				|

		52014PC0346

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o sklapanju, u ime Europske unije i njezinih država članica, Protokola o izmjeni Euro-mediteranskog sporazuma o zrakoplovstvu između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i vlade Države Izraela, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji /* COM/2014/0346 final - 2014/0187 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
 1)      Kontekst prijedloga
 110 || ·                   Razlozi za prijedlog i njegovi ciljevi / opći kontekst Euro-mediteranski sporazum o zrakoplovstvu između Europske unije, njezinih država članica i Države Izraela dogovoren je na temelju Odluke Vijeća donesene u travnju 2008. kojom se odobrava početak pregovora. Sporazum je potpisan 10. lipnja 2013.
 120 || Republika Hrvatska pristupila je Europskoj uniji 1. srpnja 2013. U skladu s člankom 6. stavkom 2. Akta o uvjetima pristupanja, Hrvatska se obvezala pristupiti sporazumima koje su države članice i Unija sklopile ili potpisale s jednom ili više trećih zemalja ili s međunarodnom organizacijom. Dogovoren je protokol koji će sadržavati sve potrebne jezične prilagodbe Sporazuma koje proizlaze iz pristupanja Hrvatske Europskoj uniji. U skladu s gore navedenim člankom 6. stavkom 2. te člankom 100. stavkom 2. i člankom 218. stavkom 5. UFEU-a, odlukom […] odobreno je potpisivanje Protokola i protokol je potpisan dana [….] Protokol sada treba odobriti na temelju članka 100. stavka 2. i članka 218. stavka 6. točke (a) UFEU-a u vezi s člankom 6. stavkom 2. Akta o pristupanju.
 130 || ·                   Postojeće odredbe u području obuhvaćenom prijedlogom Odredbama Protokola zamjenjuju se ili nadopunjuju odredbe Euro-mediteranskog sporazuma o zrakoplovstvu između Europske unije, njezinih država članica i Države Izraela.
 140 || ·                   Sukladnost s ostalim politikama i ciljevima Unije Sporazum s Izraelom, ključnim partnerom u području zrakoplovstva u mediteranskoj regiji, važno je postignuće u procesu uspostavljanja zajedničkog zračnog prostora između Europske unije i njezinih južnih i istočnih susjeda. On je sastavni dio okvira za vanjsku zrakoplovnu politiku Unije utvrđenog komunikacijom Komisije COM(2005)79: „Razvitak programa za vanjsku zrakoplovnu politiku Zajednice”, nedavno preispitanog Komunikacijom Komisije COM(2012)556: „Vanjska zrakoplovna politika EU-a – o budućim izazovima”, te odgovarajućim zaključcima Vijeća.
 2)      Savjetovanje s dionicima i procjena učinka
   || ·                                            Savjetovanje s dionicima
 211 || Metode savjetovanja, glavni ciljni sektori i opći profil ispitanikâ Nije primjenjivo
 212 || Sažetak odgovora i njihovo uvažavanje Nije primjenjivo
 3)      PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
 305 || ·                   Sažetak predloženih mjera Protokolom se osigurava potrebna izmjena Euro-mediteranskog sporazuma o zrakoplovstvu između Europske unije, njezinih država članica i Države Izraela nakon pristupanja Hrvatske EU-u 1. srpnja 2013.
 310 || ·                   Pravna osnova Članak 100. stavak 2. i članak 218. stavak 6. točka (a) Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s člankom 6. stavkom 2. Akta o pristupanju.
 4)      Posljedice za proračun
 409 || Ne postoje nikakve posljedice za proračun Unije.
 5)      DODATNI PODACI
 570 || ·                   Detaljno obrazloženje prijedloga Od Vijeća se zahtijeva da odobri Protokol o izmjeni Euro-mediteranskog sporazuma o zrakoplovstvu između Europske unije, njezinih država članica i Države Izraela.
2014/0187 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o sklapanju, u ime Europske unije i njezinih
država članica, Protokola o izmjeni Euro-mediteranskog sporazuma o
zrakoplovstvu između Europske unije i njezinih država članica, s
jedne strane, i vlade Države Izraela, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir
pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u
obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100.
stavak 2. i članak 218. stavak 6. točku (a),
uzimajući u
obzir Akt o pristupanju Hrvatske, a posebno njegov članak 6. stavak 2.
drugi podstavak,
uzimajući u
obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog
parlamenta[1],

budući da:
(1)       U skladu s Odlukom
Vijeća 2014/…/EU[2],
potpisan je Protokol o izmjeni Euro-mediteranskog sporazuma o zrakoplovstvu
između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i
vlade Države Izraela, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje
Republike Hrvatske Europskoj uniji („Protokol”),
podložno njegovu sklapanju.
(2)       Protokol bi trebalo odobriti,

DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Protokol o izmjeni Euro-mediteranskog
sporazuma o zrakoplovstvu između Europske unije i njezinih država
članica, s jedne strane, i vlade Države Izraela, s druge strane, kako bi
se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji, ovime se odobrava
u ime Europske unije i njezinih država članica.[3]
Članak 2.
Predsjednik Vijeća ovlašćuje se
imenovati osobu(e) ovlaštenu(e) da u ime Europske unije i njezinih država
članica položi(e) akt o odobrenju predviđen člankom 3.
Protokola.
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL C , , str. .
[2]               SL L […], […], str. […].
[3]               Tekst Protokola objavljen je u Službenom listu Europske
unije SL L […], zajedno s odlukom o njegovu potpisivanju.
PRILOG
Protokol o izmjeni Euro-mediteranskog
sporazuma o zrakoplovstvu između Europske unije i njezinih država
članica, s jedne strane, i vlade Države Izraela, s druge strane, kako bi
se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji
uz
prijedlog Odluke Vijeća
o sklapanju, u ime Europske unije i
njezinih država članica, i privremenoj primjeni Protokola o izmjeni
Euro-mediteranskog sporazuma o zrakoplovstvu između Europske unije i
njezinih država članica, s jedne strane, i vlade Države Izraela, s druge
strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji
VLADA DRŽAVE
IZRAELA
s jedne strane;
i
REPUBLIKA AUSTRIJA,
KRALJEVINA BELGIJA,
REPUBLIKA BUGARSKA,
Republika
Hrvatska,
REPUBLIKA
CIPAR,
ČEŠKA REPUBLIKA,
KRALJEVINA DANSKA,
REPUBLIKA ESTONIJA,
REPUBLIKA FINSKA,
FRANCUSKA REPUBLIKA,
SAVEZNA REPUBLIKA NJEMAČKA,
HELENSKA REPUBLIKA,
MAĐARSKA,
IRSKA,
TALIJANSKA REPUBLIKA,
REPUBLIKA LATVIJA,
REPUBLIKA LITVA,
VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG,
REPUBLIKA MALTA,
KRALJEVINA NIZOZEMSKA,
REPUBLIKA POLJSKA,
PORTUGALSKA REPUBLIKA,
RUMUNJSKA,
SLOVAČKA REPUBLIKA,
REPUBLIKA SLOVENIJA,
KRALJEVINA ŠPANJOLSKA,
KRALJEVINA ŠVEDSKA,
UJEDINJENA KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I
SJEVERNE IRSKE,
kao stranke Ugovora o Europskoj uniji i
Ugovora o funkcioniranju Europske unije i kao države članice Europske
unije (dalje u tekstu: „države članice”),
i
EUROPSKA UNIJA,
s druge strane;
uzimajući u obzir pristupanje Republike
Hrvatske Europskoj uniji 1. srpnja 2013.,
SPORAZUMJELE SU SE:
Članak
1.
Republika Hrvatska stranka je
Euro-mediteranskog sporazuma o zrakoplovstvu potpisanog između vlade
Države Izraela i Europske unije i njezinih država članica 10. lipnja 2013.
(dalje u tekstu „Sporazum”).
Članak
2.
Tekst Sporazuma na hrvatskom jeziku koji je
priložen ovom Protokolu postaje vjerodostojan pod istim uvjetima kao i verzije
na drugim jezicima.
Članak
3.
1.
Stranke odobravaju ovaj Protokol u skladu sa svojim
internim postupcima i zakonodavstvom. Protokol stupa na snagu na dan stupanja
na snagu Sporazuma. Međutim, ako ovaj Protokol ugovorne stranke odobre
nakon dana stupanja na snagu Sporazuma, Protokol u tom slučaju stupa na
snagu u skladu s člankom 30. stavkom 2. Sporazuma.
2.         Ovaj Protokol čini sastavni dio Sporazuma i primjenjuje
se na privremenoj osnovi od dana kada su ga stranke potpisale.
Sastavljeno u ……….., u dva primjerka, dana ………
2014., na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom,
francuskom, grčkom, hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom,
malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom,
slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom, talijanskom i hebrejskom
jeziku, pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.
ZA DRŽAVE ČLANICE                              ZA VLADU DRŽAVE IZRAELA
ZA EUROPSKU UNIJU


				|

		52015PC0102

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Grenade o ukidanju viza za kratkotrajni boravak /* COM/2015/0102 final - 2015/0057 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           POLITIČKI I PRAVNI
KONTEKST
U Uredbi
Vijeća (EZ) br. 539/2001[1]
navode se treće zemlje čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku
vanjskih granica država članica i zemlje čiji su državljani izuzeti
od tog zahtjeva. Uredba (EZ) br. 539/2001 primjenjuje se u svim državama
članicama, osim Irske i Ujedinjene Kraljevine.
Uredbom (EU)
br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća[2] izmijenjena je Uredba
(EZ) br. 539/2001 tako što je 19 zemalja prebačeno u Prilog II. u
kojem se navodi popis trećih zemalja čiji su državljani izuzeti od
obveze posjedovanja vize. Tih su 19 zemalja sljedeće: Dominika, Grenada,
Kiribati, Kolumbija, Maršalovi Otoci, Mikronezija, Nauru, Palau, Peru, Sveta
Lucija, Sveti Vincent i Grenadini, Samoa, Salomonovi Otoci, Timor-Leste, Tonga,
Trinidad i Tobago, Tuvalu, Ujedinjeni Arapski Emirati i Vanuatu. Uz
upućivanja na svaku od tih zemalja u Prilogu II. navedena je sljedeća
bilješka: „izuzeće od obveze posjedovanja vize primjenjuje se od dana
stupanja na snagu sporazuma o izuzeću od obveze posjedovanja vize koji se
treba sklopiti s Europskom unijom”.
Uredba (EU)
br. 509/2014 donesena je 20. svibnja 2014. te je stupila na snagu 9.
lipnja 2014. U srpnju 2014. Komisija je dostavila Vijeću preporuku da je
ovlasti za početak pregovora o sporazumima o ukidanju viza sa svakom od
sljedećih 17 zemalja: Dominikom, Grenadom, Kiribatima, Maršalovim Otocima,
Mikronezijom, Nauruom, Palauom, Svetom Lucijom, Svetim Vincentom i Grenadinima,
Samoom, Salomonovim Otocima, Timor-Lesteom, Tongom, Trinidadom i Tobagom,
Tuvaluom, Ujedinjenim Arapskim Emiratima i Vanuatuom[3]. Vijeće je 9.
listopada 2014. dostavilo pregovaračke smjernice Komisiji.
U skladu s uvodnom
izjavom 5. Uredbe (EU) br. 509/2014 i zajedničkom izjavom izdanom u
trenutku donošenja, na Kolumbiju i Peru primjenjuje se poseban postupak kojim
se zahtijeva daljnje ocjenjivanje njihova ispunjavanja odgovarajućih
kriterija, prije nego što Komisija može dostaviti Vijeću preporuke za
odluke o odobrenju otvaranja pregovora o sporazumima o ukidanju viza s tim
dvjema zemljama. Stoga one nisu uključene u navedenu preporuku
Vijeću.
Pregovori o
sporazumu o ukidanju viza s Grenadom i četiri druge karipske zemlje
započeli su 12. studenoga 2014. u Bruxellesu. Tijekom tog sastanka
mogao se revidirati cijeli tekst nacrta i postignut je dogovor o većini
njegovih aspekata. Predstavnici karipskih zemalja inzistirali su međutim
na pojašnjavanju određenih odredbi u članku 6. stavku 2. točki
(c), članku 8. stavku 1. i članku 8. stavku 4. Nakon nekoliko naknadnih
neformalnih razgovora, Komisija je prihvatila manje izmjene tih članaka.
Glavni pregovarači parafirali su sporazum 9. prosinca 2014.
Države članice obaviještene su tijekom
sastanka Radne skupine za vize u okviru Vijeća koji je održan
21. studenoga 2014.
Sa strane Unije, pravna je osnova sporazuma
članak 77. stavak 2. točka (a) Ugovora o funkcioniranju Europske
unije (UFEU), u vezi s njegovim člankom 218.
[...] potpisao/la
je Sporazum dana [...] u ime Europske unije. U skladu s člankom 218.
stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a) UFEU-a, Europski parlament dao je
svoju suglasnost za sklapanje Sporazuma dana [...].
2.           ISHOD PREGOVORA
Komisija smatra da
su ciljevi koje je Vijeće postavilo u svojim pregovaračkim
smjernicama postignuti i da je nacrt sporazuma o ukidanju viza prihvatljiv za
Uniju.
Njegov
konačan sadržaj može se sažeti kako slijedi:
Svrha
Sporazumom se građanima Europske unije i
državljanima Grenade omogućava boravak bez vize na državnom području
druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
Kako bi se osiguralo jednako postupanje prema
svim građanima EU-a, u sporazum je uključena odredba prema kojoj
Grenada može suspendirati primjenu sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu na
sve države članice Europske unije te da i Unija može suspendirati primjenu
sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu na sve države članice.
Posebni položaj
Ujedinjene Kraljevine i Irske prikazan je u preambuli.
Područje primjene
Ukidanjem viza obuhvaćene su sve
kategorije osoba (nositelji obične, diplomatske, službene i posebne
putovnice) čija svrha putovanja ne uključuje obavljanje plaćene
aktivnosti. Svaka država članica i Grenada mogu za tu kategoriju uvesti
obvezu posjedovanja vize za državljane druge stranke u skladu s primjenjivim
pravom Unije ili nacionalnim pravom. Kako bi se osigurala usklađena
provedba, sporazumu je priložena zajednička izjava o tumačenju
kategorije osoba koje putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti.
Trajanje boravka
Sporazumom se građanima Europske unije i
državljanima Grenade omogućava boravak bez vize na državnom području
druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
Zajednička izjava o tumačenju tog razdoblja od 90 dana priložena je sporazumu.

Sporazumom se uzima u obzir položaj država
članica koje još ne primjenjuju u cijelosti schengensku pravnu
stečevinu. Sve dok nisu dio schengenskog prostora bez unutarnjih granica,
ukidanjem viza državljani Grenade stječu pravo boravka od 90 dana u bilo
kojem razdoblju od 180 dana na državnom području svake od tih država
članica (Bugarske, Hrvatske, Cipra i Rumunjske), neovisno o razdoblju
izračunatom za cijeli schengenski prostor.
Teritorijalna primjena
Sporazum sadržava odredbe o njegovoj teritorijalnoj
primjeni: u slučaju Francuske i Nizozemske, ukidanjem viza državljani
Grenade imali bi pravo na boravak samo na europskim područjima tih država
članica.
Izjave
Sporazumu su
priložene i druge zajedničke izjave:
– o potpunom
širenju informacija o sadržaju i posljedicama sporazuma o ukidanju viza i
povezanim pitanjima, kao što su uvjeti ulaska, i
– o pridruživanju
Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna provedbi, primjeni i razvoju
schengenske pravne stečevine.
3.           ZAKLJUČCI
Imajući na
umu navedene rezultate, Komisija predlaže Vijeću da, nakon što dobije
suglasnost Europskog parlamenta, odobri Sporazum između Europske unije i
Grenade o ukidanju viza za kratkotrajni boravak.
2015/0057 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o sklapanju Sporazuma između Europske
unije i Grenade o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a), u
vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a),
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog
parlamenta,
budući da:
(1)       Komisija je u ime Europske
unije pregovarala o Sporazumu s Grenadom o ukidanju viza za kratkotrajni
boravak (dalje u tekstu „Sporazum“).
(2)       Sporazum je potpisan, u ime
Europske unije, dana …….2015. i privremeno se primjenjuje od tog datuma,
podložno njegovu mogućem sklapanju na kasniji datum, u skladu s
Odlukom……../……/EU Vijeća od [………….].
(3)       Sporazum bi trebalo odobriti.
(4)       Sporazumom se osniva
Zajednički odbor za upravljanje Sporazumom, koji donosi svoj poslovnik.
Primjereno je osigurati pojednostavnjeni postupak za utvrđivanje
stajališta Unije u tom slučaju.
(5)       U skladu s Protokolom o
stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode,
sigurnosti i pravde i Protokolom o schengenskoj pravnoj stečevini
uključenoj u okvir Europske unije, koji su priloženi Ugovoru o Europskoj
uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se
odredbe Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Sporazum između Europske unije i Grenade
o ukidanju viza za kratkotrajni boravak odobrava se u ime Unije.
Članak 2.
Predsjednik Vijeća dostavlja obavijest
predviđenu člankom 8. stavkom 1. Sporazuma[4].
Članak 3.
Komisija, uz pomoć stručnjaka iz
država članica, predstavlja Uniju u Zajedničkom odboru
stručnjaka koji je uspostavljen člankom 6. Sporazuma.
Članak 4.
Stajalište Unije u Zajedničkom odboru
stručnjaka u pogledu donošenja poslovnika, kako se zahtijeva člankom
6. stavkom 4. Sporazuma, utvrđuje Komisija nakon savjetovanja s posebnim
odborom koji imenuje Vijeće.
Članak 5.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka
2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri
prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog
zahtjeva, SL L 81, 21.3.2001., str. 1.
[2]               Uredba (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i
Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ)
br. 539/2001 o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju
imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani
izuzeti od tog zahtjeva, SL L 149, 20.5.2014., str. 67.
[3]               COM (2014) 467, 17.7.2014.
[4]               Glavno tajništvo Vijeća objavit će datum
stupanja na snagu Sporazuma u Službenom listu Europske unije.
PRILOG
Prijedlogu Odluke Vijeća
o sklapanju Sporazuma između
Europske unije i Grenade o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
SPORAZUM
između Europske unije i Grenade o ukidanju viza
za kratkotrajni boravak
EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „Unija”, i
GRENADA, dalje u tekstu zajednički
„ugovorne stranke”,
U CILJU daljnjeg razvoja prijateljskih odnosa
između ugovornih stranaka i u želji olakšanja putovanja osiguranjem ulaska
i kratkotrajnog boravka bez viza za svoje građane,
UZIMAJUĆI U OBZIR Uredbu (EU)
br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o
izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001 o popisu trećih zemalja
čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja
čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva, među ostalim,
premještanjem 19 trećih zemalja, uključujući Grenadu, na popis
trećih zemalja čiji su državljani izuzeti od obveze posjedovanja vize
za kratkotrajni boravak u državama članicama Europske unije (EU),
IMAJUĆI NA UMU da se u članku 1.
Uredbe (EU) br. 509/2014 navodi da se za tih 19 zemalja izuzeće od
obveze posjedovanja vize primjenjuje od dana stupanja na snagu sporazuma o
izuzeću od obveze posjedovanja vize koji se zaključuje s Europskom
unijom,
ŽELEĆI zaštititi načelo jednakog
postupanja prema svim građanima EU-a,
UZIMAJUĆI U OBZIR da osobe koje putuju u
svrhu obavljanja plaćene aktivnosti tijekom svojeg kratkotrajnog boravka
nisu obuhvaćene ovim Sporazumom pa se stoga na tu kategoriju nastavljaju
primjenjivati odgovarajuća pravila prava Unije i nacionalni propisi država
članica te nacionalni propisi Grenade o obvezi posjedovanja vize ili o
izuzeću od te obveze i o pristupu zapošljavanju,
UZIMAJUĆI U OBZIR Protokol o stajalištu
Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i
pravde i Protokol o schengenskoj pravnoj stečevini uključenoj u okvir
Europske unije, koji su priloženi Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o
funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se odredbe ovog
Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,
SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:
Članak 1.
Svrha
Sporazumom se građanima Europske unije i
državljanima Grenade omogućava boravak bez vize na državnom području
druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ovog Sporazuma:
(a) „država članica“ znači svaka
država članica Europske unije, osim Ujedinjene Kraljevine i Irske;
(b) „građanin Europske unije“ znači
državljanin države članice iz točke (a);
(c) „državljanin Grenade“ znači svaka osoba
koja ima državljanstvo Grenade;
(d) „schengenski prostor“ znači prostor
bez unutarnjih granica koji se sastoji od državnih područja država
članica iz točke (a) koje primjenjuju schengensku pravnu
stečevinu u cijelosti.
Članak 3.
Područje primjene
1. Građani Europske unije koji imaju
valjanu običnu, diplomatsku, službenu ili posebnu putovnicu izdanu od
države članice, mogu bez vize ući na državno područje Grenade i
na njemu boraviti u razdoblju navedenom u članku 4. stavku 1.
Državljani Grenade koji imaju valjanu
običnu, diplomatsku, službenu ili posebnu putovnicu izdanu od Grenade,
mogu bez vize ući na državno područje država članica i na njemu
boraviti u razdoblju navedenom u članku 4. stavku 2.
2. Stavak 1. ne primjenjuje se na osobe koje
putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti.
Za tu kategoriju osoba svaka država
članica može zasebno uvesti obvezu posjedovanja vize za državljane Grenade
ili je može ukinuti u skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe (EZ)
br. 539/2001.
Grenada može za tu kategoriju osoba donijeti
odluku o obvezi posjedovanja vize ili o njezinu ukidanju za državljane svake
države članice zasebno u skladu sa svojim nacionalnim pravom.
3. Ukidanje obveze posjedovanja vize koje je
predviđeno ovim Sporazumom primjenjuje se ne dovodeći u pitanje
propise ugovornih stranaka u vezi s uvjetima za ulazak i kratkotrajni boravak.
Države članice i Grenada zadržavaju pravo odbiti ulazak i kratkotrajni
boravak na svojim državnim područjima ako nije ispunjen jedan od tih
uvjeta ili više njih.
4. Ukidanje obveze posjedovanja vize
primjenjuje se bez obzira na vrstu prijevoza kojim se koristi za prelazak
granica ugovornih stranaka.
5. Pitanja koja nisu obuhvaćena ovim
Sporazumom uređena su pravom Unije, nacionalnim propisima država
članica i nacionalnim pravom Grenade.
Članak 4.
Trajanje boravka
1. Građani Europske unije mogu boraviti
na državnom području Grenade najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180
dana.
2. Državljani Grenade mogu boraviti na
državnom području država članica koje u cijelosti primjenjuju
schengensku pravnu stečevinu najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180
dana. To razdoblje izračunava se neovisno o trajanju boravka u državi
članici koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku pravnu
stečevinu.
Državljani Grenade mogu boraviti najviše 90
dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana na državnom području svake države
članice koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku pravnu
stečevinu, neovisno o izračunatom trajanju boravka na državnom
području država članica koje primjenjuju schengensku pravnu
stečevinu u cijelosti.
3. Ovim se Sporazumom ne utječe na
mogućnost Grenade i država članica da produlje razdoblje boravka na
više od 90 dana u skladu s nacionalnim pravom i pravom Unije.
Članak 5.
Teritorijalna primjena
1. U pogledu Francuske Republike odredbe ovog
Sporazuma primjenjuju se samo na europsko područje Francuske Republike.
2. U pogledu Kraljevine Nizozemske odredbe
ovog Sporazuma primjenjuju se samo na europsko područje Kraljevine
Nizozemske.
Članak 6.
Zajednički odbor za upravljanje
Sporazumom
1. Ugovorne stranke osnivaju zajednički
odbor stručnjaka (dalje u tekstu „Odbor”) koji se sastoji od predstavnika
Europske unije i predstavnika Grenade. Uniju predstavlja Europska komisija.
2. Odbor, među ostalim, ima sljedeće
zadatke:
(a) nadzor provedbe ovog Sporazuma;
(b) predlaganje izmjena ili dopuna ovom
Sporazumu;
(c) davanje prijedloga za rješavanje sporova
koji proizlaze iz tumačenja ili primjene odredaba ovog Sporazuma.
3. Odbor se, prema potrebi, sastaje na zahtjev
jedne ugovorne stranke.
4. Odbor donosi svoj poslovnik.
Članak 7.
Odnos između ovog Sporazuma i
postojećih bilateralnih sporazuma o ukidanju obveze posjedovanja viza
između država članica i Grenade
Ovaj Sporazum ima prednost pred odredbama
svakog bilateralnog sporazuma ili dogovora zaključenog između
pojedinih država članica i Grenade ako se njihovim odredbama uređuju
pitanja koja ulaze u područje primjene ovog Sporazuma.
Članak 8.
Završne odredbe
1. Ugovorne stranke ratificiraju ili
odobravaju ovaj Sporazum u skladu sa svojim mjerodavnim unutarnjim postupcima i
Sporazum stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca nakon kasnijeg datuma od dva
datuma na koji su ugovorne stranke priopćile jedna drugoj da su navedeni
postupci okončani.
2. Ovaj se Sporazum sklapa na neodređeno
vrijeme, osim ako se otkaže u skladu sa stavkom 5.
3. Ovaj se Sporazum može izmijeniti pisanim
sporazumom ugovornih stranaka. Izmjene stupaju na snagu nakon što ugovorne
stranke obavijeste jedna drugu o okončanju unutarnjih postupaka potrebnih
u tu svrhu.
4. Svaka ugovorna stranka može suspendirati
provedbu cijelog ili dijela ovog Sporazuma, posebno zbog javnog poretka,
zaštite nacionalne sigurnosti ili zaštite javnog zdravlja, nezakonite
imigracije ili ponovnog uvođenja obveze posjedovanja vize od strane neke
od ugovornih stranaka. Odluka o suspenziji priopćuje se drugoj ugovornoj
stranci najkasnije dva mjeseca prije njezina stupanja na snagu. Ugovorna
stranka koja je suspendirala primjenu ovog Sporazuma bez odgode
obavješćuje drugu ugovornu stranku o prestanku postojanja razloga za
suspenziju i ukida suspenziju.
5. Svaka ugovorna stranka može otkazati ovaj
Sporazum pisanom obaviješću drugoj ugovornoj stranci. Ovaj Sporazum
prestaje važiti 90 dana od datuma takve obavijesti.
6. Grenada može suspendirati primjenu ovog
Sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu na sve države članice.
7. Unija može suspendirati primjenu ovog
Sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu na sve države članice.
Sastavljeno u Bruxellesu, u dva primjerka
svaki na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom,
francuskom, grčkom, hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom,
malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom,
slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, pri
čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O ISLANDU, NORVEŠKOJ,
ŠVICARSKOJ I LIHTENŠTAJNU
Ugovorne stranke primaju na znanje bliski
odnos između Europske unije i Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna,
posebno na temelju sporazuma od 18. svibnja 1999. i 26. listopada 2004. o
pridruživanju navedenih zemalja provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne
stečevine.
U takvim je okolnostima poželjno da tijela
Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna, s jedne strane, i Grenade, s druge
strane, bez odlaganja sklope bilateralne sporazume o ukidanju viza za
kratkotrajni boravak koji bi sadržavali odredbe kao u ovom Sporazumu.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU
KATEGORIJE OSOBA KOJE PUTUJU U SVRHU OBAVLJANJA PLAĆENE AKTIVNOSTI U
SKLADU S ČLANKOM 3. STAVKOM 2. OVOG SPORAZUMA
Želeći osigurati zajedničko
tumačenje, ugovorne stranke suglasne su da, za potrebe ovog Sporazuma,
kategorija osoba koje obavljaju plaćenu aktivnost obuhvaća osobe koje
ulaze na državno područje druge ugovorne stranke u svrhu obavljanja
plaćenog zanimanja/aktivnosti kao zaposlenik ili pružatelj usluga.
Ta kategorija ne bi trebala obuhvaćati:
— poslovne osobe, tj. osobe koje putuju za
potrebe poslovanja (bez sklapanja radnog odnosa u državi druge ugovorne
stranke),
— sportaše i umjetnike koji obavljaju
aktivnost na ad hoc osnovi,
— novinare koje je uputila medijska kuća
iz njihove matične države, i
— pripravnike u poduzećima.
Provedbu ove izjave nadzire zajednički
odbor prema svojim nadležnostima u skladu s člankom 6. ovog Sporazuma, te
može predložiti izmjene ako to na temelju iskustava ugovornih stranaka smatra
potrebnim.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU
RAZDOBLJA OD 90 DANA U BILO KOJEM RAZDOBLJU OD 180 DANA KAO ŠTO JE NAVEDENO U
ČLANKU 4. OVOG SPORAZUMA
Ugovorne stranke suglasne su da razdoblje od
najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana kako je utvrđeno u
članku 4. ovog Sporazuma znači neprekidni posjet ili nekoliko
uzastopnih posjeta čije ukupno trajanje ne prelazi 90 dana u bilo kojem
razdoblju od 180 dana.
Pojam „bilo koji” podrazumijeva primjenu
pomičnog referentnog razdoblja od 180 dana, računajući
retroaktivno svaki dan boravka u posljednjem razdoblju od 180 dana, kako bi se
provjerilo poštuje li se i dalje uvjet maksimalno dozvoljenog boravka od 90
dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. Među ostalim, to znači da se
u slučaju odsutnosti u neprekinutom razdoblju od 90 dana dozvoljava novi
boravak u trajanju do 90 dana.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O INFORMIRANJU
GRAĐANA O SPORAZUMU O UKIDANJU VIZA
Priznajući važnost transparentnosti za
građane Europske unije i državljane Grenade, ugovorne stranke suglasne su
osigurati potpuno širenje informacija o sadržaju i posljedicama sporazuma o
ukidanju viza i povezanim pitanjima, kao što su uvjeti ulaska.


				|

		52014PC0726

			Prijedlog ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji, u skladu s točkom 13. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (zahtjev EGF/2014/014 DE/Aleo Solar) /* COM/2014/0726 final */

			   	OBRAZLOŽENJE
KONTEKST PRIJEDLOGA
1.           Pravila koja se primjenjuju
na financijske doprinose iz Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji (EGF)
utvrđena su Uredbom (EU) br. 1309/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća od 17. prosinca 2013. o Europskom fondu za prilagodbu
globalizaciji (2014. – 2020.) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ)
br. 1927/2006[1]
(„Uredba o EGF-u”).
2.           Njemačka tijela
podnijela su zahtjev EGF/2014/014 DE/Aleo Solar za financijski
doprinos iz EGF-a slijedom otpuštanja u poduzeću aleo solar AG i dvjema
podružnicama u Njemačkoj.
3.           Nakon ocjenjivanja zahtjeva
Komisija je, u skladu sa svim primjenjivim odredbama Uredbe o EGF-u, donijela
zaključak da su ispunjeni uvjeti za dodjelu financijskog doprinosa iz
EGF-a.
SAŽETAK ZAHTJEVA
 Zahtjev za dodjelu sredstava iz EGF-a || EGF/2014/014 DE/Aleo Solar
 Država članica || Njemačka
 Predmetna regija / predmetne regije (razina NUTS 2) || Brandenburg (DE40) i Weser-Ems (DE94)
 Datum podnošenja zahtjeva || 29. 7. 2014.
 Datum potvrde primitka zahtjeva || 4. 8. 2014.
 Datum podnošenja zahtjeva za dodatnim informacijama || 11. 8. 2014.
 Rok za dostavu dodatnih informacija || 23. 9. 2014.
 Rok za dovršetak ocjenjivanja || 16. 12. 2014.
 Intervencijski kriterij || Članak 4. stavak 1. točka (a) Uredbe o EGF-u
 Primarno poduzeće || aleo solar AG
 Sektor/sektori ekonomske djelatnosti (odjeljak NACE Rev. 2)[2] || Odjeljak 26 („Proizvodnja računala te elektroničkih i optičkih proizvoda”)
 Broj podružnica, dobavljača i daljnjih proizvođača || 2
 Referentno razdoblje (četiri mjeseca) || 7. ožujka 2014. – 7. srpnja 2014.
 Broj otpuštanja i prestanaka djelatnosti tijekom referentnog razdoblja (a) || 657
 Broj otpuštanja i prestanaka djelatnosti prije ili nakon referentnog razdoblja (b) || 0
 Ukupni broj otpuštanja i prestanaka djelatnosti (a + b) || 657
 Ukupan predviđeni broj ciljanih korisnika || 476
 Broj ciljanih mladih osoba koje nisu zaposlene, ne obrazuju se i ne osposobljavaju (NEET-ovi) || 0
 Proračun za usluge prilagođene potrebama (EUR) || 1 719 601
 Proračun za provedbu EGF-a[3] (EUR) || 105 000
 Ukupni proračun (EUR) || 1 824 601
 Doprinos iz EGF-a (60 %) (EUR) || 1 094 760
OCJENA ZAHTJEVA
Postupak
4.           Njemačka tijela
podnijela su zahtjev EGF/2014/014 DE/Aleo Solar 29. srpnja 2014.,
unutar 12 tjedana od datuma na koji su ispunjeni intervencijski kriteriji
utvrđeni u nastavku teksta. Komisija je potvrdila primitak zahtjeva
4. kolovoza 2014., unutar dva tjedna od dana njegova podnošenja, te je
11. kolovoza 2014. od njemačkih tijela zatražila dodatne informacije.
Te su dodatne informacije dostavljene unutar šest tjedana od dana podnošenja
zahtjeva. Rok u trajanju od 12 tjedana od dana primitka potpunog zahtjeva
unutar kojeg bi Komisija trebala dovršiti ocjenu usklađenosti zahtjeva s
uvjetima za pružanje financijskog doprinosa ističe
16. prosinca 2014.
Prihvatljivost zahtjeva
Predmetna poduzeća i korisnici
5.           Zahtjev se odnosi na 657
radnika koji su proglašeni viškom u poduzeću aleo solar AG i dvjema
podružnicama aleo solar Dritte Produktion GmbH (Prenzlau) i aleo solar
Deutschland GmbH (Oldenburg). Aleo solar poslovao je u gospodarskom
sektoru razvrstanom u odjeljak 26 NACE Rev. 2 („Proizvodnja
računala te elektroničkih i optičkih proizvoda”). Otpuštanja
koja su predmetna poduzeća provela uglavnom se odnose na regije razine
NUTS 2[4]
Brandenburg (DE40) i Weser-Ems (DE94).
 Poduzeća i broj otpuštanja u referentnom razdoblju
 aleo solar AG || 390
 aleo solar Dritte Produktion GmbH || 163
 aleo solar Deutschland GmbH || 104
 Ukupni broj poduzeća: 3 || Ukupni broj otpuštanja: || 657
 Ukupni broj samozaposlenih osoba koje su prestale sa svojom djelatnošću: || 0
 Ukupni broj prihvatljivih radnika i samozaposlenih osoba: || 657
Intervencijski kriteriji
6.           Njemačka tijela
podnijela su zahtjev na temelju intervencijskih kriterija iz
članka 4. stavka 1. točke (a) Uredbe o EGF-u prema
kojima je uvjet najmanje 500 radnika proglašenih viškom ili samozaposlenih
osoba koje prestaju sa svojom djelatnošću, u referentnom razdoblju od
četiri mjeseca, u poduzeću u državi članici,
uključujući radnike proglašene viškom i/ili samozaposlene osobe koje
prestaju sa svojom djelatnošću kod dobavljača ili daljnjih
proizvođača.
7.           Referentno razdoblje od
četiri mjeseca traje od 7. ožujka 2014. do 7. srpnja 2014.
8.           Zahtjev se odnosi na 390
radnika koji su proglašeni viškom[5]
u poduzeću aleo solar AG tijekom referentnog razdoblja od četiri
mjeseca te na 267 radnika koji su proglašeni viškom u dvjema podružnicama
tijekom istog referentnog razdoblja.
Izračun broja otpuštanja i
prestanaka djelatnosti
9.           Izračun broja
otpuštanja:
–
za svih 657 radnika uzima se da su otpušteni od
datuma na koji je poslodavac obavijestio radnika o otpuštanju ili raskidu
ugovora o radu.
Prihvatljivi korisnici
10.         Zahtjevom nisu obuhvaćena
dodatna otpuštanja prije ili nakon referentnog razdoblja.
11.         Ukupni broj prihvatljivih
korisnika stoga iznosi 657.
Veza između otpuštanja i velikih
strukturnih promjena u tokovima svjetske trgovine nastalih zbog globalizacije
12.         Kako bi dokazala vezu
između otpuštanja i velikih strukturnih promjena u tokovima svjetske
trgovine nastalih zbog globalizacije, Njemačka navodi da je aleo solar
bilo njemačko poduzeće unutar grupacije Robert Bosch Group koja je
imala proizvodne objekte i u Španjolskoj, Italiji, SAD-u, Australiji i
Engleskoj, od kojih ih je nekoliko prodano u posljednjih nekoliko godina.
13.         Aleo Solar jedno je od brojnih
europskih solarnoenergetskih poduzeća koja su postala nesolventna,
napustila svoju djelatnost, u potpunosti ili djelomično prestala s
proizvodnjom ili koja su prodana kineskim ulagačima u posljednjih nekoliko
godina (od 2010.). U dokumentu „Photovoltaic (PV) Sustainable Growth Index for
2011”[6]
(Indeks održivosti rasta poduzeća iz fotonaponskog sektora za 2011.)
zaključuje se da se „ukupni prihod koji su 33 poduzeća iz
fotonaponskog sektora uključena u studiju[7]
ostvarila na tržištu na kojem je broj ugradnji porastao za 129 %
povećao za 79 %, s 21 milijarde USD na
36 milijardi USD (2005. – 2011.). Prihod kineskih i tajvanskih
poduzeća rastao je brže od prihoda njemačkih poduzeća i
poduzeća iz SAD-a. Tržišni udio njemačkih poduzeća nastavlja se
smanjivati. Poduzeća iz SAD-a izgubila su dio tržišnog udjela nakon što su
četiri godine bilježila rast.”. Stoga se od 2005. do 2011. udio Kine u
ukupno ostvarenim prihodima na tržištu povećao s 11 % na 45 %, a
Njemačke smanjio sa 64 % na 21 %. Jedina druga država članica
EU-a u kojoj je proizvodnja dovoljno značajna za uvrštavanje je Španjolska
s 1 %.
14.         Kapaciteti proizvodnje u Kini
znatno nadmašuju potražnju na vlastitom i svjetskom tržištu; u kombinaciji s
padom potražnje na svjetskoj razini to je dovelo do urušavanja cijena. Kineska
poduzeća opstaju i ostvaruju rast prodajom proizvoda po niskim cijenama na
inozemnim tržištima, što je moguće zahvaljujući financijskoj potpori
koja je lokalno dostupna kineskim proizvođačima te činjenici da
je predmetnom sektoru dana prednost u trenutačnom kineskom petogodišnjem
planu (2011. – 2015.). Više od 90 % kineske proizvodnje se izvozi, od
čega 80 % u EU. Cijene u EU-u pale su u 2011. za 40 % u odnosu
na 2010., na razinu ispod troškova proizvodnje poduzeća aleo solar. EU je
u 2013. odobrio dodatne carine na solarne module iz Kine te najmanju
moguću cijenu koja je, međutim, i dalje niža od troškova proizvodnje
njemačkih proizvođača.
15.         Aleo solar ostvario je u 2010.
promet od 550 milijuna EUR i dobit od 43 milijuna EUR; od
2011. bilježi se nagli pad te su u 2013. gubici iznosili
92 milijuna EUR. Broj zaposlenih u poduzeću u međuvremenu
se smanjio s 995 u 2011. na 740 u 2013. Unatoč raznim pokušajima
restrukturiranja i povećanja učinkovitosti, poduzeće aleo solar
nije ponovno počelo ostvarivati dobit, a i budući izgledi bili su u
skladu s tim. Poduzeće je otišlo u stečaj te je zatvorilo ili prodalo
svoje objekte, dok su neka druga njemačka solarnoenergetska poduzeća
koja su bilježila gubitke izmjestila proizvodnju na Daleki istok, npr. u
Maleziju.
16.         Dosad su se dva zahtjeva za
doprinos iz EGF-a (zajedno s ovim) odnosila na proizvodnju solarnih modula i
oba su se zasnivala na učincima globalizacije na trgovinu.
Događaji koji su doveli do
otpuštanja i prestanaka djelatnosti
17.         Događaji koji su doveli
do otpuštanja su zatvaranja dvaju objekata aleo solara u Njemačkoj,
proizvodnog postrojenja u Prenzlauu (553 otpuštanja) i administrativnog centra
u Oldenburgu (104 otpuštanja). U međuvremenu je stečajni upravitelj
prodao proizvodno postrojenje u Prenzlauu azijskom konzorciju koji je zaposlio
164 otpuštena radnika aleo solara. Bez obzira na to što su trenutačno
ponovno zaposleni, i ti radnici mogu sudjelovati u mjerama koje se podupire
sredstvima iz EGF-a (pod uvjetom da ih je moguće uskladiti s njihovim
radnim vremenom) jer budućnost njihova novog zaposlenja nije sigurna.
Predviđene posljedice otpuštanja na
lokalno, regionalno ili nacionalno gospodarstvo i zaposlenost
18.         Otpuštanja znatno štete
regionalnom gospodarstvu u Prenzlauu/Brandenburgu. Gustoća naseljenosti u
tom području relativno je niska (41 stanovnik/km2, a nacionalni
prosjek je 84 stanovnika/km2). Prevladavaju mala i srednja
poduzeća, a više od 249 radnika zaposleno je u samo 10 poduzeća
(0,3 %). Aleo solar bio je jedan od većih poslodavaca te ne postoje
izgledi da će se otpušteni radnici moći u bliskoj budućnosti
zaposliti na sličnim poslovima.
19.         Glavni sektori u regiji su
poljoprivreda (uključujući ekološku proizvodnju), turizam i
proizvodnja mineralnih ulja i energije iz obnovljivih izvora. Dohodak po
stanovniku bitno je niži od nacionalnog prosjeka. Stope nezaposlenosti u
Njemačkoj najveće su u područjima Uckermarku (15,5 %) i
Prenzlauu (16,4 %) (svibanj 2014.). Radnici koji su se pridružili
prijelaznom poduzeću i za koje su se započele provoditi mjere za koje
je zatražena potpora iz EGF-a ne uzimaju se u obzir pri izračunu stope
nezaposlenosti, koja bi u suprotnom bila veća za 0,9 %. Postoji
veliki rizik dugotrajne nezaposlenosti za otpuštene radnike. Stoga će se
mjerama poticati radnike da uzmu u obzir i poslove koji se ne nude u
neposrednoj blizini i zaposle se ondje gdje je to moguće.
20.         Situacija u pogledu
zaposlenosti mnogo je povoljnija u području Oldenburga u kojem je bila
smještena administracija aleo solara, a 104 radnika koja su ondje otpuštena
nisu obuhvaćena mjerama koje se trebaju sufinancirati sredstvima iz EGF-a.

Ciljani korisnici i predložena djelovanja
Ciljani korisnici
21.         Predviđa se da će
476 ciljanih radnika sudjelovati u mjerama. Raščlamba radnika po spolu,
državljanstvu i dobnoj skupini je sljedeća:
 Kategorija || Broj ciljanih korisnika
 Spol: || Muškarci: || 262 || (55,0 %)
   || Žene: || 214 || (45,0 %)
 Državljanstvo: || Državljani zemalja EU-a: || 474 || (99,6 %)
   || Državljani zemalja izvan EU-a: || 2 || (0,4 %)
 Dobna skupina: || 15 – 24 godine: || 3 || (0,6 %)
   || 25 – 29 godina: || 42 || (8,8 %)
   || 30 – 54 godine: || 332 || (69,7 %)
   || 55 – 64 godine: || 98 || (20,6 %)
   || Stariji od 64 godine: || 1 || (0,2 %)
Prihvatljivost predloženih djelovanja
22.         Socijalni partneri
uključeni u zbivanja u poduzećima aleo solar AG i aleo solar
Dritte Produktion GmbH dogovorili su se početkom 2014. o socijalnom
planu koji uključuje usluge prijelaznog poduzeća. Dionici su
odlučili da će te usluge pružati poduzeće BOB Transfer GmbH
koje će djelovati u Prenzlauu. Radnicima će se usluge prijelaznog
poduzeća pružati od 11. travnja 2014. Za razliku od prethodnih
njemačkih zahtjeva, neće biti moguće započeti provoditi
mjere s pomoću sufinanciranja iz ESF-a prije donošenja odluke o zahtjevu
za doprinos iz EGF-a.
23.         Kombinacijom svih sljedećih
mjera nastaje paket usluga prilagođenih potrebama koje će
koordinirati prijelazno poduzeće s ciljem reintegracije otpuštenih radnika
na tržište rada:
–        mjere strukovnog osposobljavanja (Qualifizierungen):
ove mjere nudit će se radnicima koji ispunjavaju uvjete nakon provedenih
razgovora na temelju kojih će se izraditi profili i odrediti
mogućnosti profesionalnog usmjeravanja te će im se njima nastojati
pomoći da iskoriste uočene prilike na tržištu rada. Na ponuđenim
tečajevima osposobljavanja težište će biti na sektorima s dobrim
budućim izgledima, primjerice građevini, zdravstvu i skrbi,
maloprodaji, pripremi i dostavi hrane i pića te prijevozu i logistici.
Tečajevi se mogu organizirati pojedinačno ili grupno, a mogu varirati
od izgradnje osnovnih kompetencija (npr. jezici, informatičke vještine,
vozačka dozvola) do tečajeva unapređenja i tečajeva na
kojima se radnike priprema za nove sektore, uključujući pokretanje
posla. Za 18 otpuštenih radnika s raznim oblicima invaliditeta organizirat
će se posebni tečajevi.
–        savjeti i usmjeravanje za razvoj karijere
(Berufsorientierung): ovo će uključiti razne inovativne
instrumente, primjerice mapiranje vještina, video-molbe za posao, molbe
podnesene s pomoću interneta i rad kod kuće. Instrument mapiranja
vještina razvijen je u kontekstu inicijative Komisije „Nove vještine za nove
poslove” i trebao bi pomoći radnicima da izbjegnu nepodudaranje vještina
navedenih u molbama s mogućim novim poslovima. Podnositelji će se s
pomoću video-molbi moći predstaviti na profesionalan način i
ostaviti utisak. Rad od kuće mogao bi im otvoriti prilike za zapošljavanje
jer bi trošak zapošljavanja za potencijalne poslodavce bio manji.
–        skupine osoba u sličnom položaju /
radionice: ovo će biti forumi s animatorom na kojima će sudionici
moći razmjenjivati ideje i mišljenja. Skupine osoba u sličnom
položaju mogu se oformiti na više načina, npr. po dobnoj skupini,
potrebama, obiteljskoj situaciji ili prethodnom radnom iskustvu. U obzir
će se uzeti činjenica da je otprilike 200 sudionika starije od 50
godina i da su pri traženju posla suočeni s dodatnim preprekama. Zatvaranje
poduzeća pogađa nekoliko parova i samohranih roditelja kojima će
možda biti potrebna psihološka pomoć.
–        savjeti o poduzetništvu (Existenzgründerberatung):
ovo će uključiti pružanje stručnih savjetodavnih usluga osobama
koje razmišljaju o mogućnosti pokretanja posla. U tome će sudjelovati
novi poduzetnici i osobe čija kreativnost može poslužiti kao
nadahnuće kako bi se ohrabrilo otpuštene radnike i kako bi im se pomoglo
pri osmišljavanju novih ideja.
–        međuregijsko savjetovanje (Interregionale
Beratung): ovime će se nastojati potaknuti radnike da potraže posao u
drugim regijama te može uključivati i posjete sajmovima karijera.
–        traženje posla (Stellenresearch):
profesionalni tražitelj posla upotrijebit će svoje kontakte i iskustvo
kako bi otkrio slobodna radna mjesta koja još nisu oglašena, a koja bi mogla
odgovarati prihvatljivim radnicima. Mogu se organizirati događaji na
kojima će se prihvatljivi radnici moći predstaviti potencijalnim
budućim poslodavcima.
–        naknadno mentorstvo/savjetovanje (Nachbetreuung/Beratung):
radnici se mogu okoristiti dodatnim savjetima i usmjeravanjem nakon što se
zaposle kako bi se rizik gubitka posla sveo na najmanju moguću mjeru.
–        naknadno mentorstvo / čuvanje radnog
mjesta (Nachbetreuung / Beschaeftigungs-sicherung): ovo je posebno važno
radnicima koji se zaposle na radnom mjestu koje je udaljeno od njihova
prethodnog boravišta i kojima će možda trebati mentorstvo i savjeti
povezani sa selidbom.
–        naknada za osposobljavanje (Transferkurzarbeitergeld):
ova naknada iznosi 60 % prijašnjeg neto prihoda radnika, odnosno 67 %
ako jedno dijete ili više njih boravi u kućanstvu primatelja naknade. Može
se isplaćivati za razdoblje od otprilike devet mjeseci od dana na koji se
radnik pridruži prijelaznom poduzeću.
24.         U tekstu opisana predložena
djelovanja predstavljaju aktivne mjere na tržištu rada u okviru prihvatljivih
djelovanja utvrđenih člankom 7. Uredbe o EGF-u. Tim se
djelovanjima ne zamjenjuju pasivne mjere socijalne zaštite.
25.         Njemačka tijela dostavila
su zatražene podatke o djelovanjima koja su obvezna za predmetna poduzeća
na temelju nacionalnog zakonodavstva ili kolektivnih ugovora. Potvrdila su da
se financijskim doprinosom iz EGF-a neće zamijeniti ta djelovanja.
Predviđeni proračun
26.         Predviđeni ukupni
troškovi iznose 1 824 601 EUR, u što su uključeni rashodi
za usluge prilagođene potrebama u iznosu od 1 719 601 EUR i
rashodi za aktivnosti pripreme, upravljanja, informiranja i promidžbe te
kontrole i izvješćivanja u iznosu od 105 000 EUR.
27.         Ukupan financijski doprinos
zatražen iz EGF-a iznosi 1 094 760 EUR (60 % ukupnih
troškova).
 Djelovanja || Predviđeni broj sudionika || Predviđeni trošak po sudioniku (u EUR)* || Predviđeni ukupni troškovi        (u EUR)
 Usluge prilagođene potrebama (djelovanja na temelju članka 7. stavka 1. točaka (a) i (c) Uredbe o EGF-u)
 Mjere strukovnog osposobljavanja (Qualifizierungsmassnahmen) || 230 || 2 512 || 577 793
 Savjeti i usmjeravanje za razvoj karijere (Berufsorientierung) || 180 || 370 || 66 625
 Skupine osoba u sličnom položaju / radionice || 265 || 559 || 148 100
 Savjeti o poduzetništvu (Existenzgründerberatung) || 25 || 1 225 || 30 634
 Međuregijsko savjetovanje (Interregionale Beratung) || 95 || 364 || 34 549
 Traženje posla (Stellenresearch) || 100 || 683 || 68 255
 Naknadno mentorstvo/savjetovanje (Nachbetreuung/Beratung) || 165 || 900 || 148 477
 Naknadno mentorstvo / čuvanje radnog mjesta (Nachbetreuung/Beschaeftigungs-sicherung) || 35 || 1 237 || 43 308
 Međuzbroj (a): || – || 1 117 741
 (65 %)
 Naknade i poticaji (djelovanja na temelju članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe o EGF-u)
 Naknada za osposobljavanje (Transferkurzarbeitergeld) || 403 || 1 493 || 601 860
 Međuzbroj (b): || – || 601 860
 (35 %)
 Djelovanja na temelju članka 7. stavka 4. Uredbe o EGF-u
 1. Aktivnosti pripreme || – || 15 750
 2. Upravljanje || – || 57 750
 3. Informiranje i promidžba || – || 5 250
 4. Kontrola i izvješćivanje || – || 26 250
 Međuzbroj (c): || – || 105 000
 (5,75 %)
 Ukupni troškovi (a + b + c): || – || 1 824 601
 Doprinos iz EGF-a (60 % ukupnih troškova) || – || 1 094 760
 * Zaokruženi iznosi ||   ||
28.         Troškovi djelovanja
utvrđenih u prethodno navedenoj tablici kao djelovanja na temelju
članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe o EGF-u ne
prelaze 35 % ukupnih troškova usklađenog paketa usluga
prilagođenih potrebama. Njemačka tijela potvrdila su da ta djelovanja
ovise o aktivnom sudjelovanju ciljanih korisnika u traženju posla ili
aktivnostima osposobljavanja.
Razdoblje prihvatljivosti rashoda
29.         Njemačka tijela
započela su s pružanjem usluga prilagođenih potrebama ciljanim
korisnicima 11. travnja 2014. Rashodi za djelovanja na koja se odnose
međuzbrojevi (a) i (b) iz prethodno navedene tablice stoga su prihvatljivi
za financijski doprinos iz EGF-a od 11. travnja 2014. do 29. srpnja
2016.
30.         Njemačka tijela
počela su stvarati administrativne rashode za provedbu EGF-a
1. ožujka 2014. Rashodi za aktivnosti pripreme, upravljanja, informiranja
i promidžbe te kontrole i izvješćivanja, tj. međuzbroj (c) iz
prethodno navedene tablice, stoga su prihvatljivi za financijski doprinos iz
EGF-a od 1. ožujka 2014. do 29. siječnja 2017.
Komplementarnost s djelovanjima koja se
financiraju nacionalnim sredstvima ili sredstvima Unije
31.         Izvori nacionalnog
pretfinanciranja i sufinanciranja su savezni proračun i Savezna agencija
za zapošljavanje (Bundesagentur für Arbeit). Na taj način financira se
40 % nacionalnog doprinosa, a s pretfinanciranjem mjera moći će
se započeti nakon što u zadovoljavajućoj mjeri bude izvjesno da
će sredstva iz EGF-a biti stavljena na raspolaganje.
32.         Njemačka tijela potvrdila
su da se za prethodno opisane mjere za koje se dodjeljuje financijski doprinos
iz EGF-a neće dodijeliti financijski doprinos i iz drugih financijskih
instrumenata Unije.
Postupci za savjetovanje s ciljanim
korisnicima, njihovim predstavnicima, socijalnim partnerima te s lokalnim i
regionalnim tijelima
33.         Njemačka tijela navela su
da je usklađeni paket usluga prilagođenih potrebama sastavljen u
dogovoru s predstavnicima ciljanih korisnika. Nakon tih je savjetovanja Savezno
ministarstvo za zapošljavanje i socijalna pitanja, zajedno sa Saveznom
agencijom za zapošljavanje i prijelaznim poduzećem, 12. lipnja 2014.
predstavilo planirani paket usluga prilagođenih potrebama predstavnicima
ciljanih korisnika koji su se složili s njegovim sadržajem i pojedinostima.
Sustavi upravljanja i kontrole
34.         Zahtjev sadržava opis sustava
upravljanja i kontrole kojim se utvrđuju nadležnosti uključenih
tijela. Njemačka je obavijestila Komisiju da će financijskim
doprinosom upravljati ona tijela unutar Saveznog ministarstva za zapošljavanje
i socijalna pitanja (Bundesministerium für Arbeit und Soziales) koja upravljaju
i sredstvima iz ESF-a. Međutim, unutar „Gruppe Europäische Fonds für
Beschäftigung”, upravljačko tijelo za EGF je „Referat EF 4”, dok istu
ulogu za ESF obavlja „Referat EF 1”. Nadzorno tijelo za EGF i ESF je
„Organisationseinheit Prüfbehörde”. Ta su tijela upravljala i prošlim
doprinosima koji su iz EGF-a odobreni Njemačkoj.
Obveze predmetne države članice
35.         Njemačka tijela dostavila
su sva potrebna jamstva u vezi sa sljedećim:
–
u pristupu predloženim djelovanjima i njihovoj
provedbi poštovat će se načela jednakog postupanja i
nediskriminacije,
–
ispunjeni su zahtjevi utvrđeni nacionalnim
zakonodavstvom i zakonodavstvom EU-a o kolektivnom otpuštanju,
–
ako su poduzeća nastavila s radom nakon što su
provela otpuštanja, ispoštovala su pravne obveze kojima se uređuju
otpuštanja te su se u skladu s njima pobrinula za svoje radnike,
–
za predložena djelovanja neće se primati
financijska potpora iz drugih fondova ili financijskih instrumenata Unije te
će se spriječiti dvostruko financiranje,
–
predložena djelovanja bit će komplementarna s
djelovanjima koja se financiraju iz strukturnih fondova,
–
financijski doprinos iz EGF-a bit će u skladu
s postupovnim i materijalnim pravilima Unije o državnim potporama.
PRORAČUNSKE IMPLIKACIJE
Proračunski prijedlog
36.         EGF ne premašuje najveći
godišnji iznos od 150 milijuna EUR (cijene iz 2011.), kako je
utvrđeno člankom 12. Uredbe Vijeća (EU, Euratom)
br. 1311/2013 od 2. prosinca 2013. kojom se uspostavlja višegodišnji
financijski okvir za razdoblje 2014. – 2020.[8]
37.         Nakon što je proučila
zahtjev u odnosu na uvjete utvrđene člankom 13. stavkom 1.
Uredbe o EGF-u te uzela u obzir broj ciljanih korisnika, predložena djelovanja
i predviđene troškove, Komisija predlaže da se radi osiguravanja financijskog
doprinosa za zahtjev iz EGF-a odobri iznos od 1 094 760 EUR, što
predstavlja 60 % ukupnih troškova predloženih djelovanja.
38.         Predloženu odluku o
mobilizaciji EGF-a zajednički će donijeti Europski parlament i
Vijeće, kako je utvrđeno točkom 13.
Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između
Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o
suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom
upravljanju[9].
Povezani akti
39.         Istodobno s podnošenjem ovog
prijedloga odluke o mobilizaciji EGF-a, Komisija će Europskom parlamentu i
Vijeću podnijeti prijedlog za prijenos iznosa od
1 094 760 EUR u odgovarajuću proračunsku liniju.
40.         Istodobno s donošenjem ovog
prijedloga odluke o mobilizaciji EGF-a, Komisija će provedbenim aktom
donijeti odluku o financijskom doprinosu koja će stupiti na snagu na dan
na koji Europski parlament i Vijeće donesu predloženu odluku o
mobilizaciji EGF-a.
Prijedlog
ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbu
globalizaciji, u skladu s točkom 13. Međuinstitucionalnog
sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta,
Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s
proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju
(zahtjev EGF/2014/014 DE/Aleo Solar)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU)
br. 1309/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od
17. prosinca 2013. o Europskom fondu za prilagodbu globalizaciji
(2014. – 2020.) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1927/2006[10], a posebno njezin
članak 15. stavak 4.,
uzimajući u obzir
Međuinstitucionalni sporazum od 2. prosinca 2013. između
Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o
suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom
upravljanju[11],
a posebno njegovu točku 13.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Europski fond za prilagodbu
globalizaciji (EGF) osnovan je kako bi se pružila potpora radnicima koji su proglašeni
viškom i samozaposlenim osobama koje su prestale sa svojom djelatnošću
zbog velikih strukturnih promjena u tokovima svjetske trgovine uzrokovanih
globalizacijom, kao posljedica nastavka svjetske financijske i gospodarske
krize razmatrane Uredbom (EZ) br. 546/2009[12] ili zbog nove svjetske
financijske i gospodarske krize te kako bi im se pomoglo da se ponovno
uključe na tržište rada.
(2)       EGF ne premašuje najveći
godišnji iznos od 150 milijuna EUR (cijene iz 2011.), kako je
utvrđeno člankom 12. Uredbe Vijeća (EU, Euratom)
br. 1311/2013.
(3)       Njemačka je
29. srpnja 2014. podnijela zahtjev za mobilizaciju EGF-a u vezi s
otpuštanjima[13]
u poduzeću aleo solar AG i dvjema podružnicama u Njemačkoj te ga
je dopunila dodatnim podacima kako je predviđeno člankom 8.
stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1309/2013. Taj je zahtjev u skladu sa
zahtjevima za utvrđivanje financijskog doprinosa iz EGF-a utvrđenima
člankom 13. Uredbe (EU) br. 1309/2013.
(4)       EGF bi stoga trebalo
mobilizirati kako bi se osigurao financijski doprinos u iznosu od
1 094 760 EUR za zahtjev koji je podnijela Njemačka,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
U okviru općeg proračuna Europske
unije za financijsku godinu 2015. osigurava se 1 094 760 EUR iz
EGF-a za odobrena sredstva za preuzimanje obveza i odobrena sredstva za
plaćanje.
Članak 2.
Ova se odluka
objavljuje u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]               SL L 347, 20.12.2013., str. 855.
[2]               Uredba (EZ) br. 1893/2006 Europskog parlamenta i
Vijeća od 20. prosinca 2006. o utvrđivanju statističke
klasifikacije ekonomskih djelatnosti NACE Revision 2 te izmjeni Uredbe
Vijeća (EEZ) br. 3037/90 kao i određenih uredbi EZ-a o posebnim
statističkim područjima (SL L 393, 30.12.2006., str. 1.)
[3]               U skladu s člankom 7. četvrtim stavkom
Uredbe (EU) br. 1309/2013.
[4]               Uredba Komisije (EU) br. 1046/2012 od
8. studenoga 2012. o provedbi Uredbe (EZ) br. 1059/2003 Europskog
parlamenta i Vijeća o uspostavi zajedničkog razvrstavanja prostornih
jedinica za statistiku (NUTS), u pogledu prosljeđivanja vremenskih okvira
za novu regionalnu raspodjelu (SL L 310, 9.11.2012., str. 34.)
[5]               U smislu članka 3. točke (a) Uredbe
o EGF-u.
[6]               http://www.pwc.com/en_US/us/technology/assets/pwc-pv-sustainable-growth-index.pdf
[7]               33 najveća solarnoenergetska poduzeća na
svijetu čiji vrijednosni papiri javno kotiraju, prema njihovu rastu te
financijskoj i operativnoj učinkovitosti
[8]               SL L 347, 20.12.2013., str. 884.
[9]               SL C 373, 20.12.2013., str. 1.
[10]             SL L 347, 20.12.2013., str. 855.
[11]             SL C 373, 20.12.2013., str. 1.
[12]             SL L 167, 29.6.2009., str. 26.
[13]             U smislu članka 3. točke (a) Uredbe o
EGF-u.


				|

		52014PC0239

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o stajalištu koje u ime Unije treba donijeti na 103. zasjedanju Međunarodne konferencije rada u pogledu Preporuke za dopunu Konvencije Međunarodne organizacije rada (MOR) o prisilnom radu br. 29 iz 1930. /* COM/2014/0239 final - 2014/0131 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
U okviru cilja nastavljanja i jačanja
postojećih uspješnih praksi suradnje između Unije i država
članica te u skladu s pravilima iz ugovorâ, svrha je ovog prijedloga
utvrđivanje stajališta Unije na 103. zasjedanju Međunarodne
konferencije rada u pogledu Preporuke za dopunu Konvencije Međunarodne
organizacije rada (MOR) o prisilnom radu br. 29 iz 1930.
Konvencija MOR-a o prisilnom radu br. 29
iz 1930., dalje u tekstu „Konvencija”, jedna je od osam temeljnih Konvencija MOR-a
– temeljnih međunarodnih radnih standarda – te se smatra instrumentom za
ljudska prava. Donošenjem konvencije na Međunarodnoj konferenciji rada
1930. godine sve su države članice pozvane na ukidanje korištenja
prisilnog rada u najkraćem mogućem roku te na kriminalizaciju
prekršaja. Ipak, preko 80 godina kasnije i usprkos gotovo univerzalnoj
ratifikaciji Konvencije, ta praksa i dalje postoji, premda u drugačijim
oblicima od onih koji su početkom dvadesetog stoljeća izazvali takvu
zabrinutost. Prema procjeni MOR-a barem 20,9 milijuna osoba diljem svijeta
žrtve su prisilnog rada.
Svrha Preporuke MOR-a koja će se
razmatrati na 103. zasjedanju Međunarodne konferencije rada, dalje u
tekstu „Konferencija”, rješavanje je nedostataka provedbe kako bi se poboljšalo
sprečavanje trgovanja ljudima radi izrabljivanja na radu kao i pružanje
naknade žrtvama prisilnog rada te njihova zaštita.
Na dnevnom je redu Konferencije i donošenje
Protokola o istoj temi kojom se bavi posebna Preporuka za Odluku Vijeća o
odobravanju otvaranja pregovora.
1.1.        Razmatranje i moguće
donošenje Preporuke za dopunu Konvencije MOR-a o prisilnom radu br. 29 iz
1930. na 103. zasjedanju Međunarodne konferencije rada od 28. svibnja do
12. lipnja 2014.
Točka o određivanju standarda naziva
„dopuna Konvencije o prisilnom radu br. 29 iz 1930.” na dnevnom je redu
Međunarodne konferencije rada 2014. u svrhu donošenja Protokola i/ili
Preporuke.
Ta je točka dnevnog reda Konferencije
odabrana na 317. zasjedanju Upravljačkog tijela MOR-a (ožujak 2013.) kao
točka za jednokratnu raspravu o postavljanju standarda za 103. zasjedanje
Konferencije.[1]
Ta je odluka rezultat preporuka sastanka stručnjaka iz veljače 2013.
o prisilnom radu i trgovanju ljudima radi izrabljivanja na radu koji je sazvao
Upravljački odbor MOR-a u svrhu „identifikacije nedostataka u
postojećoj primjeni standarda MOR-a kako bi se utvrdilo postoji li potreba
da se postavljanjem standarda: i. dopune konvencije MOR-a o prisilnom radu s
obzirom na prevenciju i zaštitu žrtava, uključujući naknade; te ii.
suzbije trgovanje ljudima radi izrabljivanja na radu”[2]. Postupak je dio okvira
za djelovanje MOR-a za učinkovito i univerzalno poštovanje, promicanje i
ostvarivanje temeljnih načela i pravâ rada 2012. – 2016.[3]
O obliku dostavljenog instrumenta/dostavljenih
instrumenata – Protokol i/ili Preporuka – odlučit će se na samoj
Konferenciji, na temelju prijedloga Međunarodnog ureda rada u
izvješću Konferenciji iz ožujka 2014., nakon savjetovanja s trostranim
sudionicima MOR-a krajem 2013.[4]
Neki sudionici daju prednost Preporuci priloženoj Protokolu, a drugi
samostalnoj Preporuci pa je ishod odluke Konferencije o tom pitanju neizvjestan[5]. U Preporuci, kojom
će se dopuniti Konvencija i eventualno Protokol, donijet će se
detaljne smjernice o primjeni temeljnih načela Konvencije i možda
Protokola. Ovaj je prijedlog usmjeren na sadržaj takve Preporuke u oba
slučaja, na temelju izvješća podnesenoga Konferenciji.
1.2.        Sadržaj prijedloga Preporuke
Svrha je standarda u razmatranju „rješavanje
nedostataka provedbe radi poboljšanja mjera prevencije, zaštite i naknade kako
bi se postiglo istinsko ukidanje prisilnog rada”.
U prijedlogu Preporuke iz izvješća IV. (2B)
podnesenoga na 103. zasjedanju Međunarodne konferencije rada[6] razmatra se
sljedeće:
·
nacionalne politike: uključujući planove
za djelovanje, koordinaciju i nadzorna tijela, prikupljanje podataka;
·
prevencija: strategije za rješavanje temeljnih
uzroka prisilnog rada, uključujući osnaživanje određenih skupina
ugroženog stanovništva, područje i primjena radnog prava, jačanje
svijesti, programi obuke i orijentacija za migrante prije odlaska, upotreba
jezika/prevođenje, koherentne politike migracije i međunarodna
suradnja u području migracije, osnovna razina socijalne zaštite, smanjenje
trgovine i potražnje za robom i uslugama koji su posljedica prisilnog rada;
·
zaštita žrtava na temelju njihova informiranog
pristanka i neuvjetovana njihovom voljom za suradnju u kaznenim postupcima:
pružanje neposredne pomoći i dugoročnog oporavka i rehabilitacije
svim žrtvama, pružanje zdravstvene skrbi, smještaja, materijalne, socijalne i
ekonomske pomoći, obrazovanja i osposobljavanja, zaštita od zastrašivanja
i osvete te kazne za zločine koje su bile prisiljene počiniti,
posebna zaštita za djecu uz pretpostavku malodobnosti, zaštita radnika
migranata uz razdoblje razmišljanja i oporavka, dozvola privremenog ili stalnog
boravka, prema potrebi, kao i sigurna te po mogućnosti voljna
repatrijacija; mjere za suzbijanje neovlaštenih usluga za posredovanje u
zapošljavanju;
·
naknada i pristup pravdi: pristup primjerenim
pravnim lijekovima za sve žrtve, pravo na naknadu i odštetu, informacije i
savjet, moguće zastupanje žrtava, pristup pravnim lijekovima neovisno o
žrtvinom državljanstvu i pravnom statusu na državnom području, fondovi za
naknadu žrtvama;
·
provedba: inspekcija rada, oduzimanje dobiti od
prisilnog rada, odgovornost pravnih osoba, kažnjavanje počinitelja,
pokazatelji za utvrđivanje žrtava;
·
međunarodna suradnja: tehnička suradnja,
uzajamna pravna pomoć, dijeljenje informacija i dobre prakse.
Prijedlog Preporuke bit će temelj pregovora
za donošenje Preporuke na 103. zasjedanju Međunarodne konferencije rada:
1.3.        Podjela nadležnosti u
području Konvencije i prijedloga Preporuke
Predložene odredbe Preporuke djelomično su
obuhvaćene nadležnostima koje su Uniji dodijeljene ugovorima. Nadalje,
mnoge od njih tiču se područja prava Unije koja su na razini EU-a
već na naprednoj razini uređenosti.
Preporuka se odnosi na vidove trgovanja ljudima i
zaštitu žrtava, što je u vezi s područjem pravosudne suradnje u kaznenim
stvarima[7]
za koje su propisi utvrđeni Direktivom 2011/36/EU o sprečavanju i
suzbijanju trgovanja ljudima i zaštiti njezinih žrtava („borba protiv trgovanja
ljudima”) te Direktivom 2012/29/EU o uspostavi minimalnih standarda prava,
potpore i zaštite žrtava kaznenih djela („prava žrtava”). Na njih se odnosi i
Protokol UN-a o prevenciji, suzbijanju i kažnjavanju trgovanja ljudima,
posebice ženama i djecom, koji dopunjuje Konvenciju Ujedinjenih naroda protiv
transnacionalnog organiziranog kriminala iz 2000. („Protokol UN-a o trgovanju
ljudima”), čiji je EU potpisnik.
U Preporuci će se razmatrati vidovi
područja socijalne politike[8],
za koje su uvjeti utvrđeni poglavito Direktivom 91/533/EEZ o obvezi
poslodavca da obavijesti radnike o uvjetima koji se primjenjuju na ugovor o
radu ili radni odnos („pisana izjava”) te Direktivom 2008/104/EZ o radu preko
poduzeća za privremeno zapošljavanje kao i direktivama o zdravlju i
sigurnosti na radu, radnom vremenu, zaštiti mladih ljudi na radu ili zaštiti
majčinstva[9].
U Preporuci će se razmatrati vidovi
područja azila i imigracije[10]
za koje su uvjeti utvrđeni poglavito Direktivom 2004/81/EZ o dozvoli
boravka izdanoj državljanima trećih zemalja koji su žrtve trgovine ljudima
ili koji su korišteni za djelovanja kojima se omogućuje nezakonito
useljavanje, koji surađuju s nadležnim tijelima, Direktivom 2009/52/EZ o
sankcijama za poslodavce koji svjesno zaposle državljane trećih zemalja s
nezakonitim boravkom („sankcije za poslodavce”) koja određuje sankcije,
uključujući kaznene sankcije, za poslodavce koji izrabljuju
nezakonite migrante te koja sadrži mjere za pružanje naknade žrtvama takvog
izrabljivanja.
U pogledu zaštite radnika migranata, Preporuka
može imati utjecaj na slobodu kretanja radnika osiguranu člankom 45.
UFEU-a i Uredbom 492/2011 o slobodi kretanja radnika u Uniji. Nadalje,
Preporuka će utjecati na međunarodne sporazume, razvojnu suradnju i
trgovinske instrumente EU-a pozivajući se na temeljne radne standarde te
ratifikaciju i učinkovitu provedbu temeljnih Konvencija MOR-a u
trećim zemljama, zemljama kandidatkinjama za pristupanje te u EU-u.
Istovremeno će se preporukom rješavati
pitanja koja ne ulaze u nadležnosti koje su Uniji dodijeljene ugovorima.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Nije primjenjivo.

3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Od 103. zasjedanja Međunarodne
konferencije rada očekuje se razmatranje i donošenje navedenog prijedloga
Preporuke za dopunu Konvencije Međunarodne organizacije rada (MOR) o prisilnom
radu br. 29 iz 1930.
Preporuka kao takva nije pravno
obvezujuća i nije podložna ratifikaciji članica MOR-a. Međutim,
Preporuku koriste nadzorna tijela za primjenu standarda prema MOR-u radi
procjene primjene odgovarajućih radnih standarda te se njome određuju
smjernice za nacionalnu politiku, zakonodavstvo i praksu. U skladu s
člankom 19. stavkom 6. točkama (b) i (c) Ustava MOR-a, donošenje
preporuke podrazumijeva određene obaveze za potpisnice. U tom smislu,
svaka stranka mora pokrenuti zakonodavne ili administrativne postupke u
propisanom roku radi razmatranja njezine provedbe u domaćem pravnom
poretku, mora obavijestiti MOR o mjerama kojima pravni poredak usklađuje s
Preporukom te, ako odluči ne primijeniti Preporuku, u redovitim razmacima
mora izvještavati MOR o trenutačnom stanju domaćeg prava i praksi u
pogledu pitanja iz Preporuke.
Iz toga proizlazi da će predviđena
Preporuka predstavljati akt tijela osnovanog međunarodnim sporazumom koji
će proizvoditi pravne učinke u smislu članka 218. stavka 9.
UFEU-a.
Samo države mogu biti članice MOR-a,
predlagati izmjene i glasovati o donošenju Preporuke na Međunarodnoj
konferenciji rada. Unija je pozvana na Konferenciju sa statusom
promatrača.
Međutim, budući da će se
Preporuka odnositi na pitanja obuhvaćena nadležnostima koje su Uniji
dodijeljene ugovorima i isključivo nacionalnim nadležnostima, Unija i
države članice moraju djelovati zajednički u duhu iskrene suradnje,
kako je predviđeno člankom 4. stavkom 3. UEU-a. U tom smislu, kada
djeluju u okviru MOR-a, države članice trebaju i zajednički djelovati
u interesu Unije.
U ovoj se fazi čini da je prijedlog
Preporuke u skladu s pravom Unije i politikama u tom području. Nema
proturječnosti između općih načela iz prijedloga Preporuke
te prava i politike Unije, kao ni, na prvi pogled, neusklađenosti
između prijedloga Preporuke i pravne stečevine Unije.
Međutim, izmjene predloženog teksta za
trajanja Konferencije trebaju se predlagati ili prihvaćati samo ako su
usklađene s postojećim zakonodavstvom Unije.
4.           OSTALI NAPUCI
Unutar tijela MOR-a države članice
trebaju djelovati zajednički i usklađeno u interesu Unije. S obzirom
na pravni okvir MOR-a, samo države članice mogu predlagati izmjene i
glasovati u postupku pregovora. Stoga bi Komisija i države članice, koje
djeluju i u okviru nacionalnih nadležnosti i zajednički u interesu Unije,
trebale djelovati zajedno u duhu iskrene suradnje. U tu svrhu države
članice i Komisija trebaju si uzajamno pomagati u provođenju
zadaća radi osiguravanja najbolje moguće zaštite interesa Unije i
njezinih država članica te bi ih u obavljanju njihovih zadaća trebali
podržavati najbolji stručnjaci na raspolaganju u državama članicama i
Komisiji.
Zbog međudjelovanja Protokola i
Preporuke, koji su na konferenciji predmet rasprava i pregovora istog odbora,
detaljno stajalište Unije treba se donijeti nakon razmatranja
pregovaračkog stajališta utvrđenog Protokolom.
2014/0131 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o stajalištu koje u ime Unije treba donijeti
na 103. zasjedanju Međunarodne konferencije rada u pogledu Preporuke za
dopunu Konvencije Međunarodne organizacije rada (MOR) o prisilnom radu br. 29
iz 1930.
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije te posebno njegov članak 82. stavak 2., članak 83.
stavak 1., članak 153. te članak 218. stavak 9.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)
Konvencijom Međunarodne organizacije rada
(MOR) o prisilnom radu br. 29 iz 1930., dalje u tekstu „Konvencija”, od svih
se potpisnica zahtijeva ukidanje korištenja prisilnog rada u najkraćem
mogućem roku te kriminalizacija prekršaja.
(2)
Prijedlozi Preporuke za dopunu Konvencije, dalje u
tekstu „nacrt Preporuke”, na dnevnom su redu 103. zasjedanja Međunarodne
konferencije rada 28. svibnja – 12. lipnja 2014., dalje u tekstu
„Konferencija”, u svrhu razmatranja i donošenja.
(3)
Svrha je nacrta Preporuke rješavanje nedostataka
provedbe kako bi se poboljšalo sprečavanje trgovanja ljudima radi
izrabljivanja na radu kao i pružanje naknade žrtvama prisilnog rada te njihova
zaštita.
(4)
Pravila Konvencije i odredbe nacrta Preporuke
djelomično su obuhvaćeni nadležnostima koje su Uniji dodijeljene
ugovorima. Dodatno, nacrt Preporuke utjecat će na postojeću pravnu
stečevinu u područjima socijalne politike[11], azila i imigracije[12], slobode kretanja
radnika[13]
i temeljnih prava[14].
Posebno, većina odredaba nacrta Preporuke predmet su Direktive 2011/36/EU
o sprečavanju i suzbijanju trgovanja ljudima i zaštiti njezinih žrtava
(„borba protiv trgovanja ljudima”), prema potrebi, i Direktive 2012/29/EU o
uspostavi minimalnih standarda prava, potpore i zaštite žrtava kaznenih djela
(„prava žrtava”). Na to se odnosi i Protokol UN-a o prevenciji, suzbijanju i
kažnjavanju trgovanja ljudima, posebice ženama i djecom, koji dopunjuje
Konvenciju Ujedinjenih naroda protiv transnacionalnog organiziranog kriminala
iz 2000. („Protokol UN-a o trgovanju ljudima”), čiji je EU potpisnik.
Nadalje, Preporuka će utjecati na međunarodne sporazume, razvojnu
suradnju i trgovinske instrumente EU-a pozivajući se na temeljne radne
standarde te ratifikaciju i učinkovitu provedbu temeljnih konvencija MOR-a
u trećim zemljama, zemljama kandidatkinjama za pristupanje te u EU-u.
(5)
U skladu s člankom 19. stavkom 6. točkama
(b) i (c) Ustava MOR-a, donošenje preporuke podrazumijeva određene obaveze
za potpisnice. Preporukom se nadalje određuju smjernice za nacionalnu
politiku, zakonodavstvo i praksu, a nadzorna tijela za primjenu standarda prema
MOR-u upotrebljavaju je radi procjene primjene odgovarajućih radnih
standarda. Iz toga proizlazi da će planirana Preporuka predstavljati akt
tijela osnovanog međunarodnim sporazumom koji će proizvoditi pravne
učinke.
(6)
S obzirom na navedeno, u skladu s člankom 218.
stavkom 9. UFEU-a, Vijeće treba donijeti odluku kojom će utvrditi
stajalište koje će se prihvatiti u ime Unije u pogledu pitanja koja su u
nadležnosti Unije. Države članice djelovat će zajednički u
interesu Unije koja nije članica MOR-a[15].
(7)
Budući da može doći do izmjena nacrta
Preporuke prije njezina donošenja na Međunarodnoj konferenciji rada,
državama članicama, koje djeluju zajednički u interesu Unije, treba
se omogućiti predlaganje izmjena ili slaganje s izmjenama za vrijeme
konferencije u pogledu pitanja koja su u nadležnosti Unije sve dok su sukladne
postojećem zakonodavstvu EU-a.
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Jedini članak
1.           Stajalište Unije na 103.
zasjedanju Međunarodne konferencije rada podržavanje je prihvaćanja
predviđenog nacrta Preporuke. Tekst nacrta Preporuke dio je izvješća
IV. (2B) podnesenoga na 103. zasjedanju Međunarodne konferencije rada[16].
2.           Države članice zauzimaju
stajalište Unije kako je utvrđeno u stavku 1., djelujući
zajednički u interesu Unije pri prihvaćanju odredaba Preporuke na
103. zasjedanju Međunarodne konferencije rada.
3.           Države članice koje
djeluju zajednički u interesu Unije mogu dogovoriti nebitne promjene tog
stajališta u okviru tijela ILO-a bez daljnje odluke Vijeća.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               GB.317/INS/2(Rev.) i Zapisnik o odlukama, 25. ožujka
2013.
[2]               Trostrani sastanak stručnjaka o prisilnom radu i
trgovanju ljudima radi izrabljivanja na radu (Ženeva, 11. – 15. veljače
2013.), Izvješće za raspravu na trostranom sastanku stručnjaka u
pogledu mogućeg donošenja instrumenta MOR-a za dopunu Konvencije o
prisilnom radu, 1930. (br. 29) (TMELE/2013); Završno izvješće
(TMELE/2013/7); Zaključci sa sastanka (TMELE/2013/6).
[3]               MOR: Rezolucija o stalnoj raspravi o temeljnim
načelima i pravima rada, Međunarodna konferencija rada, 101.
zasjedanje, Ženeva, 2012., točke 8. – 31.
[4]               http://www.ilo.org/ilc/ILCSessions/103/reports/reports-to-the-conference/lang--en/index.htm
[5]               Vidi odgovore na savjetovanje u izvješću IV. (2A)
Konferenciji http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_norm/---relconf/documents/meetingdocument/wcms_239813.pdf
[6]               Dostupno javnosti na web-mjestu MOR-a na
http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_norm/---relconf/documents/meetingdocument/wcms_239814.pdf
[7]               Članak 82. stavak 2. i članak 83. stavak
1. UFEU-a
[8]               Članak 153. UFEU-a.
[9]               Direktiva 89/391/EEZ, Direktiva 94/33/EEZ, Direktiva
2003/88/EZ, Direktiva 92/85/EEZ
[10]             Članak 79. UFEU-a.
[11]             Uključujući Direktivu 91/533/EEZ o obvezi
poslodavca da obavijesti radnike o uvjetima koji se primjenjuju na ugovor o
radu ili radni odnos („pisana izjava”), Direktivu 2008/104/EZ o radu preko
poduzeća za privremeno zapošljavanje kao i direktive o zdravlju i
sigurnosti na radu, uključujući Okvirnu direktivu 89/391/EEZ,
Direktivu 2003/88/EZ o radnom vremenu, Direktivu 94/33/EEZ o zaštiti mladih
ljudi na radu te Direktivu 92/85/EEZ o zaštiti majčinstva.
[12]             Posebno Direktiva 2004/81/EZ o dozvoli boravka izdanoj
državljanima trećih zemalja koji su žrtve trgovine ljudima ili koji su
korišteni za djelovanja kojima se omogućuje nezakonito useljavanje, koji
surađuju s nadležnim tijelima, Direktiva 2009/52/EZ o sankcijama za
poslodavce.
[13]             Članak 45. UFEU-a i Uredba 492/2011 o slobodi
kretanja radnika u Uniji.
[14]             Članci 4. (zabrana mučenja i neljudskog ili
ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja), 5. (zabrana ropstva i prisilnog
rada), 15. (sloboda izbora zanimanja i pravo na rad), 24. (prava djeteta), 31.
(pošteni i pravični radni uvjeti) i 32. (zabrana rada djece i zaštita
mladih pri radu) Povelje o temeljnim pravima EU-a.
[15]             Mišljenje 2/91 Suda Europske unije od 19. ožujka 1993.,
ECR 1993-I, stranica 1061., točka 26.
[16]             Javnosti dostupno na web-mjestu MOR-a na
http//www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---ed_norm/---relconf/documents/meetingdocuments/wcms_239814.pdf


				|

		52014PC0523

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije, u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u, o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda (Proračunske linije 02.03.01 i 12.02.01) /* COM/2014/0523 final - 2014/0241 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Kako bi se osigurala potrebna pravna sigurnost
i homogenost unutarnjeg tržišta, Zajednički odbor EGP-a mora u Sporazum o
EGP-u u što kraćem roku nakon njegova donošenja uključiti cjelokupno
relevantno zakonodavstvo EU-a te omogućiti sudjelovanje država
članica EFTA-e/EGP-a u aktivnostima ili programima EU-a bitnima za EGP.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Cilj nacrta Odluke Zajedničkog odbora
EGP-a (priložen predloženoj Odluci Vijeća) jest izmjena Protokola 31 uz
Sporazum o EGP-u o suradnji u posebnim područjima izvan područja
četiriju sloboda kako bi se suradnja ugovornih stranaka Sporazuma o EGP-u
proširila na suradnju u pogledu mjera koje se financiraju iz općeg
proračuna Unije, a odnose se na „Funkcioniranje i razvoj unutarnjeg
tržišta, posebno u područjima prijavljivanja, certificiranja i sektorskog
usklađivanja” te „Uspostavu i razvoj unutarnjeg tržišta”.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Člankom 1. stavkom 3. Uredbe Vijeća
(EZ) br. 2894/94 o rješenjima za provedbu Sporazuma o EGP-u
predviđeno je da Vijeće utvrđuje stajalište o takvim odlukama
koje je potrebno donijeti u ime Unije, na prijedlog Komisije.
Komisija Vijeću na donošenje daje nacrt
Odluke Zajedničkog odbora EGP-a koji predstavlja stajalište Unije.
Komisija se nada da će ga što prije moći predstaviti Zajedničkom
odboru EGP-a.
Odluka Zajedničkog odbora EGP-a trebala
bi predstavljati i dogovor stranaka, u skladu s člankom 1. stavkom 8.
Protokola 32 uz Sporazum o EGP-u, da nastave suradnju i nakon 31. prosinca
2013., čak i ako je Odluka Zajedničkog odbora EGP-a priložena ovoj
Odluci donesena, ili ako se o ispunjenju ustavnih zahtjeva za tu Odluku
Zajedničkog odbora EGP-a, ako postoje, obavijesti nakon 10. srpnja 2014.
2014/0241 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o stajalištu koje treba donijeti, u ime
Europske unije,
u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u, o
suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda
(Proračunske linije 02.03.01 i 12.02.01)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 114. u vezi s člankom 218.
stavkom 9.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ)
br. 2894/94 od 28. studenoga 1994. o rješenjima za provedbu Sporazuma o
Europskom gospodarskom prostoru[1],
a posebno njezin članak 1. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Sporazum o Europskom
gospodarskom prostoru[2]
(„Sporazum o EGP-u”) stupio je na snagu 1. siječnja 1994.
(2)       U skladu s člankom 98.
Sporazuma o EGP-u, Zajednički odbor EGP-a može odlučiti izmijeniti,
među ostalim, Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u („Protokol 31”).
(3)       Protokol 31 uz Sporazum o
EGP-u sadržava posebne odredbe o suradnji u posebnim područjima izvan
područja četiriju sloboda.
(4)       Primjereno je nastaviti
suradnju ugovornih stranaka Sporazuma o EGP-u u pogledu mjera koje se
financiraju iz općeg proračuna Unije, a odnose se na „Funkcioniranje
i razvoj unutarnjeg tržišta, posebno u područjima prijavljivanja, certificiranja
i sektorskog usklađivanja” te „Uspostavu i razvoj unutarnjeg tržišta”.
(5)       Primjereno je da se, u skladu
s člankom 1. stavkom 8. Protokola 32 uz Sporazum, suradnja između
stranaka nastavi i nakon 31. prosinca 2013., čak i ako je Odluka Zajedničkog
odbora EGP-a priložena ovoj Odluci donesena, ili ako se o ispunjenju ustavnih
zahtjeva za tu Odluku Zajedničkog odbora EGP-a, ako postoje, obavijesti
nakon 10. srpnja 2014.
(6)       Subjekti osnovani u državama
članicama EFTA-e trebali bi imati pravo sudjelovati u aktivnostima koje
započinju prije stupanja na snagu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a
priložene ovoj Odluci. Troškovi nastali tijekom tih aktivnosti, čija
provedba započinje nakon 1. siječnja 2014., mogu se smatrati prihvatljivima
na temelju jednakih uvjeta koji se primjenjuju na troškove subjekata osnovanih
u državama članicama EU-a pod uvjetom da Odluka Zajedničkog odbora
EGP-a stupi na snagu prije završetka dotične aktivnosti.
(7)       Protokol 31 uz Sporazum o
EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti kako bi se
omogućio nastavak suradnje nakon 31. prosinca 2013.
(8)       Stajalište Unije u
Zajedničkom odboru EGP-a trebalo bi se temeljiti na priloženom nacrtu
Odluke.
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Stajalište koje treba donijeti, u ime Europske
unije, u Zajedničkom odboru EGP-a o predloženoj izmjeni Protokola 31 uz
Sporazum o EGP-u, o suradnji u posebnim područjima izvan područja
četiriju sloboda, temelji se na nacrtu Odluke Zajedničkog odbora
EGP-a priloženom ovoj Odluci.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 305, 30.11.1994., str. 6.
[2]               SL L 1, 3.1.1994., str. 3.
PRILOG
ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a br. .../2014
o
izmjeni Protokola 31 uz Sporazum o EGP-u,
o suradnji u posebnim područjima izvan područja četiriju sloboda
ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
uzimajući u obzir Sporazum o Europskom
gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegove članke 86. i
98.,
budući da:
(1)
Primjereno je nastaviti suradnju ugovornih stranaka
Sporazuma o EGP-u u pogledu mjera Unije koje se financiraju iz općeg
proračuna Unije, a odnose se na uspostavu, funkcioniranje i razvoj unutarnjeg
tržišta.
(2)
Primjereno je da se ta suradnja nastavi i nakon 31.
prosinca 2013., čak i ako se ova Odluka donese, ili ako se o ispunjenju
ustavnih zahtjeva za ovu Odluku, ako postoje, obavijesti nakon 10. srpnja 2014.
(3)
Subjekti osnovani u državama članicama EFTA-e
trebali bi imati pravo sudjelovati u aktivnostima koje započinju prije
stupanja na snagu ove Odluke. Troškovi nastali tijekom tih aktivnosti,
čija provedba započinje nakon 1. siječnja 2014., mogu se
smatrati prihvatljivima na temelju jednakih uvjeta koji se primjenjuju na
troškove subjekata osnovanih u državama članicama EU-a pod uvjetom da ova
Odluka stupi na snagu prije završetka dotične aktivnosti.
(4)
Protokol 31 uz Sporazum o EGP-u trebalo bi stoga
izmijeniti kako bi se omogućio nastavak suradnje nakon 31. prosinca 2013.,
DONIO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Članak 7. Protokola 31 uz Sporazum o
EGP-u mijenja se kako slijedi:
1.           Nakon stavka 8. umeće se
sljedeći stavak:
„9.     Države članice EFTA-e od 1.
siječnja 2014. sudjeluju u mjerama Unije povezanima sa sljedećim
proračunskim linijama koje su uključene u opći proračun
Europske unije za financijsku godinu 2014.:
-        Proračunska linija 02.03.01:
„Funkcioniranje i razvoj unutarnjeg tržišta, posebno u područjima
prijavljivanja, certificiranja i sektorskog usklađivanja”,
-        Proračunska linija 12.02.01:
„Uspostava i razvoj unutarnjeg tržišta”.
Troškovi
nastali tijekom aktivnosti čija provedba započinje nakon 1.
siječnja 2014. mogu se smatrati prihvatljivima od početka aktivnosti
na temelju sporazuma o bespovratnim sredstvima ili predmetne odluke o
bespovratnim sredstvima pod uvjetom da Odluka Zajedničkog odbora EGP-a br.
.../2014 od … stupi na snagu prije završetka aktivnosti.”
2.           Riječi „stavci 5., 6., 7. i 8.”
u stavcima 3. i 4. zamjenjuju se riječima „stavci 5. do 9.”.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu prvog dana nakon
posljednje obavijesti u skladu s člankom 103. stavkom 1. Sporazuma o EGP-u*.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
Članak 3.
Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i
u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Zajednički odbor EGP-a
                                                                       Predsjednik

                                                                       Tajnici
                                                                       Zajedničkog
odbora EGP-a
*               [Ustavni zahtjevi nisu navedeni.] [Ustavni zahtjevi su
navedeni.]