredbama
ove Uredbe i kodeksom ponašanja („primjerena kontrola”).
2.           Nadzirani subjekt koji
pridonosi utvrđivanju poštuje zahtjeve koji se odnose na sustave i kontrole
navedene u odjeljku E Priloga I.
3.           Nadzirani subjekt koji
pridonosi utvrđivanju u potpunosti surađuje s administratorom i mjerodavnim
nadležnim tijelom pri reviziji pružanja referentne vrijednosti i nadzoru nad
njim te čini dostupnima informacije i dokumentaciju koje su čuvaju u skladu s
odjeljkom E Priloga I.
4.           Komisija se ovlašćuje
donositi delegirane akte u skladu s člankom 37. o mjerama daljnjeg određivanja
zahtjeva koji se odnose na sustave i kontrole navedene u odjeljku E Priloga I.
za različite vrste referentnih vrijednosti.
Komisija uzima u obzir različite značajke
referentnih vrijednosti i nadziranih subjekata koji pridonose utvrđivanju,
posebno u smislu razlika u pruženim ulaznim podatcima i primijenjenoj
metodologiji, rizika od manipulacije ulaznim podatcima i naravi aktivnosti
nadziranih subjekata te razvoja referentnih vrijednosti i financijskih tržišta
u svjetlu međunarodne konvergencije nadzorne prakse koja se odnosi na
referentne vrijednosti.
GLAVA III.
SEKTORSKI ZAHTJEVI I KLJUČNE REFERENTNE VRIJEDNOSTI
Poglavlje
1.
Sektori referentnih vrijednosti
Članak 12.
Posebni zahtjevi za različite vrste referentnih vrijednosti i sektora
1.           Uz zahtjeve iz glave II.,
posebni zahtjevi navedeni u Prilogu II. primjenjuju se na međubankovne
referentne kamatne stope.
2.           Uz zahtjeve iz glave II.,
posebni zahtjevi navedeni u Prilogu III. primjenjuju se na robne referentne
vrijednosti.
3.           Komisija se ovlašćuje
donositi delegirane akte u skladu s člankom 39. kako bi u svjetlu razvoja
tržišta i tehnologije te međunarodnih trendova odredila ili prilagodila
sljedeće elemente iz priloga II. i III.:
(a)
rok objave ulaznih podataka (Prilog II., točka 6.)
(b)
postupke odabira, imenovanja i određivanja
nadležnosti nadzornog odbora (Prilog II., točke 8., 9. i 10.)
(c)
učestalost revizije (Prilog II., točka 12.)
(d)
postupke koje treba objasniti u kodeksu ponašanja
koji se odnose na pružanje ulaznih podataka (Prilog II., točka 13.)
(e)
sustave i kontrole subjekata koji pridonose
utvrđivanju (Prilog II., točka 16.)
(f)
dokumentaciju koju subjekt koji pridonosi
utvrđivanju mora čuvati i mediji na kojima je treba pohraniti (Prilog II.,
točke 17. i 18.)
(g)
nalaze o kojima služba tog subjekta za praćenje
usklađenosti treba izvijestiti upravu (Prilog II., točka 19.)
(h)
učestalost unutarnjeg preispitivanja ulaznih podataka
i postupaka (Prilog II., točka 20.)
(i)
učestalost vanjskih revizija ulaznih podataka
subjekta koji pridonosi utvrđivanju (Prilog II., točka 21.)
(j)
kriterije i postupke za razvoj referentnih
vrijednosti (Prilog III., točka 1. podtočka (a))
(k)
elemente koje treba uključiti u metodologiju i opis
metodologije (Prilog III., točke 1. i 2.)
(l)
zahtjeve administratora koji se odnose na kvalitetu
i ispravnost izračuna referentne vrijednosti i sadržaj opisa priloženog uz
svaki izračun (Prilog III., točke 5. i 6.).
Poglavlje
2.
Ključne referentne vrijednosti
Članak 13.
Ključne referentne vrijednosti
1.           Komisija donosi popis
referentnih vrijednosti smještenih unutar Unije koje su ključne u skladu s
definicijom u članku 3. stavku 21.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s kontrolnim
postupkom iz članka 38. stavka 2.
2.           U roku od 5 radnih dana od
datuma prijave odluke povezane s ključnom referentnom vrijednošću koja je na
popisu iz stavka 1. ovog članka, administrator te ključne vrijednosti dostavlja
kodeks ponašanja mjerodavnom nadležnom tijelu. Mjerodavno nadležno tijelo u
roku od 30 dana provjerava je li sadržaj kodeksa ponašanja usklađen sa
zahtjevima ove Uredbe. Ako mjerodavno nadležno tijelo ustanovi da određeni
elementi nisu u skladu sa zahtjevima ove Uredbe, o tome obavješćuje
administratora. Administrator u roku od 30 dana od te obavijesti prilagođuje
kodeks ponašanja kako bi osigurao usklađenost sa zahtjevima ove Uredbe.
Članak 14.
Obvezno pridonošenje
1.           Ako tijekom bilo koje godine
najmanje 20 % subjekata prestane pridonositi utvrđivanju ključne
referentne vrijednosti, ili ima dovoljno naznaka da će 20 % subjekata
prestati pridonositi utvrđivanju, tijelo nadležno za administratora ključne
referentne vrijednosti ima ovlast:
(a)
zahtijevati od nadziranih subjekata, odabranih u
skladu sa stavkom 2., da dostave ulazne podatke administratoru u skladu s
metodologijom, kodeksom ponašanja ili nekim drugim pravilima;
(b)
utvrditi oblik i trenutak dostave ulaznih podataka;

(c)
promijeniti kodeks ponašanja, metodologiju ili
druga pravila povezana s ključnom referentnom vrijednošću.
2.           O nadziranim subjektima od
kojih se može u skladu sa stavkom 1. zahtijevati doprinos ključnim referentnim
vrijednostima odlučuje nadležno tijelo administratora na temelju sljedećih
kriterija:
(a)
stvarnog ili mogućeg udjela nadziranog subjekta na
tržištu koje se treba mjeriti referentnom vrijednošću;
(b)
stručnosti i sposobnosti nadziranog subjekta da
pruži ulazne podatke potrebne kvalitete.
3.           Nadležno tijelo nadziranog
subjekta koji pridonosi utvrđivanju i od kojega se mjerama u skladu s točkama
(a) i (b) stavka 1. zahtijeva doprinos referentnoj vrijednosti pomaže nadležnom
tijelu administratora u provedbi takvih mjera.
4.           Nadležno tijelo
administratora preispituje svaku mjeru donesenu na temelju stavka 1. godinu dana
nakon njezina donošenja. Tijelo opoziva mjeru:
(a)
ako ocijeni da će subjekti koji pridonose
utvrđivanju vjerojatno nastaviti dostavljati ulazne podatke još najmanje godinu
dana nakon ukidanja obveze pridonošenja, što se potvrđuje barem sljedećim:
(1)
pisanim obvezivanjem subjekta koji pridonosi
utvrđivanju administratoru i nadležnom tijelu da će nastaviti pridonositi
ulazne podatke za referentnu vrijednost najmanje godinu dana ako se opozove
mjera obveznog pridonošenja
(2)
pisanim izvješćem administratora nadležnom tijelu
kojim potvrđuje da se ključna referentna vrijednost može nastaviti održavati i
nakon opoziva mjere obveznog pridonošenja;
(b)
ako ocijeni da je dostupna prihvatljiva zamjenska
referentna vrijednost i da korisnici ključne referentne vrijednosti mogu uz
minimalne troškove prijeći na zamjensku vrijednost, što se potvrđuje barem
pisanim izvješćem administratora koje sadržava pojedinosti o načinu prijelaza
na zamjensku referentnu vrijednost te o mogućnostima i troškovima korisnika pri
prelasku na zamjensku vrijednost.
5.           U slučaju da subjekt koji
pridonosi utvrđivanju prekrši zahtjeve iz stavka 1. ovog članka, administrator
o tome obavješćuje mjerodavno nadležno tijelo čim to bude tehnički moguće.
GLAVA IV.
TRANSPARENTNOST I ZAŠTITA POTROŠAČA
Članak 15.
Izjava o referentnoj vrijednosti
1.           O svakoj referentnoj
vrijednosti administrator objavljuje izjavu kojom:
(a)
jasno i nedvosmisleno definira tržišnu ili
gospodarsku stvarnost koja se mjeri referentnom vrijednošću te okolnosti u
kojima to mjerenje može biti nepouzdano;
(b)
opisuje ili navodi svrhe za koje je primjena te
referentne vrijednosti primjerena i okolnosti u kojima to više ne bi bila;
(c)
utvrđuje tehničke specifikacije u kojima su jasno i
nedvosmisleno određeni elementi izračuna gdje je moguća primjena diskrecijskih
prava, kriteriji u skladu s kojima se to čini, osobe koje ih primjenjuju i
način na koji se diskrecijska prava mogu naknadno vrednovati;
(d)
obavješćuje se o čimbenicima, uključujući vanjske
čimbenike izvan kontrole administratora, koji mogu dovesti do promjena u
referentnoj vrijednosti ili njezina prestanka i
(e)
savjetuje se da svaki financijski ugovor ili drugi
financijski instrument povezan s određenom referentnom vrijednošću treba
podnijeti mogućnost promjene ili prestanka referentne vrijednosti ili se na
neki drugi način suočiti s tim.
2.           Da bi se osigurala
usklađenost sa stavkom 1., administrator poštuje detaljne zahtjeve navedene u
odjeljku F Priloga I.
Članak 16.
Transparentnost ulaznih podataka
1.           Čim objavi referentnu
vrijednost, administrator objavljuje ulazne podatke kojima se koristio za
njezino utvrđivanje, osim ako bi ta objava imala štetne posljedice za subjekte
koji pridonose utvrđivanju ili za pouzdanost i cjelovitost referentne
vrijednosti. Objava se u takvim slučajevima može odgoditi na razdoblje tijekom
kojega se te posljedice znatno umanjuju. Osobni podatci sadržani u ulaznim
podatcima ne objavljuju se.
2.           Komisija se ovlašćuje
donositi delegirane akte u skladu s člankom 37. o mjerama za daljnje
određivanje informacija koje treba objaviti u skladu sa stavkom 1., načina
objave i okolnosti u kojima se ta objava može odgoditi te sredstava za njezin
prijenos.
Članak 17.
Prestanak referentne vrijednosti
1.           Administrator objavljuje
postupak o mjerama koje on treba poduzeti u slučaju promjene ili prestanka
referentne vrijednosti.
2.           Nadzirani subjekti koji
izdaju ili posjeduju financijske instrumente ili su strane u financijskim
ugovorima povezanima s referentnom vrijednošću izrađuju stabilne pisane planove
mjera koje bi poduzeli u slučaju bitnih promjena ili prestanka utvrđivanja
referentne vrijednosti. Te planove nadzirani subjekti dostavljaju mjerodavnom
nadležnom tijelu na zahtjev.
Članak 18.
Procjena prikladnosti
1.           U slučaju da nadzirani
subjekt namjerava sklopiti financijski ugovor s potrošačem, taj subjekt prvo
priskrbljuje potrebne informacije o znanju i iskustvu potrošača u području
referentne vrijednosti, njegovoj financijskoj situaciji i ciljevima u pogledu
tog financijskog ugovora te izjavu o referentnoj vrijednosti objavljenu u skladu
s člankom 15., a zatim procjenjuje je li povezivanje financijskog ugovora s tom
referentnom vrijednošću primjereno za njega.
2.           Ako na temelju procjene iz
stavka 1. smatra da referentna vrijednost nije primjerena za potrošača,
nadzirani subjekt o tome u pisanom obliku upozorava potrošača navodeći razloge.
GLAVA V.
UPORABA REFERENTNIH VRIJEDNOSTI KOJE PRUŽE ODOBRENI ADMINISTRATORI ILI
ADMINISTRATORI IZ TREĆIH ZEMALJA
Članak 19.
Uporaba stabilnih referentnih vrijednosti
Nadzirani subjekt može rabiti referentnu
vrijednost u Uniji za financijski instrument ili financijski ugovor ili za
mjerenje uspješnosti financijskog fonda ako ju je pružio administrator odobren
u skladu s člankom 23. ili administrator smješten u trećoj zemlji koji je
registriran u skladu s člankom 21.
Članak 20.
Istovrijednost
1.           Nadzirani subjekti u Uniji
mogu rabiti referentne vrijednosti koje pruže administratori s poslovnim
nastanom u trećoj zemlji ako se poštuju sljedeći uvjeti:
(a)
Komisija je donijela odluku o jednakovrijednosti u
skladu sa stavkom 2., čime priznaje jednakovrijednost pravnog okvira i nadzorne
prakse te treće zemlje sa zahtjevima ove Uredbe;
(b)
administrator je odobren odnosno registriran u toj
trećoj zemlji i ondje podliježe nadzoru;
(c)
administrator je dostavio ESMA-i svoj pristanak da
nadzirani subjekti rabe njegovu postojeću ili buduću referentnu vrijednost,
popis referentnih vrijednosti koje se mogu rabiti u Uniji i podatke o tijelu
nadležnom za njegov nadzor u trećoj zemlji;
(d)
administrator je propisno registriran u skladu s
člankom 21. i
(e)
dogovori o suradnji iz stavka 3. ovog članka
operativni su.
2.           Komisija može donijeti odluku
o tome da se pravnim okvirom i nadzornom praksom treće zemlje osigurava
sljedeće:
(a)
da administratori koji su odobreni ili registrirani
u toj trećoj zemlji poštuju obvezujuće zahtjeve koji su jednakovrijedni
zahtjevima koji proizlaze iz ove Uredbe, osobito uzimajući u obzir osigurava li
se pravnim okvirom i nadzornom praksom treće zemlje usklađenost s načelima
IOSCO-a za financijsku stabilnost objavljenima 17. srpnja 2013. i
(b)
da obvezujući zahtjevi u toj trećoj zemlji
podliježu trajnom i djelotvornom nadzoru i provedbi.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s kontrolnim
postupkom iz članka 38. stavka 2.
3.           ESMA utvrđuje načine suradnje
s nadležnim tijelima trećih zemalja čiji pravni okvir i nadzorna praksa nisu
priznati kao jednakovrijedni u skladu sa stavkom 2. Takvim aranžmanima određuje
se barem sljedeće:
(a)
mehanizam razmjene informacija između ESMA-e i
mjerodavnih nadležnih tijela, uključujući pristup informacijama koje zatraži
ESMA o administratoru odobrenom u toj trećoj zemlji;
(b)
mehanizam brzog obavješćivanja ESMA-e u slučaju da
nadležno tijelo treće zemlje smatra da administrator odobren u toj trećoj
zemlji, koji je pod njegovim nadzorom, krši uvjete svojeg odobrenja ili drugi
nacionalni propis;
(c)
postupke za koordinaciju nadzornih aktivnosti,
uključujući izravni nadzor.
4.           ESMA izrađuje nacrt
regulatornih tehničkih standarda radi utvrđivanja minimalnog sadržaja postupaka
suradnje iz stavka 3. kako bi osigurala da nadležna tijela i ESMA mogu
izvršavati svoje nadzorne ovlasti u skladu s ovom Uredbom.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt
regulatornih tehničkih standarda do [XXX].
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje
regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s postupkom
propisanim u člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 21.
Registracija
1.           ESMA obavlja registraciju
administratora koji su je obavijestili o svojem pristanku iz članka 20. stavka
1. točke (c). Registar je javno dostupan na web-stranici ESMA-e i
sadržava informacije o referentnim vrijednostima koje relevantni administratori
smiju pružati te o nadležnom tijelu odgovornom za provođenje nadzora u trećoj
zemlji.
2.           Registraciju administratora
iz stavka 1. ESMA povlači iz registra iz stavka 1. u sljedećim slučajevima:
(a)
ako ESMA ima utemeljene razloge, na temelju
dokumentiranih dokaza, smatrati da administrator djeluje tako da jasno u
pitanje dovodi interese korisnika referentne vrijednosti odnosno pravilno funkcioniranje
tržišta ili
(b)
ako ESMA ima utemeljene razloge, na temelju
dokumentiranih dokaza, smatrati da je administrator teško povrijedilo
nacionalno zakonodavstvo ili druge propise koji se na njega primjenjuju u
trećoj zemlji i na temelju kojih je Komisija donijela odluku u skladu s člankom
20. stavkom 2.
3.           ESMA donosi odluku iz stavka
2. samo ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
ESMA je proslijedila predmet nadležnom tijelu treće
zemlje i to nadležno tijelo nije poduzelo odgovarajuće mjere potrebne za zaštitu
ulagatelja i pravilnog funkcioniranja tržišta u Uniji odnosno nije dokazalo da
dotični administrator ispunjuje uvjete koji se na njega primjenjuju u trećoj
zemlji;
(b)
ESMA je obavijestila nadležno tijelo treće zemlje o
svojoj namjeri da povuče registraciju administratora, i to najmanje 30 dana
prije povlačenja registracije.
4.           ESMA bez odgode obavješćuje
druga nadležna tijela o svim mjerama donesenima u skladu sa stavkom 2 i
objavljuje svoje odluke na svojoj web-stranici.
GLAVA VI.
ODOBRENJE I NADZOR ADMINISTRATORA
Poglavlje
1.
Odobrenje
Članak 22.
Zahtjevi za odobrenje
1.           Administrator podnosi zahtjev
za odobrenje pružanja referentnih vrijednosti ako se indeksi koje pruža rabe
kao referentne vrijednosti za financijske instrumente ili financijske ugovore
odnosno za mjerenje uspješnosti investicijskog fonda.
2.           Odobreni administrator u
svakom trenutku poštuje uvjete odobrenja i obavješćuje nadležno tijelo o svim
bitnim promjenama povezanima s prvotnom dodjelom odobrenja.
Članak 23.
Podnošenje zahtjeva za odobrenje
1.           Administrator podnosi zahtjev
za odobrenje nadležnom tijelu države članice u kojoj je smješten.
2.           Zahtjev za odobrenje u skladu
sa stavkom 1. podnosi se:
(a)
u roku od 30 radnih dana nakon što nadzirani
subjekt dogovori da će indeks koji pruža administrator rabiti kao referentnu
vrijednost za financijski instrument ili financijski ugovor ili za mjerenje
uspješnosti financijskog fonda;
(b)
u roku od 30 dana nakon što administrator pristane
u skladu sa stavkom 2. članka 25. da se indeks rabi kao referentna vrijednost
za financijski instrument iz stavka 1. članka 25.
3.           Administrator koji podnosi
zahtjev osigurava sve potrebne informacije kako bi se nadležno tijelo uvjerilo
da administrator koji podnosi zahtjev ima u trenutku izdavanja odobrenja uspostavljene
sve potrebne aranžmane za ispunjivanje zahtjeva utvrđenih ovom Uredbom.
4.           Mjerodavno nadležno tijelo
ocjenjuje potpunost zahtjeva u roku od 15 radnih dana od primitka zahtjeva i o
tome obavješćuje podnositelja zahtjeva. Ako zahtjev nije potpun, podnositelj
zahtjeva dostavlja dodatne informacije koje zatraži mjerodavno nadležno tijelo.
5.           Mjerodavno nadležno tijelo, u
roku od 45 radnih dana od primitika potpunog zahtjeva, ispituje zahtjev i
donosi odluku o odobrenju ili odbijanju odobrenja administratora koji je podnio
zahtjev. U roku od pet dana od donošenja odluke o odobrenju ili odbijanju
odobrenja nadležno tijelo o tome obavješćuje dotičnog administratora. Ako
nadležno tijelo odbije odobriti administratora koji je podnio zahtjev, mora tu
odluku obrazložiti.
6.           Nadležno tijelo obavješćuje
ESMA-u o svim odlukama o odobrenju ili odbijanju odobrenja administratora koji
su podnijeli zahtjev i ESMA objavljuje popis administratora odobrenih u skladu
s ovom Uredbom. Taj se popis ažurira u roku od 7 radnih dana od obavijesti iz
ovog stavka.
7.           Komisija se ovlašćuje
donositi delegirane akte u skladu s člankom 39. o mjerama za daljnje
određivanje informacija koje treba navesti u zahtjevu za odobrenje, uzimajući
pritom u obzir načelo razmjernosti i troškove administratora i nadležnih
tijela.
Članak 24.
Povlačenje ili suspenzija odobrenja
1.           Nadležno tijelo povlači ili
suspendira odobrenje administratora:
(a)
ako se administrator izričito odrekne registracije
ili tijekom proteklih dvanaest mjeseci nije pružao referentne vrijednosti;
(b)
ako je administratoru dodijeljeno odobrenje na
temelju lažnih izjava ili na drugi protupropisni način;
(c)
ako administrator više ne ispunjuje uvjete uz koje
mu je dodijeljeno odobrenje ili
(d)
ako je administrator teško ili ponovno povrijedio
odredbe ove Uredbe.
2.           Nadležno tijelo obavješćuje
ESMA-u o svojoj odluci u roku od pet radnih dana.
Poglavlje
2.
Obavješćivanje
o primjeni referentnih vrijednosti
Članak 25.
Obavijest ESMA-i o uporabi indeksa u financijskom instrumentu
1.           Kad nadležno tijelo ustanovi
da se indeks rabi u vezi s financijskim instrumentom, ili da je mjestu
trgovanja, koje je pod nadzorom nadležnog tijela u vezi s financijskim
instrumentom koji je povezan s tim indeksom, podnesen zahtjev za uvrštenje za
trgovanje, dotično nadležno tijelo o tome obavješćuje ESMA-u u roku od 10
radnih dana.
2.           U roku od 10 radnih dana od
obavijesti ESMA obavješćuje relevantnog administratora referentne vrijednosti o
pojedinostima njezine uporabe i zahtijeva od administratora da potvrdi svoju suglasnost
u vezi s tom uporabomm u roku od 10 radnih dana.
3.           Ne dovodeći u pitanje članak
30. [MIFIR-a], ako administrator ne potvrdi ESMA-i svoj pristanak u roku
određenom u stavku 2., ESMA obavješćuje nadležno tijelo koje zahtijeva od
mjesta trgovanja da povuče kotaciju tog financijskog instrumenta ili odbije njegovo
uvrštenje u trgovanje u roku od 10 radnih dana.
4.           ESMA na svojoj web-stranici
objavljuje sve obavijesti koje se odnose na stavke 1., 2. i 3.
ESMA priprema nacrt provedbenih tehničkih
standarda kako bi se utvrdili postupci i oblici razmjene informacija iz stavaka
1. i 2.
ESMA podnosi Komisiji nacrt provedbenih tehničkih
standarda iz prvog podstavka do [XXXX].
Komisija je ovlaštena donijeti provedbene tehničke
standarde iz prvog podstavka u skladu s člankom 15. Uredbe br. 1095/2010.
Poglavlje
3.
Nadzorna
suradnja
Članak 26.
Delegiranje zadaća između nadležnih tijela
1.           Nadležno tijelo može
delegirati zadaće koje ima na temelju ove Uredbe nadležnom tijelu druge države
članice u skladu s člankom 28. Uredbe (EU) br. 1095/2010. Delegiranje zadaća ne
utječe na odgovornost delegirajućeg nadležnog tijela, a nadležna tijela
obavješćuju ESMA-u o svakom prijedlogu delegiranja 60 dana prije nego što to
delegiranje počne proizvoditi učinke.
2.           Nadležno tijelo može
delegirati ESMA-i neke zadaće koje ima na temelju ove Uredbe ako se tako
dogovore. Delegiranje zadaća ne utječe na odgovornost nadležnog tijela koje
delegira svoje zadaće.
3.           ESMA obavješćuje države
članice o prijedlogu delegiranja u roku od sedam dana. ESMA objavljuje detalje
dogovorenog delegiranja u roku od pet radnih dana od obavijesti.
Članak 27.
Objava informacija druge države članice
1.           Nadležno tijelo može objaviti
informacije primljene od drugog nadležnog tijela samo u sljedećim slučajevima:
(a)
ako je od drugog nadležnog tijela zaprimilo pisanu
suglasnost i informacije se objavljuju samo u svrhu za koju postoji suglasnost
drugog nadležnog tijela ili
(b)
ako je takva objava potrebna zbog sudskog postupka.
Članak 28.
Suradnja u slučaju zahtjeva povezanog s izravnim nadzorom ili istragom
1.           Mjerodavno nadležno tijelo
može zatražiti pomoć drugog nadležnog tijela u vezi s izravnim nadzorima ili
istragama.
2.           Nadležno tijelo koje upućuje
zahtjev iz stavka 1. o tome obavješćuje ESMA-u. U slučaju istrage ili nadzora s
prekograničnim učinkom nadležna tijela mogu zatražiti da ESMA koordinira
izravni nadzor ili istragu.
3.           Ako nadležno tijelo zaprimi
zahtjev drugog nadležnog tijela da obavi izravni nadzor ili istragu, ono može:
(a)
obaviti izravni nadzor ili istragu;
(b)
dopustiti nadležnom tijelu koje je podnijelo zahtjev
da sudjeluje u izravnom nadzoru ili istrazi;
(c)
imenovati revizore ili stručnjake za obavljanje
izravnog nadzora ili istrage.
Poglavlje
4.
Uloga nadležnih tijela
Članak 29.
Nadležna tijela
1.           Svaka država članica imenuje
mjerodavno tijelo nadležno za administratore i nadzirane subjekte koji
pridonose utvrđivanju za obavljanje zadaća koje proizlaze iz ove Uredbe i o
tome obavješćuje Komisiju i ESMA-u.
2.           Kada država članica odredi
više od jednog nadležnog tijela, ona jasno određuje njihove uloge i određuje jedno
tijelo koje je odgovorno za koordinaciju suradnje i razmjenu informacija s
Komisijom, ESMA-om i drugim nadležnim tijelima država članica.
3.           ESMA objavljuje na svojoj web-stranici
popis nadležnih tijela određenih u skladu sa stavkom 1.
Članak 30.
Ovlasti nadležnih tijela
1.           Da bi ispunila zadaće koje
imaju na temelju ove Uredbe, nadležna tijela raspolažu, u skladu s nacionalnim
propisima, barem sljedećim nadzornim i istražnim ovlastima:
(a)
imaju pristup svakom dokumentu i drugim podatcima u
bilo kojem obliku te dobivaju ili izrađuju njihovu presliku;
(b)
traže ili zahtijevaju informacije od svake osobe,
uključujući one koje su uzastopno uključene u prijenos naloga ili obavljaju
dotične operacije, kao i od njihovih nalogodavaca, i prema potrebi pozivaju i
ispituju te osobe u cilju dobivanja informacija;
(c)
u vezi s referentnim vrijednostima čiji su ulazni
podatci roba, traže informacije od sudionika na povezanim promptnim tržištima u
skladu sa standardiziranim obrascima, dobivaju izvješća o transakcijama i imaju
izravan pristup sustavima trgovatelja;
(d)
obavljaju izravni nadzor ili istragu na mjestima
koja nisu privatni stambeni objekti fizičkih osoba;
(e)
ulaze u prostore fizičkih i pravnih osoba radi
zapljene dokumenata i drugih podataka u bilo kojem obliku ako se osnovano
sumnja da bi ti dokumenti i drugi podatci povezani s predmetom nadzora ili
istrage mogli biti važni da dokazivanje kršenja ove Uredbe; ako je, u skladu s
nacionalnim pravom, potrebno prethodno odobrenje pravosudnog tijela predmetne
države članice, ta se ovlast za pristup prostoru koristi nakon što se zaprimi
to prethodno sudsko odobrenje;
(f)
zahtijevaju postojeće snimke telefonskih razgovora,
elektroničke komunikacije i druge evidencije o prometu podataka koje nadzirani
subjekti imaju;
(g)
traže da se zamrzne i/ili zaplijeni imovina;
(h)
obustavljaju trgovanje predmetnim financijskim
instrumentom koji je povezan s referentnom vrijednošću;
(i)
zahtijevaju privremeni prestanak svakog postupanja
koje nadležno tijelo smatra suprotnim ovoj Uredbi;
(j)
uvode privremenu zabranu izvršavanja profesionalne
aktivnosti;
(k)
poduzimaju sve mjere potrebne da se osigura
ispravno informiranje javnosti o pružanju referentne vrijednosti, među ostalim
i zahtijevanjem od osobe koja je objavila referentnu vrijednost da objavi
ispravljenu izjavu o prošlim doprinosima referentnoj vrijednosti ili njezinim
vrijednostima.
2.           Nadležna tijela izvršavaju
svoje funkcije i ovlasti iz stavka 1. na bilo koji od sljedećih načina:
(a)
izravno;
(b)
u suradnji s drugim tijelima ili sudionicima na
tržištu;
(c)
delegiranjem zadaća u okviru svoje odgovornosti na
ta tijela ili sudionike na tržištu;
(d)
podnošenjem zahtjeva nadležnim pravosudnim
tijelima.
Pri izvršavanju tih ovlasti nadležna tijela
raspolažu primjerenim i djelotvornim zaštitnim mjerama u pogledu prava na
obranu i temeljnih prava.
3.           Države članice osiguravaju
postojanje primjerenih mjera kako bi nadležna tijela imala sve nadzorne i
istražne ovlasti potrebne za ispunjivanje svojih dužnosti.
4.           Ne smatra se da osoba krši
ograničenja povezana s objavom informacija, koja su utvrđena ugovorom ili
drugom zakonodavnom, regulatornom ili upravnom odredbom, ako objavljuje
informacije u skladu sa stavkom 2.
Članak 31.
Upravne mjere i sankcije
1.           Ne dovodeći u pitanje
nadzorne ovlasti nadležnih tijela u skladu s člankom 34., države članice u
skladu s nacionalnim pravom osiguravaju da nadležna tijela imaju ovlast
poduzimati primjerene upravne mjere i primjenjivati upravne mjere i sankcije
barem za sljedeće:
(a)
u slučaju kršenja članka 5. stavka 1., članka 6.,
članka 7. stavka 1., članaka 8., 9., 10., 11., 14., 15., 16., 17., 18., 19.,
22. i 23. ove Uredbe i
(b)
u slučaju nesuradnje ili nepoštovanja istrage,
nadzora ili zahtjeva iz članka 30.
2.           U slučaju kršenja iz stavka
1., države članice u skladu s nacionalnim pravom prenose nadležnim tijelima
ovlast za primjenu barem sljedećih upravnih mjera i sankcija:
(a)
nalog kojim se zahtijeva da osoba odgovorna za
kršenje prekine takvo postupanje i da takvo postupanje ne ponavlja;
(b)
povrat ostvarene dobiti ili izbjegnutog gubitka
zahvaljujući kršenju, ako ih je moguće utvrditi;
(c)
javno upozorenje u kojem se navode odgovorna osoba
i narav kršenja;
(d)
povlačenje ili suspenzija odobrenja reguliranom
subjektu;
(e)
privremena zabrana fizičkoj osobi, koja se smatra
odgovornom za to kršenje, da obavlja rukovodeće funkcije u administratoru ili
subjektu koji pridonosi utvrđivanju;
(f)
izricanje maksimalne upravne novčane sankcije u
iznosu do tri puta većem od iznosa ostvarene dobiti ili izbjegnutog gubitka
zahvaljujući kršenju, ako ih je moguće utvrditi ili
(1)
za fizičku osobu, maksimalne upravne novčane
sankcije od najmanje:
(i.) za kršenje članka 5. stavka 1., članka 6.,
članka 7. stavka 1. i članaka 8., 9., 10., 11., 14., 15., 16., 17., 18., 19.,
22. i 23. do 500 000 EUR odnosno, ako euro nije službena valuta
predmetne države članice, do protuvrijednosti u nacionalnoj valuti na dan
stupanja na snagu ove Uredbe ili
(ii.) za kršenje članka 7. stavka 1. točaka (b)
ili (c) do 100 000 EUR odnosno, ako euro nije službena valuta
predmetne države članice, do protuvrijednosti u nacionalnoj valuti na dan
stupanja na snagu ove Uredbe;
(2)
za pravnu osobu, do maksimalne upravne novčane
sankcije od najmanje:
(i.) za kršenje članka 5. stavka 1., članka 6.,
članka 7. stavka 1. i članaka 8., 9., 10., 11., 14., 15., 16., 17., 18., 19.,
22. i 23. do 1 000 000 EUR ili 10 % njezina ukupnog
godišnjeg prometa u skladu sa zadnjim dostupnim financijskim izvještajem koji
je odobrilo upravno tijelo, ovisno o tome koji je iznos veći; ako je pravna
osoba matično društvo ili društvo kći matičnog društva, koji pripremaju
konsolidirane financijske izvještaje u skladu s Direktivom 2013/34/EU,
relevantni ukupni godišnji promet ukupni je godišnji promet ili odgovarajuća
vrsta prihoda u skladu s Direktivom 86/635/EZ za banke i Direktivom 91/674/EZ
za društva za osiguranje, u skladu sa zadnjim dostupnim konsolidiranim
izvještajem koji je odobrilo upravno tijelo krajnjeg matičnog društva ili, ako
je riječ o udruženju, 10 % ukupnog prometa svih njegovih članova, ili
(ii.) za kršenje članka 6. stavka 1. točaka (b) i
(c) do 250 000 EUR ili 2 % njezina ukupnog godišnjeg prometa u
skladu sa zadnjim dostupnim obračunom koji je odobrilo upravno tijelo, ovisno o
tome koji je iznos veći; ako je pravna osoba matično društvo ili društvo kći
matičnog društva, koji pripremaju konsolidirane financijske izvještaje u skladu
s Direktivom 2013/34/EU, relevantni ukupni godišnji promet ukupni je godišnji
promet ili odgovarajuća vrsta prihoda u skladu s Direktivom 86/635/EZ za banke
i Direktivom 91/674/EZ za društva za osiguranje, u skladu sa zadnjim dostupnim
konsolidiranim izvještajem koji je odobrilo upravno tijelo krajnjeg matičnog
društva ili, ako je riječ o udruženju, 10 % ukupnog prometa svih njegovih
članova.
3.           Do [12 mjeseca nakon stupanja
na snagu ove Uredbe] države članice obavješćuju Komisiju i ESMA-u o pravilima
koja se odnose na stavke 1. i 2. Komisiju i ESMA-u bez odgode moraju
obavijestiti o daljnjim izmjenama tih pravila.
4.           Države članice mogu nadležnim
tijelima u skladu s nacionalnim pravom osigurati druge ovlasti sankcioniranja
uz one navedene u stavku 1. i mogu predvidjeti veće sankcije od onih utvrđenih
u tom stavku.
Članak 32.
Izvršavanje ovlasti nadzora i sankcioniranja
1.           Države članice osiguravaju da
nadležna tijela pri utvrđivanju vrste i razine upravnih sankcija uzimaju u
obzir sve bitne okolnosti, uključujući prema potrebi sljedeće:
(a)
ozbiljnost i trajanje povrede;
(b)
stupanj odgovornosti odgovorne osobe;
(c)
financijsku snagu odgovorne osobe, osobito izraženu
kao ukupni prihod odgovorne pravne osobe ili godišnji dohodak odgovorne fizičke
osobe;
(d)
razinu ostvarene dobiti ili izbjegnutog gubitka
odgovorne osobe, ako ih je moguće utvrditi;
(e)
razinu suradnje odgovorne osobe s nadležnim
tijelom, ne dovodeći u pitanje potrebu da se osigura povrat ostvarene dobiti
ili izbjegnutog gubitka te osobe;
(f)
prethodna kršenja propisa koja je počinila ta
osoba;
(g)
mjere koje je odgovorna osoba poduzela nakon
kršenja propisa kako bi spriječila ponovljeno kršenje.
2.           Pri izvršavanju ovlasti
sankcioniranja u okolnostima utvrđenima u članku 31. nadležna tijela blisko
surađuju kako bi osigurala da nadzorne ovlasti, ovlasti sankcioniranja i
upravne sankcije proizvedu učinke koji se žele postići ovom Uredbom. Nadležna
tijela usklađuju svoja djelovanja kako bi izbjegla dvostruko obavljanje i
preklapanje poslova pri primjeni nadležnih i istražnih ovlasti te upravnih
sankcija i novčanih kazni za prekogranične slučajeve.
Članak 33.
Objava odluka
1.           Odluku o izricanju upravne
sankcije ili mjere zbog kršenja ove Uredbe objavljuje nadležno tijelo na svojoj
službenoj web-stranici čim se sankcionirana osoba obavijesti o tome.
Objava sadržava barem informacije o vrsti kršenja propisa i identitetu
odgovorne osobe. Ta obveza ne primjenjuje se odluke o izricanju mjera istražne
naravi.
2.           Ako smatra, na temelju
pojedinačne procjene koja se provodi o razmjernosti objave podataka, da je
objava identiteta pravnih osoba ili osobnih podataka fizičkih osoba nerazmjerna
ili da bi se tom objavom ugrozila stabilnost financijskih tržišta ili tekuća
istraga, nadležno tijelo:
(a)
odgađa objavu odluke o izricanju sankcije ili mjere
do trenutka kada razlozi neobjavljivanja prestanu postojati;
(b)
objavljuje odluku o izricanju sankcije ili mjere na
anonimnoj osnovi u skladu s nacionalnim pravom ako se takvom anonimnom objavom
osigurava djelotvorna zaštita predmetnih osobnih podataka; u slučaju odluke o
anonimnoj objavi sankcije ili mjere, objava bitnih podataka može se odgoditi na
razuman rok ako je predviđeno da razlozi za anonimnu objavu prestati postojati
tijekom tog roka;
(c)
uopće ne objavljuje odluku o izricanju sankcije ili
mjere ako smatra da mogućnosti u točkama (a) i (b) nisu dostatne:
(1)
da se osigura neugrožavanje stabilnosti
financijskih tržišta ili
(2)
da se osigura razmjernost objave takvih odluka u
odnosu na mjere koje se smatraju mjerama blaže naravi.
3.           U slučaju da je odluka o
izricanju sankcije ili mjere predmet pritužbe mjerodavnom pravosudnom ili
drugom tijelu, nadležno tijelo na svojoj službenoj web-stranici odmah
objavljuje odmah objavljuje i tu informaciju te sve informacije o ishodu te
pritužbe. Osim toga objavljuje se i svaka odluka kojom se poništava
prethodna odluka o izricanju sankcije ili mjere.
4.           Nadležna tijela osiguravaju
da sadržaj objavljen u skladu s ovim člankom bude dostupan na njihovim
službenim web-stranicama najmanje pet godina od trenutka objave. Osobni
podatci u objavljenom sadržaju zadržavaju se na službenoj web-stranici
nadležnog tijela tijekom razdoblja koje je potrebno u skladu s vrijedećim
propisima o zaštiti podataka.
Članak 34.
Kolegiji nadležnih tijela
1.           Nadležno tijelo uspostavlja
kolegij nadležnih tijela u roku od 30 radnih dana nakon što na snagu stupi
odluka iz članka 13. stavka 1. o proglašivanju referentne vrijednosti ključnom.
2.           Kolegij je sastavljen od
nadležnog tijela administratora, ESMA-e i nadležnih tijela subjekata koji
pridonose utvrđivanju.
3.           Nadležna tijela drugih država
članica imaju pravo biti članovi kolegija ako bi prestanak pružanja ključne
referentne vrijednosti imao znatan nepovoljni utjecaj na financijsku
stabilnost, redovno funkcioniranje tržišta, potrošače ili realno gospodarstvo u
tim državama članicama.
U slučaju da namjerava postati član kolegija na
temelju prvog podstavka, nadležno tijelo podnosi zahtjev nadležnom tijelu
administratora kojim potvrđuje da su svi uvjeti ove odredbe ispunjeni.
Mjerodavno nadležno tijelo administratora razmatra zahtjev i u roku od 20
radnih dana od njegova primitka obavješćuje tijelo koje je podnijelo zahtjev o
tome smatra li da su ti uvjeti ispunjeni ili nisu. Ako smatra da uvjeti nisu
ispunjeni, tijelo koje je podnijelo zahtjev može predmet uputiti ESMA-i u
skladu sa stavkom 10.
4.           ESMA pridonosi promicanju i
praćenju učinkovitog, djelotvornog i dosljednog rada kolegija supervizora iz
ovog članka u skladu s člankom 21. Uredbe (EU) br. 1095/2010. Zbog toga ESMA u
primjerenom opsegu sudjeluje u radu i smatra se nadležnim tijelom u tu svrhu.
5.           Nadležno tijelo
administratora predsjedava sastancima kolegija, koordinira rad kolegija i
osigurava djelotvornu razmjenu informacija među članovima kolegija.
6.           Nadležno tijelo
administratora sastavlja u pisanom obliku mehanizme koordinacije u okviru
kolegija u vezi sa sljedećim pitanjima:
(a)
informacijama koje se razmjenjuju među nadležnim
tijelima;
(b)
postupkom odlučivanja među nadležnim tijelima;
(c)
slučajevima u kojima se nadležna tijela moraju
međusobno savjetovati;
(d)
pomoći koja se treba pružiti na temelju članka 14.
stavka 3. pri izvršavanju mjera iz članka 14. stavka 1. točaka (a) i (b).
Ako administrator pruža više od jedne referentne
vrijednosti, nadležno tijelo administratora može uspostaviti zaseban kolegij za
sve referentne vrijednosti jednog administratora.
7.           U nedostatku dogovora o
mehanizmima iz stavka 6. svaki član kolegija, osim ESMA-e, može predmet uputiti
ESMA-i. Nadležno tijelo administratora uzima u obzir svaki savjet koji dobije
od ESMA-e u vezi s pisanim mehanizmima koordinacije prije odobravanja konačnog
teksta. Pisani mehanizmi koordinacije sastavljeni su u jedinstvenom dokumentu
koji sadržava opširno obrazloženje za svako znatno odstupanje od savjeta dobivenog
od ESMA-e. Nadležno tijelo administratora prosljeđuje pisane mehanizme
koordinacije članovima kolegija i ESMA-i.
8.           Prije nego što poduzme bilo
koju mjeru iz članaka 14., 23., 24. i 31., nadležno tijelo administratora
savjetuje se s članovima kolegija. Članovi kolegija poduzimaju sve razumne
mjere kako bi se postignuo dogovor.
Pri svakoj odluci nadležnog tijela administratora
o poduzimanju tih mjera uzima se u obzir utjecaj na druga nadležna tijela i
njihove države članice, osobito mogući utjecaj na stabilnost financijskog
sustava u nekoj drugoj uključenoj državi članici.
9.           U nedostatku dogovora među
članovima kolegija o tome treba li poduzeti mjere iz stavka 8. nadležno tijelo
administratora može donijeti odluku u roku od 15 radnih dana nakon što se predmet
uputi kolegiju. Treba temeljito obrazložiti svako odstupanje te odluke od
mišljenja koje su izrazili drugi članovi kolegija i, prema potrebi, EMSA.
Nadležno tijelo administratora bez nepotrebnog odlaganja o svojoj odluci
obavješćuje kolegij i EMSA-u.
10.         Nadležna tijela, osim ESMA-e,
mogu se obratiti ESMA-i u sljedećim slučajevima:
(a)
ako nadležno tijelo nije dostavilo bitne
informacije;
(b)
ako je nadležno tijelo administratora, nakon
zahtjeva na temelju stavka 3., obavijestilo tijelo koje je podnijelo zahtjev da
uvjeti tog stavka nisu ispunjeni ili ako nije reagiralo na zahtjev u razumnom
roku;
(c)
ako nadležno tijelo nije postignulo dogovor o
pitanjima navedenima u stavku 6.;
(d)
ako je riječ o ključnoj referentnoj vrijednosti i
postoji neslaganje s mjerom poduzetom u skladu s člancima 14., 23., 24. i 31.
Ne dovodeći u pitanje članak 258. UFEU-a, ESMA
može djelovati u skladu s ovlastima koje su joj dodijeljene na temelju članka
19. Uredbe (EU) br. 1095/2010. ESMA može, na vlastitu inicijativu u skladu s
drugim podstavkom članka 19. stavka 1., pomagati nadležnim tijelima pri razvoju
ujednačene prakse suradnje.
Članak 35.
Suradnja s ESMA-om
1.           Nadležna tijela surađuju s
ESMA-om za potrebe ove Uredbe u skladu s Uredbom (EU) br. 1095/2010.
2.           Nadležna tijela bez odlaganja
pružaju ESMA-i sve informacije koje su joj potrebne za izvršavanje njezinih
dužnosti u skladu s člankom 35. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
3.           ESMA priprema nacrt
provedbenih tehničkih standarda kako bi se utvrdili postupci i oblici razmjene
informacija iz stavka 2.
ESMA podnosi Komisiji nacrt provedbenih tehničkih
standarda iz prvog podstavka do [XXXX].
Komisija je ovlaštena donijeti provedbene tehničke
standarde iz prvog podstavka u skladu s člankom 15. Uredbe br. 1095/2010.
Članak 36.
Poslovna tajna
1.           Svi povjerljivi podaci
primljeni, razmijenjeni ili prenijeti drugima na temelju ove Uredbe podliježu
obvezi čuvanja poslovne tajne utvrđene u stavku 2.
2.           Obveza čuvanja poslovne tajne
primjenjuje se na sve osobe koje rade ili su radile za nadležno tijelo, ili
bilo koje tijelo ili poduzeće na tržištu, ili za fizičku ili pravnu osobu
kojima je nadležno tijelo delegiralo svoje ovlasti, uključujući revizore i
stručnjake s kojima nadležna tijela imaju ili su imala ugovore.
3.           Informacije obuhvaćene
poslovnom tajnom ne smiju se otkriti nijednoj osobi ili tijelu osim u skladu s
odredbama određenim zakonom.
4.           Sve informacije razmijenjene
među nadležnim tijelima na temelju ove Uredbe koje se odnose na poslovanje ili
operativne uvjete i druga ekonomska ili osobna pitanja smatraju se
povjerljivima i podliježu zahtjevima u vezi poslovne tajne, osim ako nadležno
tijelo u trenutku komunikacije izjavi da se predmetne informacije mogu objaviti
ili je njihova objava potrebna zbog sudskog postupka.
GLAVA VII.
DELEGIRANI I PROVEDBENI AKTI
Članak 37.
Postupak delegiranja
1.           Ovlasti za donošenje
delegiranih akata dodjeljuju se Komisiji u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom
članku.
2.           Ovlast za donošenje
delegiranih akata iz članka 3. stavka 2., članka 5. stavka 3., članka 7. stavka
3., članka 9. stavka 3., članka 11. stavka 4., članka 12. stavka 3., članka 16.
stavka 2. i članka 23. stavka 7. dodjeljuje se Komisiji na neograničeno vrijeme
od [datuma stupanja na snagu ove Uredbe].
3.           Europski parlament ili Vijeće
mogu u bilo kojem trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 3. stavka 2.,
članka 5. stavka 3., članka 7. stavka 3., članka 9. stavka 3., članka 11.
stavka 4., članka 12. stavka 3., članka 16. stavka 2. i članka 23. stavka 7.
Odlukom o opozivu okončava se delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci. Ona
stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave odluke u Službenom listu Europske
unije ili na neki kasniji dan koji je u njoj naveden. Ona ne utječe na
valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4.           Čim donese delegirani akt,
Komisija o njemu istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
5.           Delegirani akt donesen u
skladu s člankom 3. stavkom 2., člankom 5. stavkom 3., člankom 7. stavkom 3.,
člankom 9. stavkom 3., člankom 11. stavkom 4., člankom 12. stavkom 3., člankom
16. stavkom 2. i člankom 23. stavkom 7. stupa na snagu samo ako Europski
parlament ili Vijeće ne ulože nikakav prigovor u roku od dva mjeseca od njegova
priopćivanja Europskom parlamentu i Vijeću ili ako, prije isteka tog razdoblja,
Europski parlament ili Vijeće obavijeste Komisiju da neće uložiti prigovor. Taj
se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili
Vijeća.
Članak 38.
Postupak u odboru
1.           Komisiji pomaže Europski
odbor za vrijednosne papire. Navedeni je odbor odbor u smislu Uredbe (EU)
br. 182/2011.
2.           Pri upućivanju na ovaj stavak
primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011, uzimajući u obzir odredbe
članka 8. te Uredbe.
GLAVA VIII.
Prijelazne i završne odredbe
Članak 39.
Prijelazne odredbe
1.           Administrator koji pruža
referentnu vrijednost [na dan stupanja na snagu ove Uredbe] podnosi zahtjev za
odobrenje na temelju članka 23. u roku od [24 mjeseca od datuma početka njezine
primjene].
2.           Administrator koji je podnio
zahtjev za odobrenje u skladu sa stavkom 1. može nastaviti utvrđivati postojeću
referentnu vrijednost, osim ako se dodjela odobrenja odbije odnosno sve dok se
dodjela odobrenja ne odbije.
3.           Ako postojeća referentna
vrijednost ne ispunjuje zahtjeve ove Uredbe, a njezinom bi se promjenom u svrhu
prilagodbe zahtjevima ove Uredbe izazvao slučaj više sile, ometanje ili drugi
oblik kršenja uvjeta financijskog ugovora ili financijskog instrumenta koji je
povezan s tom referentnom vrijednošću, primjenjuje se stavak 4. ovog članka.
4.           Nadležno tijelo države
članice u kojoj je administrator smješten dopušta uporabu referentne
vrijednosti sve dok financijski instrumenti i financijski ugovori koji se
temelje na njoj ne čine više od 5 % vrijednosti financijskih instrumenata
i financijskih ugovora koji su se na njoj temeljili u trenutku stupanja na
snagu ove Uredbe. Nakon što ova Uredba stupi na snagu, financijski instrumenti
ili financijski ugovori neće se više temeljiti na takvoj referentnoj
vrijednosti.
Članak 40.
Preispitivanje
Do 1. srpnja 2018. Komisija mora preispitati ovu
Uredbu i o njoj izvijestiti Europski parlament i Vijeće, a osobito o
sljedećemu:
(a)
funkcioniranju i djelotvornosti pravila o ključnim
referentnim vrijednostima i obveznom pridonošenju na temelju članaka 13. i 14.
te o definiciji ključne referentne vrijednosti u članku 3.;
(b)
djelotvornosti pravila o nadzoru u glavi VI. i
kolegija u okviru članka 34. te primjerenosti nadzora određenih referentnih
vrijednosti što ga obavlja tijelo Unije i
(c)
koristi zahtjeva za prikladnošću u okviru članka
18.
Članak 41.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana
objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od [12 mjeseci nakon stupanja na
snagu].
Međutim članak 13. stavak 1. i članak 34.
primjenjuju se [6 mjeseci nakon stupanja na snagu].
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća
i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu,
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
PRILOG I.
Odjeljak A Zahtjevi za upravljanje i kontrolu
radi usklađivanja s člankom 5. stavkom 1.
I. Zahtjevi za upravljanje i sukob interesa
radi usklađivanja s člankom 5. stavkom 1. točkom (a)
1.           Pružanje referentne
vrijednosti operativno je i funkcionalno odvojeno od svakog dijela
administratorova poslovanja koji može dovesti do stvarnog ili potencijalnog
sukoba interesa. Ako se tim sukobima ne može upravljati, operater referentne
vrijednosti prestaje s aktivnostima i prekida odnose koji dovode do tih sukoba
ili prestaje utvrđivati referentnu vrijednost.
2.           Administrator subjektima koji
pridonose utvrđivanju, korisnicima referentne vrijednosti i svim mjerodavnim
nadležnim tijelima objavljuje ili otkriva sve postojeće ili potencijalne sukobe
interesa, uključujući sukobe interesa koji proizlaze iz vlasništva ili kontrole
administratora.
3.           Administrator uspostavlja
primjerene politike i postupke utvrđivanja i otkrivanja sukoba interesa,
upravljanja njime te njegova ublaživanja i izbjegavanja kako bi se zaštitile
cjelovitost i neovisnost utvrđivanja referentnih vrijednosti. Te politike i
postupke treba redovito preispitivati i ažurirati. Politike i postupci trebaju
uzimati u obzir i biti usmjereni na razinu sukoba interesa, udjel diskrecijskih
prava u postupku utvrđivanja referentne vrijednosti i rizike povezane s tom
referentnom vrijednošću te s pomoću njih treba osigurati:
(a)
povjerljivost informacija koje administrator
zaprimi ili generira, podložno obvezama otkrivanja i transparentnosti u skladu
s ovom Uredbom i
(b)
osobito ublaživanje sukoba zbog administratorova
vlasništva ili kontrole, ili zbog drugih interesa unutar svoje grupacije, ili
zbog drugih osoba koje mogu utjecati na administratora ili ga kontrolirati u
vezi s određivanjem referentne vrijednosti.
4.           Administrator osigurava da
zaposlenici i sve druge fizičke osobe čije su mu usluge dostupne ili su pod
njegovom kontrolom i koje su izravno uključene u pružanje referentne
vrijednosti:
(a)
imaju potrebne vještine, znanja i iskustvo za
obavljanje zadaća koje su im dodijeljene te da podliježu djelotvornom
upravljanju i nadzoru;
(b)
nisu izloženi neprimjerenom utjecaju niti sukobima
interesa te da naknada tim osobama i njihovo ocjenjivanje ne dovede do sukoba
interesa ili na drugi način utječe na cjelovitost postupka utvrđivanja
referentne vrijednosti;
(c)
svojim interesima i poslovnim kontaktima ne dovode
u pitanje funkcioniranje administratora;
(d)
imaju zabranu pridonošenja utvrđivanju referentne
vrijednosti sudjelovanjem u ponudama i trgovanju za vlastiti račun ili u ime
drugih sudionika na tržištu i
(e)
podliježu djelotvornim postupcima za kontrolu
razmjene informacija s drugim zaposlenicima i svima ostalima uključenima u
aktivnosti koje mogu pridonijeti stvaranju rizika od sukoba interesa ili ako te
informacije mogu utjecati na referentnu vrijednost.
5.           Administrator uspostavlja
posebne postupke unutarnje kontrole kako bi osigurao integritet i pouzdanost
zaposlenika ili osobe koja utvrđuje referentnu vrijednost, uključujući barem
unutarnje odobrenje uprave prije širenja referentne vrijednosti.
6.           Točke 7. i 8. ovog odjeljka
primjenjuju se u slučaju kad ulazne podatke podnosi izvršni ured, odnosno
funkcionalna cjelina koja označuje odjel, jedinicu ili skupinu zaposlenih u
subjektu koji pridonosi utvrđivanju ili subjektu koji mu je pridružen te
obavlja poslove utvrđivanja cijena, trgovanja, prodaje, stavljanja na tržište,
oglašivanja, poticanja, strukturiranja ili posredovanja.
7.           Ako administrator zaprimi
ulazne podatke od zaposlenika izvršnog ureda, administrator pribavlja podatke
iz drugih izvora s pomoću kojih se prethodno navedeni podatci mogu potvrditi.
8.           Administrator ne prihvaća
ulazne podatke izvršnog ureda, osim ako postoje primjereni unutarnji nadzor i
postupak provjere podataka izvršnog ureda koji ispunjuju sljedeće zahtjeve:
(a)
provjera ulaznih podataka prije primjene u
utvrđivanju referentne vrijednosti, uključujući postupke višestrukog
preispitivanja podnesenih podataka, koje provodi više osoblje, i interno
odobravanje koje obavlja uprava;
(b)
fizička razdvojenost zaposlenika izvršnog ureda i
linija izvješćivanja;
(c)
cjelovito razmatranje mjera za upravljanje
sukobima radi utvrđivanja i otkrivanja postojećih i mogućih poticaja za
manipuliranje podatcima i drugih načina utjecaja na njih, upravljanje tim
poticajima i njihovo umanjivanje i izbjegavanje, među ostalim i s pomoću
politika nagrađivanja, te razmatranje sukoba interesa između pridonošenja
ulaznih podataka i druge vrste poslovanja istog subjekta ili njemu pridruženog
subjekta, ili njegovih klijenata ili kupaca.
II. Zahtjevi za nadzor radi usklađivanja s
člankom 5. stavkom 1. točkom (b)
9.           Administrator uspostavlja i
obavlja trajnu i djelotvornu funkciju nadzora koja je neovisna i uključuje sve
ili neke od sljedećih nadležnosti, koje su prilagođene složenosti, uporabi i
slabostima referentne vrijednosti:
(a)
preispitivanje definicije i metodologije referentne
vrijednosti;
(b)
nadziranje svih promjena metodologije i odobravanje
administratoru da pokrene savjetovanje o tim promjenama;
(c)
nadziranje administratorova kontrolnog okvira,
kodeksa ponašanja, upravljanja referentnom vrijednošću i njezina djelovanja;
(d)
preispitivanje i odobravanje postupaka za prestanak
referentne vrijednosti, uključujući savjetovanje o prestanku;
(e)
nadzor trećih osoba uključenih u pružanje
referentne vrijednosti, među ostalim i u području izračuna i širenja
informacija;
(f)
ocjena unutarnjih i vanjskih revizija i
preispitivanja te praćenje provedbe utvrđenih mjera;
(g)
praćenje ulaznih podataka i subjekata koji
pridonose utvrđivanju te mjera kojima administrator provjerava doprinos ulaznim
podatcima;
(h)
poduzimanje djelotvornih mjera u vezi s kršenjem
kodeska ponašanja i
(i)
izvješćivanje mjerodavnih nadležnih tijela o
propustima subjekata koji pridonose utvrđivanju ili administratora te o
nepravilnim ili sumnjivim ulaznim podatcima, što se ustanovilo tijekom nadzora.
10.         Funkcija nadzora obavlja se na
sljedeći način:
(a)
ako je administrator u vlasništvu ili pod kontrolom
subjekta koji pridonosi utvrđivanju ili korisnika, nadzor obavlja neovisni
odbor ili povjerenstvo u sastavu kojim se jamče neovisnost i nepostojanje
sukoba interesa; ako je administrator u vlasništvu ili pod kontrolom subjekta
koji pridonosi utvrđivanju, većinu povjerenstva ne bi trebali činiti ti
subjekti; ako je administrator u vlasništvu ili pod kontrolom korisnika, većinu
povjerenstva ne bi trebali činiti ti korisnici;
(b)
ako administrator nije u vlasništvu ili pod
kontrolom svojih subjekata koji pridonose utvrđivanju ili korisnika, nadzor
obavlja unutarnji odbor ili povjerenstvo; članovi unutarnjeg odbora ili
povjerenstva ne smiju sudjelovati u pružanju referentne vrijednosti koju
nadziru;
(c)
ako administrator može dokazati da zbog naravi,
opsega i složenosti pružanja referentne vrijednosti te zbog njezina rizika i
utjecaja zahtjevi u točkama (a) i (b) nisu razmjerni, funkciju nadzornog
službenika može obavljati fizička osoba; nadzorni službenik ne smije
sudjelovati u pružanju referentne vrijednosti koju nadzire.
11.         Funkcijom nadzora može biti
obuhvaćeno više referentnih vrijednosti jednog administratora, uz uvjet da se
poštuju ostali zahtjevi ovog odjeljka.
III. Zahtjevi za kontrolu radi usklađivanja
s člankom 5. stavkom 1. točkom (c)
12.         Administrator osigurava da za
pružanje referentne vrijednosti postoji primjeren kontrolni okvir. Kontrolni
okvir treba biti razmjeran razini utvrđenih sukoba, razmjeru diskrecijskih
prava u postupku utvrđivanja referentne vrijednosti i naravi ulaznih podataka
za referentnu vrijednosti te obuhvaćati:
(a)
upravljanje operativnim rizikom;
(b)
primjerene i djelotvorne planove za kontinuitet
poslovanja i oporavak od kriznih situacija.
13.         Ako ulazni podatci nisu
transakcijski podatci, administrator:
(a)
uspostavlja mjere kojima osigurava da subjekti koji
pridonose utvrđivanju poštuju kodeks ponašanja i primjenjive norme za ulazne
podatke;
(b)
uspostavlja mjere za praćenje ulaznih podataka,
uključujući praćenje ulaznih podataka prije objave referentne vrijednosti te
provjeru ulaznih podataka nakon objave radi utvrđivanja pogrešaka i
nepravilnosti.
14.         Kontrolni okvir treba
dokumentirati, preispititati i ažurirati po potrebi te, na zahtjev, ustupiti
korisnicima i mjerodavnim nadležnim tijelima.
IV. Zahtjevi za odgovornost radi
usklađivanja s člankom 5. stavkom 1. točkom (d)
15.         Administrator određuje internu
funkciju s odgovarajućom sposobnošću da preispituje poštuje li administrator
metodologiju referentne vrijednosti i ovu Uredbu te da izvješćuje o tome.
16.         Za ključne referentne
vrijednosti administrator imenuje neovisnog vanjskog revizora da preispita
poštuje li administrator metodologiju referentne vrijednosti i ovu Uredbu te da
izvijesti o tome ako se veličina i složenost poslovanja administratora
referentne vrijednosti smatraju znatnim rizikom za financijsku stabilnost.
17.         Na zahtjev mjerodavnog
nadležnog tijela ili korisnika referentne vrijednosti, administrator dostavlja
ili objavljuje detalje preispitivanja iz točke 15. odnosno revizije iz točke
16.
18.         Administrator vodi evidenciju:
(a)
o svim ulaznim podatcima;
(b)
o uporabi tih ulaznih podataka za utvrđivanje
referentnih vrijednosti i primijenjenoj metodologiji;
(c)
o ostvarenim prosudbama ili diskrecijskim pravima
administratora pri utvrđivanju referentne vrijednosti, uključujući obrazloženja
prosudbe ili diskrecijskog prava, te evidenciju o zanemarivanju ulaznih
podataka, osobito u slučaju ako je to u skladu s metodologijom referentne
vrijednosti, i razlog tog zanemarivanja;
(d)
o podnositeljima i fizičkim osobama koje je
administrator angažirao u svrhu utvrđivanja referentnih vrijednosti;
(e)
o svim dokumentima koji se odnose na pritužbe,
uključujući dokumente koje dostavi podnositelj pritužbe te administratorovu
dokumentaciju i
(f)
o snimkama telefonskih razgovora ili elektroničke
komunikacije u vezi s referentnom vrijednošću između osobe koju je angažirao
administrator i subjekta koji pridonosi utvrđivanju.
19.         Administrator čuva evidenciju
iz točke 1. najmanje pet godina u obliku koji omogućuje ponavljanje i cjelovito
razumijevanje izračuna referentne vrijednosti te reviziju ili ocjenu ulaznih
podataka, izračuna, prosudaba i diskrecijskih prava. Evidencija telefonskih
razgovora ili elektroničke komunikacije koji su zabilježeni u skladu s točkom
18. podtočkom (f) daje se osobama uključenima u razgovor ili komunikaciju na
zahtjev i čuva se tri godine.
20.         Administrator uspostavlja i
objavljuje postupke za priopćivanje pritužaba u vezi s referentnim
vrijednostima, upravljanje njima i njihovo pravodobno rješavanje, što obavljaju
osobe koje nisu ovisne ni o jednoj osobi povezanoj s pritužbom.
Odjeljak B Zahtjevi za izdvajanje funkcija
radi usklađivanja s člankom 6.
1.         U slučaju izdvajanja funkcija
administrator osigurava ispunjivanje sljedećih uvjeta:
(a)
pružatelj usluga mora imati sposobnost, nadležnost
i sva odobrenja koja se traže u skladu s propisima kako bi pouzdano i
profesionalno izvršavao procese, usluge ili aktivnosti koje su mu povjerene;
(b)
administrator poduzima primjerene mjere ako se
učini da pružatelj usluge ne obavlja funkcije djelotvorno i u skladu s
primjenjivim propisima i regulatornim zahtjevima;
(c)
administrator zadržava stručnost za djelotvoran
nadzor izdvojenih funkcija i upravljanje rizicima povezanima s izdvajanjem funkcija;
(d)
pružatelj usluga obavješćuje administratora o
svakom razvoju koji može bitno utjecati na njegovu sposobnost da djelotvorno i
u skladu s primjenjivim propisima i regulatornim zahtjevima obavlja izdvojene
funkcije;
(e)
pružatelj usluga surađuje s mjerodavnim nadležnim
tijelom u vezi s izdvojenim aktivnostima, a administrator i mjerodavno nadležno
tijelo imaju djelotvoran pristup podatcima o izdvojenim aktivnostima i
poslovnom prostoru pružatelja usluga; mjerodavno nadležno tijelo može se
koristiti tim pravom pristupa;
(f)
administrator može u slučaju potrebe prekinuti taj
aranžman.
Odjeljak C Zahtjevi za podatke i
metodologiju radi usklađivanja s člankom 7. stavkom 1.
I. Zahtjevi za dostatnost i točnost
podataka i reprezentativnost subjekta koji pridonosi utvrđivanju radi
usklađivanja s člankom 7. stavkom 1. točkama (a) i (b)
1.           Administrator osigurava da
kontrolom koja se odnosi na ulazne podatke bude obuhvaćeno sljedeće:
(a)
kriteriji za utvrđivanje tko smije podnositi ulazne
podatke administratoru i postupak za odabir subjekata koji pridonose
utvrđivanju;
(b)
postupak za vrednovanje ulaznih podataka subjekta
koji pridonosi utvrđivanju i isključivanje subjekta iz dostavljanja daljnjih
ulaznih podataka ili primjenu sankcija zbog neusklađenosti ako je to potrebno i
(c)
postupak provjere ulaznih podataka, uključujući
odnos s drugim pokazateljima ili podatcima, radi osiguranja cjelovitosti i
točnosti.
II. Zahtjevi za stabilnost i pouzdanost
metodologije radi usklađivanja s člankom 7. stavkom 1. točkom (d)
2.           Dok razvija metodologiju za
referentnu vrijednost, administrator:
(a)
uzima u obzir čimbenike, uključujući veličinu i
normalnu likvidnost na tržištu, transparentnost trgovanja, položaj sudionika na
tržištu, tržišnu koncentraciju i dinamiku te primjerenost uzorka da bude reprezentativan
za gospodarsku stvarnost koja se treba mjeriti referentnom vrijednošću
(b)
utvrđuje za potrebe referentne vrijednosti od čega
se sastoji aktivno tržište i
(c)
određuje kojoj se vrsti ulaznih podataka daje
prednost.
3.           Administrator se koristi
metodologijom za referentne vrijednosti:
(a)
koja je stroga, trajna i omogućuje provjeru,
uključujući retroaktivno testiranje i
(b)
koja je otporna i osigurava da se referentna
vrijednost može izračunati u najširem spektru mogućih okolnosti.
4.           Administrator raspolaže jasnim
objavljenim mehanizmima za utvrđivanje okolnosti u kojima količina ili kakvoća
ulaznih podataka ne ispunjuje metodološke norme za točno i pouzdano utvrđivanje
referentne vrijednosti, u kojima se opisuje može li se i kako u takvim
okolnostima izračunati referentna vrijednost.
III. Zahtjevi za transparentnost radi
usklađivanja s člankom 7. stavkom 1. točkom (e)
5.           Administrator uređuje
postupak savjetovanja o promjenama u metodologiji. Administrator objavljuje
postupke i obrazloženja za sve bitne predložene promjene u metodologiji,
uključujući definiciju bitne promjene i trenutak obavješćivanja korisnika o
svim promjenama. Ti postupci:
(a)
uključuju prethodnu obavijest i jasan vremenski
okvir koji omogućuje analizu i komentar utjecaja predloženih promjena i
(b)
predviđaju objavu komentara i administratorovih
odgovora na njih nakon što završi savjetovanje, osim ako se zatraži
povjerljivost podataka.
Odjeljak D Zahtjevi za kodeks ponašanja
radi usklađivanja s člankom 9.
1.           Kodeks ponašanja sastavljen
na temelju članka 9. sadržava barem sljedeće elemente:
(a)
uvjete nužne da se osigura pružanje ulaznih
podataka u skladu s člancima 7. i 8.; subjekte koji mogu dostavljati ulazne
podatke administratoru i postupke za vrednovanje i utvrđivanje subjekata koji
pridonose utvrđivanju i podnositelja te dodjelu odobrenja podnositeljima;
(b)
politike kojima se osigurava da subjekti koji
pridonose utvrđivanju pruže sve bitne ulazne podatke i
(c)
sustave i načine kontrole koje subjekt koji
pridonosi utvrđivanju treba uspostaviti, uključujući:
–
postupke za podnošenje ulaznih podataka,
uključujući zahtjeve za subjekt koji pridonosi utvrđivanju da odredi jesu li
ulazni podatci transakcijski podatci i jesu li usklađeni sa zahtjevima
administratora;
–
politike primjene diskrecijskih prava pri pružanju
ulaznih podataka;
–
zahtjeve za provjeru ulaznih podataka prije njihova
pružanja administratoru;
–
politiku vođenja evidencije;
–
zahtjeve za prijavu sumnjivih ulaznih podataka;
–
zahtjeve za upravljanje sukobima.
2.           Administrator osigurava da je
kodeks ponašanja usklađen s ovom Uredbom.
Odjeljak E Zahtjevi za upravljanje i
kontrolu nadziranih subjekata koji pridonose utvrđivanju radi usklađivanja s
člankom 11.
1.           Nadzirani subjekt koji
pridonosi utvrđivanju raspolaže djelotvornim sustavima i načinima kontrole kako
bi osigurao integritet i pouzdanost svih subjekata koji pridonose utvrđivanju
dostavom ulaznih podataka administratoru, uključujući:
(a)
kontrolu podnositelja ulaznih podataka
administratoru, uključujući po potrebi i postupak odobravanja koji obavlja fizička
osoba nadređena podnositelju;
(b)
primjerenu obuku podnositelja kojom su obuhvaćene
barem ova Uredba i [Uredba o zlouporabi tržišta];
(c)
mjere za upravljanje sukobima, uključujući po
potrebi fizičku razdvojenost zaposlenika i razmatranja o uklanjanju poticaja za
manipuliranje referentnom vrijednošću koji proizlaze iz politika nagrađivanja;
(d)
vođenje evidencije o komunikaciji povezanoj s
pružanjem ulaznih podataka u odgovarajućem razdoblju.
2.           Ako ulazni podatci nisu
transakcijski podatci, nadzirani subjekti koji pridonose utvrđivanju
uspostavljaju, uz sustave i kontrole iz točke (1.), strategije za primjenu
prosudbe i diskrecijskih prava te čuvaju dokumente s obrazloženjem tih
prosudaba i primijenjenih diskrecijskih prava uzimajući u obzir, ako je to
razmjerno, narav referentne vrijednosti i ulaznih podataka.
Odjeljak F Zahtjevi za izjavu o referentnoj
vrijednosti radi usklađivanja s člankom 15.
Izjava o referentnoj vrijednosti mora
sadržavati barem sljedeće:
(a)
definicije svih ključnih izraza koji se odnose na
referentnu vrijednost;
(b)
obrazloženje za prihvaćanje metodologije i
postupaka za preispitivanje i odobravanje metodologije;
(c)
kriterije i postupke za utvrđivanje referentnih
vrijednosti, uključujući opis ulaznih podataka, prednost danu različitim
vrstama ulaznih podataka, primjenu modela ili metoda ekstrapolacije i
eventualnih postupaka za rebalans sastavnica u indeksu referentne vrijednosti;
(d)
načine kontrole i pravila kojima se uređuje
primjena diskrecijskih prava ili prosudbe administratora ili subjekta koji
pridonosi utvrđivanju kako bi se osigurala dosljednost u primjeni tih
diskrecijskih prava ili prosudbe;
(e)
postupke kojima se uređuje utvrđivanje referentne
vrijednosti u razdoblju nestabilnosti ili slučaju da su izvori transakcijskih
podataka nedostatni, netočni ili nepouzdani te moguća ograničenja referentnih
vrijednosti tijekom takvih razdoblja i
(f)
postupke za postupanje s pogreškama u ulaznim
podatcima ili pri utvrđivanju referentne vrijednosti, uključujući slučaj u
kojem je potrebno ponovno utvrditi referentnu vrijednost.
PRILOG II.
Referentne kamatne stope
1.           Ovaj se prilog primjenjuje na
međubankovne referentne kamatne stope.
2.           Sljedeći zahtjevi primjenjuju
se kao dopuna zahtjevima navedenima u Prilogu I., odnosno kao njihova izmjena.
Točni i dostatni podatci
3.           Točke 4. i 5. primjenjuju se
na međubankovne referentne kamatne stope ako je kod ulaznih podataka riječ o
procjenama ili kotacijama.
4.           Transakcijski podatci za
potrebe članka 7. stavka 1. točke (a) jesu:
(a)
transakcije subjekta koji pridonosi utvrđivanju
koje su usklađene sa zahtjevima kodeksa ponašanja:
–
na tržištu neosiguranih međubankovnih depozita;
–
na drugim tržištima neosiguranih depozita,
uključujući potvrde o depozitu i komercijalne zapise i
–
na drugim povezanim tržištima prekonoćnih kamatnih
ugovora o razmjeni, ugovora o povratnoj kupnji, unaprijednih ugovora u stranoj
valuti, kamatnih budućnosnica i opcija te u poslovanju središnje banke;
(b)
primjedbe subjekta koji pridonosi utvrđivanju o
transakcijama trećih osoba koje su opisane u stavku 2. točki (a).
5.           U nedostatku dostatnih
transakcijskih podataka iz stavka 1., u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom
(a), za utvrđivanje ulaznih podataka mogu se rabiti ponude trećih osoba
subjektima koji pridonose utvrđivanju na istom tržištu i prosudbe stručnjaka.
Ulazni podatci mogu se prilagoditi kako bi se osigurala njihova
reprezentativnost i usklađenost u odnosu na međubankovno tržište. Ulazni
podatci iz stavka 1. osobito se mogu prilagoditi primjenom sljedećih kriterija:
(a)
bliskosti transakcija trenutku pružanja ulaznih
podataka i utjecaja događanja na tržištu u vremenu između transakcije i
pružanja ulaznih podataka;
(b)
interpolacije ili ekstrapolacije povezane s
transakcijskim podatcima i
(c)
prilagodbe kojom se odražavaju promjene u kreditnom
položaju subjekata koji pridonose utvrđivanju i drugih sudionika na tržištu.
Transparentnost ulaznih podataka
6.           Ako je kod ulaznih podataka
riječ o procjenama, administrator objavljuje ulazne podatke tri mjeseca nakon
što su mu pruženi ili se ulazni podatci objavljuju u skladu s člankom 16.
Funkcija nadzora
7.           Točke 7., 8. i 9. odjeljka A.
Priloga I. ne primjenjuju se.
8.           Administratori imaju neovisno
nadzorno povjerenstvo. Subjekti koji pridonose utvrđivanju u manjini su među
članovima nadzornog povjerenstva. Detalji o članstvu objavljuju se javno, kao i
sve izjave o sukobima interesa i postupcima odabira ili nominacije članova
nadzornog povjerenstva.
9.           Nadzorno povjerenstvo održava
najmanje jedan sastanak svaka dva mjeseca i nakon toga bez odgode objavljuje
transparentan zapisnik.
10.         Nadležnosti u okviru nadzorne
funkcije uključuju:
(a)
preispitivanje definicije i metodologije referentne
vrijednosti;
(b)
nadziranje svih promjena metodologije i odobravanje
administratoru da pokrene savjetovanje o tim promjenama;
(c)
nadziranje administratorova kontrolnog okvira,
kodeksa ponašanja, upravljanja referentnom vrijednošću i njezina djelovanja;
(d)
preispitivanje i odobravanje postupaka za prestanak
referentne vrijednosti, uključujući savjetovanje o prestanku;
(e)
nadziranje trećih osoba uključenih u pružanje
referentne vrijednosti, primjerice u područje izračuna i širenja informacija;
(f)
ocjenu unutarnjih i vanjskih revizija i
preispitivanja te praćenje provedbe utvrđenih mjera;
(g)
praćenje ulaznih podataka i subjekata koji
pridonose utvrđivanju te mjera kojima administrator provjerava doprinos ulaznim
podatcima;
(h)
uvođenje, prema potrebi, sankcija za kršenje
kodeksa ponašanja i
(i)
izvješćivanje mjerodavnim nadležnim tijelima o
ustanovljenim propustima subjekata koji pridonose utvrđivanju ili
administratora te o nepravilnim ili sumnjivim ulaznim podatcima.
Revizija
11.         Točke 15. i 16. odjeljka A.
Priloga I. ne primjenjuju se.
12.         Vanjska revizija
administratora provodi se svake dvije godine; prva se provodi šest mjeseci
nakon uvođenja kodeksa ponašanja, a nakon toga svake dvije godine. Nadzorno
povjerenstvo može zahtijevati vanjsku reviziju društava koja pridonose
utvrđivanju ako nije zadovoljno određenim aspektom njihova ponašanja.
Kodeks ponašanja
13.         Kodeksom ponašanja detaljno su
određeni postupci pružanja ulaznih podataka, što uz zahtjeve iz odjeljka D
Priloga I. uključuje i sljedeće:
(a)
uporabu međubankovnih transakcija i drugih
transakcijskih podataka, drugih bitnih i povezanih tržišta koja mogu
pridonijeti preciznijoj procjeni tržišta međubankovnog financiranja;
(b)
zahtjev za vođenje točne interne evidencije o svim
transakcijama na međubankovnom tržištu i drugim bitnim tržištima, kao i zahtjev
za redovitu dostavu te evidencije administratoru referentne vrijednosti i
njegovu nadzornom povjerenstvu odnosno na njihov zahtjev;
(c)
postupke provjere pridonesenih ulaznih podataka
prije njihove objave te potvrđivanja pridonesenih ulaznih podataka nakon
objave;
(d)
politike osposobljivanja podnositelja, među ostalim
u vezi s pitanjem koje podatke treba uzimati u obzir pri utvrđivanju ulaznih
podataka i kako se koristiti prosudbama stručnjaka, uključujući njihove
regulatorne odgovornosti;
(e)
zahtjev za osposobljivanje trgovatelja koji trguju
izvedenicama povezanima s predmetnim referentnim vrijednostima, utvrđivanje
njihove uloge u postupku utvrđivanja referentne vrijednosti i neprihvatljivost
kontakta s podnositeljima i
(f)
zahtjev svim subjektima koji pridonose utvrđivanju
da uspostave postupke za prijavu sumnjivih informacija administratoru
referentne vrijednosti i nadzornom povjerenstvu radi preispitivanja.
Sustavi i načini kontrole subjekata koji
pridonose utvrđivanju
14.         Sljedeći se zahtjevi, uz
zahtjeve navedene u odjeljku E. Priloga I., primjenjuju na subjekte koji
pridonose utvrđivanju.
15.         Svaki podnositelj subjekta
koji pridonose utvrđivanju i njihova izravna uprava u pisanom obliku potvrđuju
da su pročitali kodeks ponašanja i da će ga poštovati.
16.         Sustavi i načini kontrole
subjekata koji pridonose utvrđivanju uključuju:
(a)
prikaz odgovornosti u svakom društvu, uključujući
linije izvješćivanja i odgovornosti, uključujući lokaciju podnositelja i uprave
te imena ključnih osoba i njihovih zamjenika;
(b)
interne postupke za odobravanje pridonošenja
ulaznih podataka;
(c)
stegovne postupke u slučaju pokušaja manipulacije
ili neizvješćivanja u vezi s manipulacijom ili pokušajem manipulacije što su ih
poduzele osobe izvan postupka pridonošenja utvrđivanju;
(d)
djelotvorne postupke za upravljanje sukobima
interesa i kontrolu komunikacije, unutar subjekta koji pridonosi utvrđivanju i
između njega i trećih osoba, kako bi se izbjegao nepovoljan vanjski utjecaj na
osobe odgovorne za podnošenje stopa; podnositelji rade na lokacijama koje su
fizički odvojene od trgovatelja kamatnim izvedenicama;
(e)
učinkovite postupke za sprečavanje ili kontrolu
razmjene informacija između osoba uključenih u aktivnosti koje uključuju rizik
sukoba interesa, kada bi takva razmjena informacija mogla utjecati na podatke
pridonesene referentnoj vrijednosti;
(f)
pravila za izbjegavanje tajnih dogovora među
subjektima koji pridonose utvrđivanju i između tih subjekata i administratora
referentne vrijednosti;
(g)
mjere za sprečavanje ili ograničavanje
neprimjerenog utjecaja na način na koji osobe koje sudjeluju u pružanju ulaznih
podataka obavljaju te aktivnosti;
(h)
uklanjanje izravnih poveznica između nagrade
zaposleniku koji sudjeluje u pružanju ulaznih podataka i nagrada ili prihoda
koje generiraju osobe koje se bave drugim aktivnostima u vezi s kojima može
doći do sukoba interesa;
(i)
načine kontrole radi utvrđivanja povratnih
transakcija provedenih nakon pružanja ulaznih podataka.
17.         Subjekt koji pridonosi
utvrđivanju čuva detaljnu evidenciju:
(a)
svih bitnih aspekata povezanih s pridonošenjem
ulaznih podataka;
(b)
postupka upravljanja utvrđivanjem ulaznih podataka
i njihova odobravanja;
(c)
imena podnositelja i njihovih odgovornosti;
(d)
cjelokupne komunikacije između podnositelja i
drugih osoba, uključujući vanjske i unutarnje trgovatelje i brokere, u vezi s
utvrđivanjem ili pridonošenjema ulaznih podataka;
(e)
cjelokupnog međudjelovanja podnositelja i
administratora ili osoba nadležnih za izračun;
(f)
svih upita o ulaznim podatcima i odgovora na njih;
(g)
analize osjetljivosti za knjige trgovanja kamatnim
ugovorima o razmjeni i druge knjige trgovanja izvedenicama sa znatnom
izloženošću fiksiranju međubankovnih kamatnih stopa i
(h)
nalazima unutarnjih i vanjskih revizija.
18.         Evidencija se čuva na mediju
koji omogućuje pohranu zapisa revizije i pristup tim informacijama radi buduće
uporabe.
19.         Služba za praćenje
usklađenosti redovito izvješćuje upravu o svojim nalazima, uključujući nalaze o
povratnim transakcijama.
20.         Ulazni podatci i postupci
predmet su redovitih unutarnjih preispitivanja.
21.         Vanjska revizija ulaznih
podataka subjekta koji pridonosi utvrđivanju, usklađenosti s kodeksom ponašanja
i odredbama ove Uredbe provodi se svake dvije godine, prvi put šest mjeseci
nakon uvođenja kodeksa ponašanja, a nakon toga svake dvije godine.
PRILOG III.
Robne referentne vrijednosti
Ovaj prilog primjenjuje se na „robne
referentne vrijednosti”, što znači referentne vrijednosti čija je temeljna
imovina za potrebe članka 3. stavka 1. točke (c) roba u smislu točke 2. članka
2. Uredbe Komisije (EZ) br. 1287/2006[28].
Metodologija
1.           Za potrebe članaka 9. i 16.
metodologija i opis metodologije u izjavi o referentnoj vrijednosti uključuje
sljedeće elemente:
(a)
sve kriterije i postupke koji se primjenjuju pri
razvoju referentne vrijednosti, uključujući način na koji se administrator
koristi ulaznim podatcima, uključujući određeni opseg, zaključene i prijavljene
transakcije, ponude za kupnju i prodaju i druge tržišne informacije iskorištene
pri procjeni i/ili tijekom razdoblja ili u roku procjene, razloge za upotrebu
određenih referentnih jedinica, način na koji administrator prikuplja ulazne
podatke, smjernice s pomoću kojih se kontroliraju prosudbe ocjenjivača i sve
ostale informacije, primjerice pretpostavke, modeli i/ili ekstrapolacije iz
prikupljenih podataka, koje se razmatraju pri ocjenjivanju;
(b)
postupke i praksu koji su osmišljeni kako bi se
među ocjenjivačima osigurala dosljednost pri prosuđivanju;
(c)
relativnu važnost koja se pripisuje određenim
kriterijima pri izračunu referentne vrijednosti, osobito vrsti upotrijebljenih
tržišnih podataka i vrsti kriterija za usmjeravanje prosudaba, kako bi se
osigurale kvaliteta i cjelovitost izračuna referentne vrijednost;
(d)
kriterije za utvrđivanje minimalne količine
transakcijskih podataka potrebnih za izračun određene referentne vrijednosti;
ako takav prag nije predviđen, razlozi za neodređivanje minimalnog praga moraju
se obrazložiti, uključujući određivanje postupaka u kojima nema transakcijskih
podataka;
(e)
kriterije koji se primjenjuju na ocjenjivana
razdoblja u kojima podneseni podatci ne dostižu preporučeni metodološki prag za
transakcijske podatke ili ne ispunjuju administratorove standarde kvalitete te
sve alternativne metode ocjenjivanja, uključujući teorijske modele
procjenjivanja;
(f)
kriterije za pravodobnost pridonošenja ulaznih
podataka i načine njihova pridonošenja (elektronički, telefonom ili drukčije);
(g)
kriterije i postupke koji se odnose na ocjenjivana
razdoblja u kojima subjekt koji pridonosi utvrđivanju ili više njih dostavljaju
tržišne podatke koji čine znatan udjel u ukupnim ulaznim podatcima za tu
referentnu vrijednost; administrator uređuje i kriterije i postupke za
određivanje znatnog udjela pri izračunu svake referentne vrijednosti;
(h)
kriterije za isključivanje transakcijskih podataka
iz izračuna referentne vrijednosti.
2.           Administrator objavljuje:
(a)
obrazloženje za prihvaćanje određene metodologije,
uključujući tehnike prilagodbe cijena i obrazloženje toga zašto se određeno
razdoblje, unutar kojeg su prihvaćani ulazni podatci, smatra pouzdanim
pokazateljem stvarnih tržišnih vrijednosti;
(b)
postupke za unutarnje preispitivanje i odobravanje
određene metodologije te učestalost preispitivanja i
(c)
postupke vanjskog preispitivanja određene
metodologije, uključujući postupke za prihvaćanje metodologije na tržištu
zahvaljujući savjetovanju s korisnicima o važnim promjenama u postupcima
izračuna referentnih vrijednosti.
Promjena metodologije
3.           Administrator u skladu s
člankom 7. stavkom 1. točkom (e) donosi i korisnicima objavljuje jasne postupke
te obrazlaže svaku bitnu predloženu promjenu svoje metodologije. Ti postupci
moraju biti u skladu s nadređenim ciljem da administrator mora osigurati
kontinuiranu cjelovitost izračuna referentne vrijednosti i primijeniti promjene
na način da se održi red na tržištu na koje se predmetne promjene odnose. U tim
postupcima predviđeno je sljedeće:
(a)
prethodna obavijest koja u jasno određenom
vremenskom okviru omogućuje korisnicima da dostatno analiziraju utjecaj
predloženih promjena i ulože primjedbe, uzimajući pritom u obzir
administratorovu procjenu ukupnih okolnosti;
(b)
objava primjedaba korisnika i administratorovih
odgovora na njih svim korisnicima na tržištu nakon što završi razdoblje
savjetovanja, osim ako podnositelj primjedbe zatraži povjerljivost podataka.
4.           Administrator redovito
ispituje svoje metodologiju kako bi osigurao da se njom pouzdano izrazi stanje
na tržištu koje se ocjenjuje te uključuje postupak za uzimanje u obzir
stajališta mjerodavnih korisnika.
Kvaliteta i cjelovitost izračuna referentne
vrijednosti
5.           Administrator u skladu s
člancima 8. i 9.:
(a)
određuje kriterije za definiranje fizičke robe koje
je obuhvaćena određenom metodologijom;
(b)
daje prednost ulaznim podatcima sljedećim
redoslijedom, ako je to u skladu s administratorovom metodologijom:
(1)
zaključene i prijavljene transakcije,
(2)
ponude za kupnju i prodaju,
(3)
druge informacije;
ako prednost nije dana zaključenim i prijavljenim
transakcijama, to treba obrazložiti u skladu s točkom 6. podtočkom (b);
(c)
poduzima dostatne mjere osmišljene za primjenu
tržišnih podataka podnesenih i razmotrenih, u dobroj vjeri, u okviru izračuna
referentne vrijednosti, što znači da su stranke koje podnose tržišne podatke
izvršile ili su spremne izvršiti transakcije na temelju kojih se ti tržišni
podatci generiraju, a zaključene transakcije izvršene su u najboljem interesu
stranaka, uz posebnu pozornost posvećenu međusobno pridruženim transakcijama;
(d)
uspostavlja i primjenjuje postupke za utvrđivanje
nepravilnih ili sumnjivih transakcijskih podataka te dokumentira odluke o
isključivanju transakcijskih podataka iz postupka izračuna referentne
vrijednosti;
(e)
potiče subjekte koji pridonose utvrđivanju da
podnesu tržišne podatke koji ispunjuju administratorove kriterije za izračun;
administratori nastoje, u mjeri u kojoj je to moguće i razumno, osigurati da su
podneseni podatci reprezentativni u odnosu na stvarno zaključene transakcije
subjekata koji pridonose utvrđivanju i
(f)
primjenjuje sustav primjerenih mjera kojima se
osigurava da subjekti koji pridonose utvrđivanju poštuju administratorove norme
kvalitete i cjelovitosti tržišnih podataka.
6.           Administrator uz svaki
izračun, u mjeri u kojoj je to moguće bez dovođenja u pitanje pravodobne objave
referentne vrijednosti, opisuje i objavljuje:
(a)
sažeto objašnjenje, dostatno da se njime olakša
razumijevanje pretplatnika referentne vrijednosti ili nadležnog tijela u vezi s
tijekom izračuna, uključujući barem veličinu i likvidnost ocijenjenog fizičkog
tržišta (primjerice broj i opseg podnesenih transakcija), raspon i prosječnu
vrijednost opsega te raspon i prosječnu vrijednost cijena i okvirne postotke za
svaku vrstu tržišnih podataka koji su uzeti u obzir pri izračunu; pritom se
uključuju izrazi koji se odnose na metodu utvrđivanja cijena, npr. „na temelju
transakcije”, „na temelju razlike kupovne i prodajne cijene”, „interpolirano”,
„ekstrapolirano”;
(b)
sažeto objašnjenje razmjera u kojemu i temelja na
kojemu su se donosile prosudbe koje su se primijenile u proračunu, među ostalim
za isključivanje podataka koji su inače bili u skladu sa zahtjevima
metodologije predmetnog izračuna; za određivanje cijena na temelju razlike
kupovne i prodajne cijene, interpolacije ili ekstrapolacije; za davanje
prednosti ponudama za kupnju i prodaju umjesto zaključenim transakcijama.
Cjelovitost u postupku izvješćivanja
7.           Administrator u skladu s
člankom 5.:
(a)
određuje kriterije za određivanje tko može
podnijeti tržišne podatke administratoru;
(b)
raspolaže postupcima kontrole kvalitete za ocjenu
identiteta subjekta koji pridonosi utvrđivanju i svakog njegova zaposlenika
koji izvješćuje o tim ulaznim podatcima, te za odobrenje toj osobi da u ime
subjekta koji pridonosi utvrđivanju izvješćuje o ulaznim podatcima;
(c)
određuje kriterije koji se primjenjuju na
zaposlenike subjekta koji pridonosi utvrđivanju, a kojima je dopušteno
podnositi ulazne podatke administratoru u ime tog subjekta; potiče subjekte
koji pridonose utvrđivanju da podnesu transakcijske podatke svojih logističkih
odjela i zatraže potvrdu iz drugih izvora gdje su transakcijski podatci
zaprimljeni izravno od trgovatelja i
(d)
primjenjuje postupke unutarnje kontrole i pisane
postupke za utvrđivanje komunikacije između subjekata koji pridonose
utvrđivanju i ocjenjivača u kojoj se pokušalo utjecati na izračun u korist bilo
koje trgovateljske strane (subjekt koji pridonosi utvrđivanju, njegovi
zaposlenici ili treće osobe) ili potaknuti ocjenjivača da prekrši
administratorova pravila ili smjernice te postupke za utvrđivanje subjekata koji
pridonose utvrđivanju pri čemu je zabilježeno ponovljeno dostavljenje
nepravilnih ili sumnjivih podataka; ti postupci uključuju odredbu za širenje
istrage koju administrator provodi na društvo subjekta koji pridonosi
utvrđivanju; kontrola uključuje dodatne provjere tržišnih pokazatelja pri
potvrđivanju valjanosti podnesenih informacija.
Ocjenjivači
8.           Administrator u skladu s
člankom 5.:
(a)
donosi i ima jasna unutarnja pravila i smjernice za
odabir ocjenjivača, uključujući minimalnu razinu izobrazbe, iskustva i
vještina, te postupke za periodično preispitivanje njihovih sposobnosti;
(b)
održava planove za kontinuitet poslovanja i zamjenu
zaposlenih ocjenjivača kako bi se osigurala dosljednost pri izračunu, što bi
trebali obavljati zaposlenici s odgovarajućom razinom stručnosti;
(c)
uspostavlja postupke unutarnje kontrole radi
osiguranja cjelovitosti i pouzdanosti izračuna; takva unutarnja kontrola i
postupci zahtijevaju barem kontinuirani nadzor ocjenjivača kako bi se osigurala
pravilna primjena metodologije.
Zapis revizije
9.           U skladu s člankom 5.
administrator raspolaže pravilima i postupcima za istodobno dokumentiranje
bitnih informacija, što uključuje sljedeće:
(a)
sve tržišne podatke;
(b)
prosudbe ocjenjivača pri izračunu referentnih
vrijednosti;
(c)
podatke o tome jesu li iz izračuna isključene
određene transakcije koje su inače usklađene sa zahtjevima metodologije za
predmetni izračun te obrazloženje za to;
(d)
identitet svakog ocjenjivača i drugih osoba koje
podnose ili na drugi način generiraju informacije iz točaka (a), (b) ili (c).
10.         U skladu s člankom 5.
administrator raspolaže pravilima i postupcima za dokumentiranje zapisa
revizije, koji se čuvaju najmanje pet godina i omogućuju rekonstruiranje
izračuna.
Sukob interesa
11.         U skladu s člankom 5.
administratorovim se politikama i postupcima koji se odnose na sukobe interesa:
(a)
osigurava da na izračun referentnih vrijednosti ne
utječu postojeće ili potencijalne komercijalne ili osobne poslovne veze ili
interesi između administratora i njemu pridruženih subjekata, njegova osoblja,
klijenata i drugih sudionika na tržištu ili osoba povezanih s njima;
(b)
osigurava da osobni interesi i poslovne veze
administratorovih zaposlenika ne dovedu u pitanje funkcioniranje
administratora, što uključuje zapošljavanje izvan administratora, putovanja,
prihvaćanje poziva na zabave, darova ili gostoprimstva administratorovih
klijenata ili drugih sudionika tržištu robe;
(c)
osigurava, u slučaju utvrđenih sukoba, primjereno
razdvajanje funkcija unutar administratora zahvaljujući nadzoru, naknadama,
pristupu sustavima i informacijskim tokovima;
(d)
zaštićuje povjerljivost informacija koje
administrator zaprimi ili generira, podložno administratorovoj obvezi
otkrivanja informacija;
(e)
zabranjuje upravi, ocjenjivačima i drugim
zaposlenicima administratora da pridonose izračunu referentne vrijednosti
sudjelovanjem u ponudama i trgovini za vlastiti račun ili u ime drugih
sudionika na tržištu;
(f)
učinkovito rješava utvrđene sukobe interesa koji
mogu postojati između administratorove aktivnosti pružanja referentne
vrijednosti (uključujući sve zaposlenike koji obavljaju poslove izračuna
referentne vrijednosti ili na bilo način u njima sudjeluju) i njegovih drugih
aktivnosti.
12.         Administrator osigurava da
njegove druge poslovne aktivnosti raspolažu postupcima i mehanizmima za smanjenje
vjerojatnosti sukoba interesa koji bi mogao utjecati na izračun referentne
vrijednosti.
13.         Administrator osigurava
razdvojenost linija izvješćivanja između uprave, ocjenjivača i drugih
zaposlenika te od upravitelja do najviše razine uprave adminstratora i njegova
odbora, čime se osigurava:
(a)
da administrator na zadovoljavajući način provodi
zahtjeve ove Uredbe i
(b)
da su odgovornosti jasno određene i nisu u sukobu,
odnosno ne djeluju kao da su u sukobu.
14.         Čim sazna za sukob interesa
koji proizlazi iz njegovih vlasničkih odnosa, administrator o tome obavješćuje
svoje korisnike.
Pritužbe
15.         U skladu s člankom 5.
administrator raspolaže pisanim postupcima za primanje, istraživanje i
zadržavanje dokumentacije o pritužbama na administratorov postupak izračuna te
ih objavljuje. Mehanizmima pritužbe osigurava se:
(a)
da administrator raspolaže mehanizmom uređenim u
pisanoj politici postupanja s pritužbama, u skladu s kojim pretplatnici mogu
podnijeti pritužbe o tome je li određeni izračun referentne vrijednosti
reprezentativan u odnosu na tržišnu vrijednost, o predloženim promjenama
izračuna referentne vrijednosti, o primjenama određene metodologije na izračun
referentne vrijednosti i o drugim uredničkim odlukama povezanima s postupkom
izračuna referentne vrijednosti;
(b)
da administrator osigura, među ostalim,
uključivanje ciljanog vremenskog rasporeda postupka u politiku postupanja s
pritužbama;
(c)
da administrator pravodobno i pošteno istraži
formalne pritužbe protiv sebe i svojeg osoblja;
(d)
da se istraga koja se provodi ne ovisi o osoblju
koje bi moglo biti povezano s predmetom pritužbe;
(e)
da administrator nastoji žurno provesti istragu;
(f)
da administrator pismeno i u razumnom roku
obavijesti podnositelja pritužbe i druge relevantne osobe o ishodu istrage;
(g)
da postoji mogućnost obraćanja neovisnoj trećoj
osobi koju imenuje administrator ako podnositelj pritužbe nije zadovoljan
načinom na koji predmetni administrator postupa s pritužbom ili njegovom
odlukom, i to najkasnije šest mjeseci nakon podnošenja prvotne pritužbe i
(h)
da se svi dokumenti koji se odnose na pritužbe,
uključujući dokumente koje je podnio podnositelj pritužbe i administratorovu
dokumentaciju, čuvaju najmanje pet godina.
16.         Sporove koji se odnose na
dnevno utvrđivanje cijena, koji nisu podneseni kao formalne pritužbe,
administrator rješava u skladu sa standardnim primjerenim postupcima. Ako
rezultat pritužbe bude promjena cijene, tržište se o tom obavješćuje što je
prije moguće.
ZAKONODAVNI
FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ
OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
Naslov
prijedloga/inicijative
Uredba
Europskog parlamenta i Vijeća o indeksima koji se rabe kao referentne
vrijednosti u financijskim instrumentima i financijskim ugovorima
Odgovarajuće
područje/područja politike u strukturi ABM/ABB[29]

Unutarnje
tržište – Financijska tržišta
Vrsta
prijedloga/inicijative
X Prijedlog/inicijativa odnosi se na novu aktivnost
¨
Prijedlog/inicijativa odnosi se na novo djelovanje nakon
pilot-projekta/pripremnog djelovanja[30]

¨
Prijedlog/inicijativa odnosi se na produženje postojećeg djelovanja
¨
Prijedlog/inicijativa odnosi se na djelovanje koje je preusmjereno na novo
djelovanje
Ciljevi
Višegodišnji
strateški cilj/ciljevi Komisije na koje se odnosi prijedlog/inicijativa
Jačanje povjerenja ulagatelja; smanjenje rizika
neurednog tržišta; smanjenje sistemskih rizika;
Posebni
cilj/ciljevi i odgovarajuća aktivnost/aktivnosti u okviru strukture ABM/ABB
Posebni
ciljevi:
– smanjenje
rizika od manipulacije referentnim vrijednostima
– osiguravanje
primjerene uporabe stabilnih i reprezentativnih referentnih vrijednosti
Aktivnosti
ABM-a/ABB-a na koje se odnose:
Gore
navedeni specifični ciljevi zahtijevaju prvobitno ostvarenje sljedećih
operativnih ciljeva:
– ograničenje
poticaja i mogućnosti za manipuliranje referentnim vrijednostima
– smanjenje
diskrecijskih prava – osiguravanje utemeljenosti referentnih vrijednosti na
dostatnim i reprezentativnim podatcima
– osiguranje
stabilnog upravljanja rizikom i kontrole nad njim
– povećanje
transparentnosti i osiguranje uporabe referentnih vrijednosti na temelju primjerenosti
– osiguranje
djelotvornog nadzora
Očekivani
rezultat/rezultati i utjecaj
Navesti učinke
koje bi prijedlog/inicijativa trebali imati na ciljane korisnike/skupine.
Svrha je
prijedloga:
– urediti
pružanje referentnih vrijednosti i pružanje ulaznih podataka za referentne
vrijednosti
– osigurati da
se pri pružanju referentnih vrijednosti primjenjuju primjereno upravljanje i
kontrola te da se izbjegavaju sukobi interesa
– osigurati
stabilnost i pouzdanost metodologije i ulaznih podataka za referentne
vrijednosti
– osigurati da
doprinos utvrđivanju referentne vrijednosti podliježe primjerenoj kontroli i da
se izbjegnu sukobi interesa
– osigurati
transparentno pružanje referentnih vrijednosti
– osigurati
provedbu ocjene prikladnosti kad se referentne vrijednosti rabe u vezi s
financijskim ugovorima s potrošačima.
Pokazatelji
rezultata i utjecaja
1. Smanjenje rizika od manipulacije referentnim
vrijednostima
– broj slučajeva kršenja uredbe o zlouporabi tržišta
povezanih s referentnim vrijednostima
– broj izrečenih sankcija i kazni
– broj izravnih nadzora
– broj nadzornih mjera
2. Osiguravanje primjerene uporabe stabilnih i
reprezentativnih referentnih vrijednosti
– broj slučajeva kršenja uredbe
– broj izrečenih sankcija i kazni
– broj izravnih nadzora
– broj nadzornih mjera
– broj građanskih postupaka korisnika referentne
vrijednosti protiv administratora i subjekata koji pridonose utvrđivanju zbog
nepoštovanja ove uredbe
– broj pritužaba koje je Komisija zaprimila od
korisnika referentne vrijednosti.
Osnova
prijedloga/inicijative
Zahtjev/zahtjevi
koje je potrebno kratkoročno ili dugoročno ispuniti
Kao rezultat
primjene uredbe u državama članicama:
– smanjit će
se rizik od manipulacije referentnim vrijednostima
– osigurat će
se uporaba stabilnih i prikladnih referentnih vrijednosti.
Dodana
vrijednost sudjelovanja EU-a
Referentne
vrijednosti prekogranične su u smislu uporabe i pružanja. U nedostatku Unijina
zakonodavnog okvira, pojedinačne mjere država članica bile bi neučinkovite jer
države članice nisu obvezane surađivati niti imaju poticaja za to, a nedostatak
te suradnje ostavlja prostor za regulatornu arbitražu. Sudjelovanjem EU-a
osigurava se dosljedan i usklađeni odgovor koji umanjuje neučinkovitosti koje
bi se pojavile zbog razlika u pristupu i mogućnosti regulatorne arbitraže do
kojih bi inače došlo.
Pouke iz
prijašnjih sličnih iskustava
Referentne vrijednosti slične su kreditnoj
sposobnosti u smislu da se obje primjenjuju kao referentne točke za ulaganja
odnosno financijske ugovore. U oba slučaja financijska je kriza otkrila sumnje
u njihovu cjelovitost i točnost mogu narušiti tržišta i nanijeti štetu i
realnom gospodarstvu i ulagateljima. Ovaj prijedlog temelji se na regulatornom
iskustvu u vezi s agencijama za procjenu kreditne sposobnosti, osobito u
pogledu maksimalne učinkovitosti i djelotvornosti regulatornih i nadzornih
struktura i zahtjeva u pogledu upravljanja.
Usklađenost
i moguća sinergija s ostalim odgovarajućim instrumentima
Znatan sinergijski učinak ostvaruju ovaj prijedlog i
prijedlog uredbe o zlouporabi tržišta (MAR) u članku 2. stavku 3. točki (d),
članku 8. stavku 1. točki (d) te direktiva o kaznenim sankcijama zbog
zlouporabe tržišta (CSMAD) kojom se razjašnjuje da je svaka manipulacija
referentnom vrijednošću jasno i nedvosmisleno nezakonito te podliježe upravnim
i kaznenim sankcimama. I uredbom o cjelovitosti i transparentnosti tržišta
energije (REMIT) utvrđena je protupravnost manipuliranja referentnim
vrijednostima koje se primjenjuju kod veleprodajnih energetskih proizvoda. Ti su
instrumenti stoga usmjereni na ponašanje pojedinaca u pogledu manipulacije
referentnim vrijednostima, a ovaj je prijedlog usmjeren na slabosti okvira za
utvrđivanje referentne vrijednosti, koji olakšava manipulaciju referentnim
vrijednostima.
Direktivom o tržištima financijskih instrumenata,
provedbenom uredbom toj direktivi, Direktivom o prospektu i njezinom
provedbenom uredbom te Direktivom o subjektima za zajedničko ulaganje u
prenosive vrijednosne papire reguliraju se uporaba i transparentnost referentnih
vrijednosti, čime se dopunjuju mjere ovog prijedloga.
Trajanje i
financijski utjecaj
¨ Prijedlog/inicijativa ograničenog
trajanja
prijedlog/inicijativa na snazi od [DD/MM]GGGG
do [DD/MM]GGGG
financijski utjecaj od GGGG do GGGG
X Prijedlog/inicijativa neograničenog
trajanja
Predviđena
metoda/metode upravljanja[31]

X Centralizirano izravno upravljanje
Komisije
X Neizravno centralizirano
upravljanje uz delegiranje provedbenih zadaća:
izvršnim agencijama
X         tijela koja su osnovale Zajednice[32]
nacionalnim tijelima javnog sektora/tijelima
koja pružaju javne usluge
osobama kojima je povjerena provedba određenih
djelovanja na temelju glave V. Ugovora o Europskoj uniji i koje su određene u
odgovarajućem temeljnom aktu u smislu članka 49. Financijske uredbe
¨ Podijeljeno upravljanje s državama članicama
¨ Decentralizirano upravljanje s trećim zemljama
¨ Zajedničko upravljanje s međunarodnim organizacijama (navesti)
Ako je označeno
više načina upravljanja, pojedinosti navesti u odjeljku „Napomene”.
Napomene
Kombinacija centraliziranog izravnog upravljanja (GU MARKT) i
centraliziranog neizravnog upravljanja s delegiranjem provedbenih zadaća tijelu
koje je osnovao EZ (ESMA)
MJERE UPRAVLJANJA
Pravila
nadzora i izvješćivanja
Navesti učestalost
i uvjete.
Člankom 81.
Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010.
o osnivanju Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala
predviđeno je ocjenjivanje iskustva stečenog na temelju rada Nadzornog tijela
svake tri godine od stvarnog početka njegova rada. Na temelju članka 35.
Uredbe, izvješće o primjeni ove Uredbe treba izraditi do 1. siječnja 2019.
Sustav
upravljanja i kontrole
Utvrđeni
rizik/rizici
Provedena je
procjena utjecaja prijedloga reforme sustava financijskog nadzora u EU-u kao
prilog nacrtu Uredbi o osnivanju Europskog tijela za bankarstvo, Europskog
tijela za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje i Europskog nadzornog
tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA).
Na temelju
postojećeg prijedloga predviđena su dodatna sredstva za ESMA-u kako bi ESMA
mogla izvršavati svoje ovlasti i posebno ulogu u:
– sudjelovanju
u kolegijima supervizora za ključne referentne vrijednosti i uspostavi
mehanizma za posredovanje, uključujući obvezujuće posredovanje o važnim temama
navedenima u ovoj Uredbi, radi doprinosa utvrđivanju zajedničkog stajališta
među nadležnim tijelima u slučaju neslaganja povezanog s ovom Uredbom
– koordinaciji
razvoja aranžmana o suradnji i razmjene među nadležnim tijelima povezane s
informacijama zaprimljenima iz trećih zemalja
– sastavljanju
smjernica za promicanje konvergencije i međusektorske dosljednosti u režimu
kažnjavanja zbog kršenja ove Uredbe
– održavanju
popisa administratora registriranih u skladu s ovom Uredbom i društava iz
trećih zemalja koja pružaju referentne vrijednosti u Uniji
– zaprimanju
obavijesti o upotrebi referentnih vrijednosti u financijskom instrumentu ili
financijskom ugovoru unutar Unije, održavanju registra i osiguravanju toga da
administratori znaju za tu upotrebu.
Bez potrebnih
sredstava ne može se jamčiti pravodobno i učinkovito izvršavanje uloge
Nadzornog tijela.
Predviđena
metoda/metode kontrole
Sustavi
upravljanja i kontrole propisani Uredbom o ESMA-i primjenjuju se u pogledu
uloge ESMA-e i u ovom prijedlogu.
O konačnom
paketu pokazatelja za ocjenu uspješnosti rada ESMA-e odlučit će Komisija pri
obavljanju prvog obveznog vrednovanja. Za konačnu ocjenu jednako su važni i
kvantitativni i kvalitativni dokazi prikupljeni tijekom savjetovanja. Vrednovanje
se ponavlja svake tri godine.
Troškovi i
koristi kontrola i vjerojatna stopa neusklađenosti
Procjena troškova navedena je u odjeljku 3. Ključna
je korist sljedeće:
– smanjivanje rizika od manipulacije i stoga jačanje
stabilnosti tržišta i obnova povjerenja u financijska tržišta
– veća pouzdanost referentnih vrijednosti i stoga
pravednija, cjelovitija i učinkovitija financijska tržišta
– osiguravanje primjerene uporabe stabilnih i
reprezentativnih referentnih vrijednosti       te stoga bolja zaštita potrošača
i ulagatelja.
Ovim se prijedlogom naposljetku pridonosi većoj
pravednosti na tržištu i boljoj zaštiti potrošača i ulagatelja. Takvu je korist
teško kvantificirati. Međutim, s obzirom na globalnu važnost stabilnih i
pouzdanih referentnih vrijednosti za održavanje stabilnosti tržišta i obnovu
povjerenja u njih, koristi su znatne u odnosu na troškove.
Budući da se inicijativom predlažu jasna i provediva
pravila s poticajima za usklađivanje, procjenjuje se da će stopa neusklađenosti
biti niska.
Mjere za
sprečavanje prijevare i nepravilnosti
Navesti postojeće ili predviđene mjere za
sprečavanje i zaštitu od prijevare.
U svrhu suzbijanja prijevare, korupcije i svih
drugih nezakonitih radnji, odredbe Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog
parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o istragama koje provodi Europski ured
za borbu protiv prijevara (OLAF) primjenjuju se na ESMA-u bez ograničenja.
Tijelo pristupa Međuinstitucionalnom sporazumu od
25. svibnja 1999. između Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Komisije
Europskih zajednica o unutarnjim istragama Europskog ureda za borbu protiv
prijevara (OLAF) te odmah donosi odgovarajuće odredbe za cjelokupno osoblje
Tijela.
Odluke o financiranju te sporazumi i provedbeni
instrumenti koji iz njih proizlaze izričito određuju da Revizorski sud i OLAF
mogu, u slučaju potrebe, provesti provjere na licu mjesta korisnika novčanih
sredstava koja je isplatilo Nadzorno tijelo, kao i osoblja odgovornog za
njihovu dodjelu.
PROCIJENJENI FINANCIJSKI UTJECAJ
PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
Naslov/naslovi
višegodišnjeg financijskog okvira i proračunska linija/linije u okviru rashoda
na koje se prijedlog/inicijativa odnosi
Postojeće proračunske linije u okviru rashoda
Prema redoslijedu
naslova višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija.
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || Proračunska linija || Vrsta rashoda || Doprinos
 Broj [Opis] || Dif.   || zemalja EFTA-e[33]   || zemalja kandidatkinja[34]   || trećih zemalja || u smislu članka 18. stavka 1. točke (aa) Financijske uredbe
   || 12.03.04 Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) || Dif. || DA || DA || NE || NE
Ova zakonodavna inicijativa imat će sljedeći
utjecaj na rashode:
a) GU MARKT za
sastavljanje delegiranih akata te vrednovanje, praćenje provedbe i moguće
preispititivanje inicijative:
1 član osoblja AD (puno radno vrijeme) i
povezani troškovi; procijenjeni godišnji trošak 0,142 milijun eura.
b) ESMA
(i.) kadrovski troškovi: dvoje članova privremenog osoblja za sudjelovanje i posredovanje u
kolegiju supervizora ključnih referentnih vrijednosti, pružanje tehničkih
savjeta Komisiji u vezi s provedbom ove Uredbe, koordiniranje razvoja aranžmana
za suradnju s trećim zemljama, sastavljanje smjernica za promicanje
konvergencije i međusektorske dosljednosti u režimu sankcioniranja i održavanje
registra obavijesti o primjeni referentnih vrijednosti i popisa registriranih
administratora referentnih vrijednosti.
Ukupni godišnji troškovi za dvoje članova
privremenog osoblja iznosili bi 0,326 milijuna €, čemu bi Komisija pridonijela
40 % (0,130 mil. €), a države članice 60 % (0,196 mil. €).
U budućnosti nije predviđeno smanjenje broja
osoblja dodijeljenog ESMA-i (nakon 2020.) jer se broj referentnih vrijednosti,
uključujući ključne referentne vrijednosti, vjerojatno neće smanjiti, nego
povećati, a ESMA će i dalje trebati sudjelovati i posredovati u kolegijima
supervizora za ključne referentne vrijednosti i obavljati druge, prethodno
navedene zadaće.
(ii.) operativni i infrastrukturni
troškovi: početni troškovi za ESMA-u procjenjuju se na
0,25 mil. €, čemu bi Komisija pridonijela 40 % (0,1 mil. €), a države članice
60 % (0,15 mil. €). Ti se troškovi uglavnom odnose na IT-sustave s pomoću
kojih bi ESMA ispunjivala sljedeće zahtjeve:
– održavanju popisa administratora
registriranih u skladu s ovom Uredbom i društava iz trećih zemalja koja pružaju
referentne vrijednosti u Uniji
– zaprimanje obavijesti o upotrebi referentnih
vrijednosti u financijskom instrumentu ili financijskom ugovoru unutar Unije,
održavanju registra i osiguravanju toga da administratori znaju za tu upotrebu.
ESMA će do 1. siječnja 2018. trebati
sastaviti izvješće o primjeni ove Uredbe. Ukupni
trošak od 0,3 mil. € pokrivaju za 2017. Komisija, koja pridonosi 40 %
(0,12 mil. €), i države članice doprinosom od 60 % (0,18 mil. €).
Procijenjeni
utjecaj na rashode
Nove zadaće obavljat će se s pomoću
ljudskih resursa dostupnih na temelju godišnjeg postupka raspodjele
proračunskih sredstava, u kontekstu proračunskih ograničenja koja vrijede za
sva tijela EU-a i u skladu s financijskim programom za agencije. Resursi koji su potrebni agencijama za nove zadaće i koji su
navedeni u sadašnjem financijskom izvještaju bit će usklađeni s kadrovskim i
financijskim programiranjem za ESMA-u, kako je navedeno u nedavnoj Komunikaciji
Europskom parlamentu i Vijeću o programiranju kadrovskih i financijskih resursa
za decentralizirane agencije u razdoblju 2014. – 2020. (COM(2013)519).
Sažetak
procijenjenog utjecaja na rashode
milijuna EUR (do tri decimalna mjesta)
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira: || Broj 1 A || Konkurentnost za rast i radna mjesta
 Glavna uprava: MARKT ||   ||   || Godina 2015.[35] || Godina 2016. || Godina 2017. || Godina 2018. || Godina 2019. || Godina 2020. || UKUPNO
  Odobrena sredstva za poslovanje ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 12.3.2004 – Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) || Preuzete obveze || (1) || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Plaćanja || (2) || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Odobrena sredstva administrativne prirode koja se financiraju iz omotnice za posebne programe[36] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Broj proračunske linije || 12.03.04 || (3) ||   || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 UKUPNO odobrena sredstva za GU MARKT || Preuzete obveze || =1+1a +3 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Plaćanja || =2+2a +3 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
  UKUPNA odobrena sredstva za poslovanje || Preuzete obveze || (4) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 Plaćanja || (5) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
  UKUPNA odobrena sredstva administrativne prirode koja se financiraju iz omotnice za posebne programe || (6) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA 1.A višegodišnjeg financijskog okvira || Preuzete obveze || =4+ 6 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010
 Plaćanja || =5+ 6 || 0,240 || 0,130 || 0,250 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 1,010

 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || 5. || „Administrativni rashodi”
milijuna EUR (do tri decimalna mjesta)
   ||   ||   || Godina 2015. || Godina 2016. || Godina 2017. || Godina 2018. || Godina 2019. || Godina 2020. || UKUPNO
 Glavna uprava: MARKT ||   ||
  Ljudski resursi (GU MARKT) || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,792
  Ostali administrativni rashodi || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,060
 UKUPNO GU MARKT || Odobrena sredstva || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA 5. višegodišnjeg financijskog okvira || (ukupne preuzete obveze = ukupna plaćanja) || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
milijuna EUR (do tri decimalna mjesta)
   ||   ||   || Godina 2015. || Godina 2016. || Godina 2017. || Godina 2018. || Godina 2019. || Godina 2020. || UKUPNO
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA 1. – 5. višegodišnjeg financijskog okvira || Preuzete obveze || 0,382 || 0,272 || 0,392 || 0,272 || 0,272 || 0,272 || 1,862
 Plaćanja || 0,382 || 0,272 || 0,392 || 0,272 || 0,272 || 0,272 || 1,862
Procijenjeni
utjecaj na odobrena sredstva za poslovanje
¨         Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje odobrenih
sredstava za poslovanje
X         Za prijedlog/inicijativu potrebno je
korištenje odobrenih sredstava za poslovanje, kako je objašnjeno u nastavku:
Znatan dio odobrenih sredstava za poslovanje Komisije odnosio bi se na
povećano financiranje ESMA-e koje proizlazi iz zahtjeva na temelju ove Uredbe.
ESMA će trebati dvoje dodatnih članova osoblja (privremeno osoblje) uz ukupni
godišnji trošak od 0,326 mil. €, što bi sufinancirale Komisija (0,130 mil. €) i
države članice (0,196 mil. €). To će osoblje obavljati sljedeće poslove:
sudjelovanje i posredovanje u kolegiju supervizora za referentne
vrijednosti,
pružanje tehničkih savjeta Komisiji u vezi s provedbom ove Uredbe,
koordiniranje razvoja aranžmana za suradnju s trećim zemljama,
sastavljanje smjernica za promicanje konvergencije i međusektorske
dosljednosti u režimu sankcioniranja,
održavanje registra obavijesti o primjeni referentnih vrijednosti i
popisa registriranih administratora referentnih vrijednosti.
Početni operativni troškovi za ESMA-u procjenjuju se na 0,25 mil. €,
čemu bi Komisija pridonijela 40 % (0,1 mil. €), a države članice 60 %
(0,15 mil. €). Ti se troškovi uglavnom odnose na IT-sustave s pomoću kojih bi
ESMA ispunjivala sljedeće zahtjeve:
održavanje popisa administratora registriranih u skladu s ovom Uredbom
i društava iz trećih zemalja koja pružaju referentne vrijednosti u Uniji,
zaprimanje obavijesti o upotrebi referentnih vrijednosti u financijskom
instrumentu ili financijskom ugovoru unutar Unije i održavanje registra.
Za ovu inicijativu potrebno je povećati financiranje ESMA-e u 2017.
kako bi se pokrili troškovi izrade izvješća o primjeni ove Uredbe do 1.
siječnja 2018. Ukupni troškovi izrade izvješća iznosit će 0,3 mil. € (treba
preuzeti kao proračunsku obvezu i prenijeti ESMA-i 2017.), čemu će Komisija
pridonijeti 40 % (0,12 mil. €), a države članice 60 % (0,18 mil. €) u
2017.
Procijenjeni
utjecaj na odobrena sredstva administrativne prirode
Sažetak
¨         Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje
administrativnih odobrenih sredstava
X         Za prijedlog/inicijativu potrebno je
korištenje administrativnih odobrenih sredstava, kako je objašnjeno u nastavku:
milijuna EUR (do tri
decimalna mjesta)
   || Godina 2015.[37] || Godina 2016. || Godina 2017. || Godina 2018. || Godina 2019. || Godina 2020. || UKUPNO
 NASLOV 5. višegodišnjeg financijskog okvira || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
 Ljudski resursi || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,132 || 0,792
 Ostali administrativni rashodi || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,060
 Međuzbroj za NASLOV 5. višegodišnjeg financijskog okvira || 0,142 || 0,141 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
 UKUPNO || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,142 || 0,852
Potrebna odobrena sredstva za ljudske resurse
pokrit će se odobrenim sredstvima glavne uprave koja su već dodijeljena za
upravljanje djelovanjem i/ili su preraspoređena unutar glavne uprave te, po
potrebi, bilo kojim dodatnim sredstvima koja se mogu dodijeliti nadležnoj
glavnoj upravi u okviru godišnjeg postupka dodjele sredstava uzimajući u obzir
proračunska ograničenja.
Pretpostavke:
– na temelju 1 dužnosnika u razredu AD, u
punom radnom vremenu, koji radi u GU MARKT na ovoj inicijativi (prosječni
godišnji trošak 132 000 €)
– prosječni godišnji troškovi plaća temelje se
na uputi Glavne uprave za proračun
– troškovi službenog putovanja procijenjeni su
na 10 000 € na temelju nacrta proračuna za 2012. za službena
putovanja po zaposleniku.
 Procijenjene
potrebe u pogledu ljudskih resursa
¨         Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje ljudskih
potencijala
X         Prijedlog/inicijativa zahtijeva
korištenje 1 dužnosnika Komisije u razredu AD u sjedištu Komisije (GU MARKT)
kako je objašnjeno u nastavku. MARKT se odnosi na odgovarajuće područje
politike ili glavu proračuna. Jedan dužnosnik Komisije u razredu AD financirat
će se preraspodjelom.
Opis zadaća: donošenje delegiranih akata
kojima se dodatno određuje zakonodavstvo, uključujući postojeće delegirane akte
koji dodatno određuju različite sektore referentnih vrijednosti u svjetlu
razvoja tržišta i tehnologije; određivanje ključnih prekograničnih referentnih
vrijednosti i određivanje dodatnih uvjeta u vezi s njima;
Procjenu izraziti u jedinicama jednakim punom
radnom vremenu
   || Godina 2015. || Godina 2016. || Godina 2017. || Godina 2018. || Godina 2019. || Godina 2020.
   ||  Plan radnih mjesta (dužnosnici i privremeno osoblje)
 XX 01 01 01 (sjedišta i predstavništva Komisije) || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1
 XX 01 01 02 (delegacije) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (neizravna istraživanja) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (izravna istraživanja) ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||  Vanjsko osoblje (u ekvivalentima punog radnog vremena: EPRV)[38]
 XX 01 02 01 (UO, UsO, UNS iz „opće omotnice”) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (UO, UsO, MSD, LO i UNS u delegacijama) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[39] || – u sjedištima ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – u delegacijama ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (UO, UsO, UNS – neizravna istraživanja) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (UO, UsO, UNS – izravna istraživanja) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ostale proračunske linije (navesti) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 UKUPNO || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1
Potrebe za ljudskim potencijalima ispunit će
se angažiranjem osoblja glavne uprave kojemu je već povjereno upravljanje
djelovanjem i/ili koje je preraspoređeno unutar glavne uprave te, po potrebi,
iz bilo kojih dodatnih sredstava koja se mogu dodijeliti nadležnoj glavnoj
upravi u okviru godišnjeg postupka dodjele sredstava uzimajući u obzir
proračunska ograničenja.
Usklađenost
s tekućim višegodišnjim financijskim okvirom
X Prijedlog/inicijativa u skladu je s novim
višegodišnjim financijskim okvirom.
¨         Prijedlog/inicijativa uključuje reprogramiranje odgovarajućeg
naslova višegodišnjeg financijskog okvira.
Objasniti o kakvom je reprogramiranju riječ te navesti
odgovarajuće proračunske linije i iznose.
¨         Za prijedlog/inicijativu potrebna je primjena instrumenta za
financijsku fleksibilnost ili revizija višegodišnjeg financijskog okvira.[40]
Objasniti o kakvom je reprogramiranju riječ te navesti
odgovarajuće proračunske linije i iznose.
Sudjelovanje
trećih strana u financiranju
¨         Prijedlogom/inicijativom ne predviđa se sufinanciranje od
trećih strana
X Prijedlogom/inicijativom predviđa se
sufinanciranje prema sljedećoj procjeni:
Odobrena sredstva za preuzete obveze u milijunima EUR
(do tri decimalna mjesta)
   || Godina 2015. || Godina 2016. || Godina 2017. || Godina 2018. || Godina 2019. || Godina 2020. || Ukupno
 Navesti tijelo koje sudjeluje u financiranju || države članice || države članice || države članice || države članice || države članice || države članice || države članice
 UKUPNA sredstva sufinanciranja || 0,361 || 0,196 || 0,376 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 1,521

Doprinosi trećih strana za 2015. odnose se na sufinanciranje ESMA-e preko
država članica. Financirani troškovi odnose se uglavnom na sljedeće:
a) troškovi osoblja: države članice pridonose financiranju, u iznosu od 60 %, dvoje
članova privremenog osoblja koji su potrebni u sjedištu ESMA-e radi provedbe
zahtjeva na temelju ove Uredbe. Godišnji doprinos država članica iznosio bi
0,196 mil. €.
b) početni operativni troškovi: države članice trebale bi pridonijeti 60 % iznosu od 0,25 mil. €
potrebnih za početne operativne troškove ESMA-e, što znači doprinos od 0,15
mil. €. Ti se troškovi uglavnom odnose na IT-sustave s pomoću kojih bi ESMA
ispunjivala zahtjeve na temelju ove uredbe.
c) izvješće o provedbi: države članice pridonose i financiranju izvješća ESMA-e o primjeni ove
Uredbe do 1. siječnja 2018. Ukupni troškovi izvješća procijenjeni su na 0,3
mil. €[41],
čemu države članice pridonose 60 % (0,18 mil. €) u 2017.
Procijenjeni utjecaj na prihode
X         Prijedlog/inicijativa nema
financijski utjecaj na prihode.
¨         Prijedlog/inicijativa ima sljedeći financijski utjecaj:
PRILOG
Zakonodavnom financijskom izvješću uz Prijedlog uredbe o referentnim
vrijednostima o procijenjenim troškovima ESMA-e u skladu sa zahtjevima
Prijedloga
Troškovi povezani sa zadaćama ESMA-e
procijenjeni su na temelju triju kategorija troškova: troškova za osoblje,
infrastrukturu i poslovanje, u skladu s klasifikacijom općeg nacrta proračuna
ESMA-e.
a) troškovi osoblja: potreba za povećanjem broja osoblja odraz je novih zadaća koje ESMA
ima na temelju ove Uredbe. To se odnosi na sudjelovanje i posredovanje ESMA-e u
kolegijima supervizora za ključne referentne vrijednosti. Odnose se i na
pružanje tehničkih savjeta Komisiji u vezi s provedbom ove Uredbe,
koordiniranje aranžmana za suradnju s trećim zemljama, sastavljanje smjernica
za promicanje konvergencije i međusektorske dosljednosti u režimu
sankcioniranja i održavanje registra obavijesti o primjeni referentnih
vrijednosti i popisa registriranih administratora referentnih vrijednosti.
Prema trenutačnim procjenama Komisije i
ESMA-e, za obavljanje tih poslova potrebno je dvoje članova privremenog
osoblja. To je dodatak uz postojeće članove osoblja koji su trenutačno
zaposleni u ESMA-i u području referentnih vrijednosti. Dodatni godišnji
troškovi ESMA-e za osoblje procijenjeni su na 0,326 mil. €, čemu će Komisija
pridonijeti 40 % (0,130 mil. €), a države članice 60 % (0,196 mil.
€).
b) operativni i infrastrukturni troškovi: početni operativni troškovi za ESMA-u procjenjuju se na 0,25 mil. €,
čemu bi Komisija pridonijela 40 % (0,1 mil. €), a države članice 60 %
(0,15 mil. €) u 2015. Ti se troškovi uglavnom odnose na IT-sustave s pomoću
kojih bi ESMA ispunjivala sljedeće zahtjeve:
– održavanje popisa administratora
registriranih u skladu s ovom Uredbom i društava iz trećih zemalja koja pružaju
referentne vrijednosti u Uniji
– zaprimanje obavijesti o upotrebi referentnih
vrijednosti u financijskom instrumentu ili financijskom ugovoru unutar Unije,
održavanju registra i osiguravanju toga da administratori znaju za tu upotrebu.
Za ovu inicijativu potrebno je povećati
financiranje ESMA-e za 0,3 mil. € u 2017. kako bi se pokrili troškovi izrade
izvješća o primjeni ove Uredbe do 1. siječnja 2018.
Ukupni troškovi izrade izvješća procijenjeni su na 0,3 mil. € (treba preuzeti
kao proračunsku obvezu i platiti 2017.), čemu će Komisija pridonijeti 40 %
(0,12 mil. €), a države članice 60 % (0,18 mil. €). Ti su troškovi
procijenjeni na temelju prosječnih troškova izrade sličnih izvješća u GU MARKT,
uz korekciju zbog inflacije.
Prijedlog NEMA financijske implikacije na prihode ESMA-e.
Detaljan pregled procijenjenih troškova osoblja prema različitim
kategorijama naveden je tablici 1. koja slijedi.
Druge pretpostavke:
– na temelju raspodjele EPRV-a u nacrtu
proračuna 2012., kod dodatna 2 EPRV-a riječ je vjerojatno o dvoje članova
privremenog osoblja, s ukupnim godišnjim troškom od 0,326 mil. €, što će
godišnje sufinancirati Komisija (0,130 mil. €) i države članice (0,196 mil. €)
– prosječni godišnji troškovi plaća za
različite kategorije djelatnika temelje se na uputi Glavne uprave za proračun u
iznosu od 132 000 €
– koeficijent plaće za Pariz od 1,161
– troškovi službenog putovanja procijenjeni su
na 10 000 € na temelju nacrta proračuna za 2012. za službena
putovanja po zaposleniku
– troškovi zapošljavanja (put, smještaj,
liječnički pregledi, naknada za nastan i druge naknade, troškovi preseljenja
itd.) procijenjeni su na 12 700 € na temelju nacrta proračuna za
2012. za zapošljavanje po novoj osobi.
 ESMA – TROŠKOVI OSOBLJA ||   ||   ||   || milijuna EUR (do tri decimalna mjesta) ||   ||
 Vrsta troška || Broj || Prosj. troš. || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || UKUPNO
 Glava 1.: Rashodi za osoblje ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 privremeni djelatnici || 2 || 0,153 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 0,306 || 1,836
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rashodi povezani sa zapošljavanjem ||   || 0,025 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,025
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Troškovi službenih putovanja ||   ||   || 0,020 || 0,020 || 0,020 || 0,020 || 0,020 || 0,020 || 0,120
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ukupni rashodi na osoblje, glava 1. ||   || 0,351 || 0,326 || 0,326 || 0,326 || 0,326 || 0,326 || 1,981
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 od čega doprinos Zajednice (40 %) ||   || 0,140 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 0,130 || 0,790
 od čega doprinos država članica (60 %) ||   || 0,211 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 0,196 || 1,191
[1]               COM(2011) 651 završna verzija 2011/0295 (COD)
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0651:FIN:EN:PDF
[2]               Bruxelles, 20.10.2011. COM(2011) 654 završna verzija
2011/0297 (COD)
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0654:FIN:EN:PDF
[3]               Uredba REMIT:
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:326:0001:01:EN:HTML
[4]               MIFID, članak 40. stavak 1.
http://ec.europa.eu/internal_market/securities/isd/mifid_en.htm
[5]               Provedbena uredba za MIFID, članak 37. stavak 1. točka
(b) http://ec.europa.eu/internal_market/securities/isd/mifid2_en.htm
[6]               http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0652:FIN:EN:PDF
[7]               Direktiva 2003/71/EZ i Uredba (EZ) br. 809/2004, Prilog
XII., točka 4.2.2.
[8]               Direktiva o subjektima za zajedničko ulaganje u
prenosive vrijednosne papire (2009/65/EZ), članak 53.
[9]               http://www.esma.europa.eu/consultation/Consultation-Principles-Benchmarks-Setting-Processes-EU
[10]             http://www.esma.europa.eu/system/files/2013-150.pdf
[11]             [ xxx]
[12]             SL L 145, 30.4.2004., str. 1.
[13]             SL L 345, 31.12.2003., str. 64.
[14]             SL L 302, 17.11.2009., str. 32.
[15]             SL L 326, 8.12.2011., str. 1.
[16]             SL L 281, 23.11.1995., str. 31.
[17]             SL L 8, 12.1.2001., str. 1.
[18]             SL L 55, 28.2.2011., str. 13.
[19]             SL L 211, 14.8.2009., str. 55.
[20]             SL L 9, 14.8.2009., str. 112.
[21]             SL L 176, 27.6.2013., str. 338.
[22]             SL L 335, 17.12.2009., str. 1.
[23]             SL L 302, 17.11.2009., str. 32.
[24]             SL L 174, 1.7.2011., str. 1.
[25]             SL L 174, 1.7.2011., str. 1.
[26]             SL L 133, 22.5.2008.,
str. 66.
[27]             SL L 241, 2.9.2006., str. 1.
[28]             SL L 241, 2.9.2006., str. 1.
[29]             ABM: Activity-Based Management (upravljanje po
djelatnostima) – ABB: Activity-Based Budgeting (priprema proračuna na temelju
djelatnosti).
[30]             Kako je navedeno u članku 49. stavku 6. točkama (a) ili
(b) Financijske uredbe.
[31]             Informacije o načinima upravljanja i upućivanju na
Financijsku uredbu dostupne su na internetskim stranicama BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[32]             Kako je navedeno u članku 185. Financijske uredbe.
[33]             EFTA: Europsko udruženje slobodne trgovine.
[34]             Zemlje kandidatkinje i, ako je primjenjivo, potencijalne
zemlje kandidatkinje sa zapadnog Balkana.
[35]             Godina N godina je početka provedbe
prijedloga/inicijative.
[36]             Tehnička i/ili administrativna pomoć i rashodi za potporu
provedbi programa i/ili djelovanja EU-a (prijašnje linije „BA”), neizravnih
istraživanja, izravnih istraživanja.
[37]
[38]             UO = ugovorno osoblje; LO = lokalno osoblje; UNS = upućeni
nacionalni stručnjaci; UsO = ustupljeno osoblje; MSD = mladi stručnjaci u
delegacijama.
[39]             U okviru gornje granice za vanjsko osoblje iz odobrenih
sredstava za poslovanje (prijašnje linije „BA”).
[40]             Vidi točke 19. i 24. Međuinstitucijskog sporazuma.
[41]             Ti su troškovi procijenjeni na temelju prosječnih troškova
izrade sličnih izvješća u GU MARKT, uz korekciju zbog inflacije.