				|

		52014PC0200

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju i privremenoj primjeni, u ime Unije, Protokola uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Libanona, s druge strane, o okvirnom sporazumu između Europske unije i Republike Libanona o općim načelima sudjelovanja Republike Libanona u programima Unije /* COM/2014/0200 final - 2014/0109 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
U okviru Europske susjedske politike (ESP),
postupno otvaranje određenih programa i agencija Europske unije za
sudjelovanje partnerskih zemalja ESP-a jedna je od brojnih mjera za promicanje
reformi, modernizacije i tranzicije u susjedstvu Europske unije. Komisija je to
opširnije iznijela u Komunikaciji iz prosinca 2006. „o općem pristupu
kojim se partnerskim zemljama Europske susjedske politike omogućuje
sudjelovanje u agencijama i programima Zajednice[1].
Vijeće je u svojim zaključcima od 5.
ožujka 2007. podržalo taj pristup[2].
Nastavno na tu Komunikaciju i naknadne
zaključke, Vijeće je 18. lipnja 2007. Komisiji izdalo smjernice za
pregovore s Alžirom, Armenijom, Azerbajdžanom, Egiptom, Gruzijom, Izraelom,
Jordanom, Libanonom, Moldovom, Marokom, Palestinskom samoupravom, Tunisom i
Ukrajinom o okvirnim sporazumima o općim načelima njihova
sudjelovanja u programima Zajednice[3].

U lipnju 2007. Europsko vijeće[4] ponovno je potvrdilo
iznimnu važnost ESP-a i podržalo Izvješće predsjedništva o napretku[5] koje je podneseno na
sastanku Vijeća 18. i 19. lipnja 2007., kao i s tim povezane
zaključke Vijeća[6].
U tom se izvješću podsjeća na smjernice Vijeća za pregovore o
odgovarajućim dodatnim protokolima.
Zajedničkim
priopćenjem Komisije i Visokog predstavnika Europske unije za vanjske
poslove i sigurnosnu politiku „Novi odgovor na promjene u susjedstvu[7]”, koje je Vijeće
podržalo u zaključcima od 20 lipnja 2011., dodatno je naglašeno da
Europska unija namjerava olakšati sudjelovanje partnerskih zemalja u programima
Unije.
Protokoli su dosad
potpisani s Armenijom[8],
Gruzijom[9],
Izraelom[10],
Jordanom[11],
Moldovom[12],
Marokom[13]
i Ukrajinom[14].
Libanon je u
prosincu 2013. izrazio interes za sudjelovanje u brojnim programima otvorenima
za partnerske zemlje ESP-a. Priložen je tekst Protokola sklopljenog s
Republikom Libanonom.
Ovime Komisija podnosi prijedlog Odluke
Vijeća o potpisivanju Protokola. Taj protokol sadrži okvirni sporazum o
općim načelima sudjelovanja Republike Libanona u programima Europske
unije. On sadrži standardne odredbe namijenjene primjeni u svim partnerskim
zemljama ESP-a s kojima se trebaju sklopiti takvi protokoli. Dogovorenim
tekstom određeno je i da stranke privremeno primjenjuju odredbe ovog
Protokola od datuma njegova potpisivanja.
Komisija istodobno podnosi prijedlog Odluke
Vijeća o sklapanju navedenog Protokola.
Vijeće se poziva da donese sljedeći
prijedlog odluke.
2014/0109 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o potpisivanju i privremenoj primjeni, u ime
Unije, Protokola uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između
Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike
Libanona, s druge strane, o okvirnom sporazumu između Europske unije i
Republike Libanona o općim načelima sudjelovanja Republike Libanona u
programima Unije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 212. u vezi s člankom 218.
stavkom 5. i člankom 218. stavkom 7.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Vijeće je 18. lipnja
2007. ovlastilo Komisiju da pregovara o Protokolu uz Euro-mediteranski sporazum
o pridruživanju između Europske zajednice i njezinih država članica,
s jedne strane, i Republike Libanona, s druge strane[15], o okvirnom sporazumu
između Europske unije i Republike Libanona o općim načelima
sudjelovanja Republike Libanona u programima Unije („Protokol”).
(2)       Pregovori su završeni.
(3)       Cilj je Protokola utvrditi
financijska i tehnička pravila koja Republici Libanonu omogućuju
sudjelovanje u određenim programima EU-a. Horizontalni okvir uspostavljen
Protokolom navodi načela gospodarske, financijske i tehničke suradnje
te Republici Libanonu omogućuje primanje pomoći, osobito financijske
pomoći, koju će Europska Unija pružiti u skladu s programima. Ovaj se
okvir primjenjuje samo na one programe za koje je u relevantnim osnivačkim
pravnim aktima predviđena mogućnost sudjelovanja Republike Libanona.
Potpisivanje i privremena primjena Protokola stoga ne podrazumijeva izvršavanje
ovlasti na temelju raznih sektorskih politika, koje se izvršavaju pri uspostavi
programâ.
(4)       Protokol bi trebalo potpisati
u ime Europske unije te bi se trebao privremeno primjenjivati do završetka
postupaka potrebnih za njegovo sklapanje,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Ovime se u ime
Unije odobrava potpisivanje Protokola uz Euro-mediteranski sporazum o
pridruživanju između Europske zajednice i njezinih država članica, s
jedne strane, i Republike Libanona, s druge strane, o okvirnom sporazumu
između Europske unije i Republike Libanona o općim načelima
sudjelovanja Republike Libanona u programima Unije (dalje u tekstu „Protokol”),
podložno sklapanju navedenog Protokola.
Tekst Protokola
priložen je ovoj Odluci.
Članak 2.
Glavno tajništvo Vijeća za osobu/osobe
koju/koje odredi pregovarač Protokola izdaje instrument sa svim potrebnim
ovlastima za potpisivanje Protokola, podložno njegovu sklapanju.
Članak 3.
Protokol se privremeno primjenjuje u skladu s
njegovim člankom 10. stavkom 2. od datuma njegova potpisa do završetka
postupaka potrebnih za njegovo sklapanje.
Datum potpisivanja Protokola bit će
objavljen u Službenom listu Europske unije.
Članak 4.
Komisija je ovlaštena u ime Unije odrediti
posebne uvjete za sudjelovanje Libanona u bilo kojem programu,
uključujući financijski doprinos koji treba platiti. Komisija
obavješćuje odgovarajuću radnu skupinu Vijeća.
Članak
5.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               COM(2006.) 724 završna verzija od 4. prosinca 2006.
[2]               Zaključci GAERC-a od 5. ožujka 2007.
[3]               Odluka Vijeća (dokument s ograničenim
pristupom) kojom se Komisija ovlašćuje pregovarati o protokolima […],
dokument 10412/07;
[4]               Zaključci Predsjedništva — – Bruxelles, 21. i 22.
lipnja 2007., dokument 11177/07.
[5]               Izvješće predsjedništva o napretku u jačanju
Europske susjedske politike, dokument 10874/07.
[6]               Zaključci o jačanju Europske susjedske
politike koje je donijelo Vijeće za opće poslove i vanjske odnose 18.
lipnja 2007., dokument 11016/07.
[7]               COM(2011) 303 završna verzija od 25. svibnja 2011.
[8]               [nakon objave dopunjuje se upućivanjem na SL].
[9]               [nakon objave dopunjuje se upućivanjem na SL].
[10]             SLEU L129/39 od 17.5.2008.
[11]             [nakon objave dopunjuje se upućivanjem na SL].
[12]             SLEU L14/5 od 19.1.2011., SLEU L131/1 od 18.5.2011.,
stupanje na snagu 1.5.2011.;
[13]             SLEU L273/1 od 19.10.2010., SLEU L90/1 od 28.3.2012.,
stupanje na snagu 1.10.2012.;
[14]             SLEU L18/1-5 od 21.1.2011., SLEU L133/1 od 20.5.2011.,
stupanje na snagu 1.11.2011.
[15]
PRILOG
PROTOKOL
o okvirnom sporazumu
između Europske unije i Republike Libanona o općim načelima
sudjelovanja Republike Libanona u programima Unije

EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „Unija”,
s jedne strane,
i
REPUBLIKA LIBANON,
dalje u tekstu „Libanon”,
s druge strane,
dalje u tekstu
zajednički nazvane „stranke”,
budući da:
(1)          Euro-mediteranski sporazum o
pridruživanju između Europske zajednice i njezinih država članica, s
jedne strane, i Republike Libanona, s druge strane, dalje u tekstu „Euro-mediteranski
sporazum”[1],
potpisan je u Bruxellesu 1. travnja 2002. i stupio je na snagu 1. travnja
2006.;
(2)          Europsko je vijeće na
zasjedanju 17. i 18. lipnja 2004. pozdravilo prijedloge Europske komisije u
pogledu Europske susjedske politike (ESP) i podržalo s tim povezane
zaključke Vijeća od 14. lipnja 2004.
(3)          Vijeće je u mnogim
drugim prilikama podržalo tu politiku u svojim zaključcima.
(4)          Vijeće je 5. ožujka
2007. izrazilo potporu općem pristupu opisanom u Komunikaciji Europske
komisije od 4. prosinca 2006., kojim se zemljama partnerima ESP-a
omogućuje sudjelovanje u agencijama Zajednice i programima Zajednice na
temelju svojih zasluga i kad za to postoji zakonska osnova.
(5)          Libanon je izrazio želju za
sudjelovanjem u više programa Unije.
(6)          Sporazumom između
Europske komisije i nadležnih tijela Libanona trebalo bi odrediti posebne
uvjete za sudjelovanje Libanona u svakom pojedinačnom programu Unije, a
posebno u vezi s financijskim doprinosom koji Libanon treba platiti te s
postupcima izvješćivanja i evaluacije,
SPORAZUMJELE SU SE:
Članak 1.
Libanonu je dopušteno sudjelovanje u svim sadašnjim i
budućim programima Unije koji su otvoreni za sudjelovanje Libanona u
skladu s odredbama kojima se donose takvi programi.
Članak 2.
Libanon daje financijske doprinose u opći
proračun Europske unije u skladu s konkretnim programima Unije u kojima
Libanon sudjeluje.
Članak 3.
Libanonski predstavnici mogu, u pitanjima koja se odnose na
Libanon, sudjelovati kao promatrači u upravljačkim odborima koji su
nadležni za praćenje programa Unije u kojima Libanon daje financijske
doprinose.
Članak 4.
Projekti i inicijative koje predlože sudionici iz Libanona
podliježu, koliko god je to moguće, jednakim uvjetima, pravilima i
postupcima koji se za takve programe primjenjuju u državama članicama.
Članak 5.
1. Posebni uvjeti
za sudjelovanje Libanona u svakom pojedinačnom programu Unije, posebno u
vezi s financijskim doprinosom koji Libanon treba platiti te postupcima
izvješćivanja i evaluacije, određuju se sporazumom između
Europske komisije i nadležnih tijela Libanona na temelju kriterija
određenih dotičnim programima Unije.
2. U slučaju
da Libanon zatraži vanjsku pomoć Unije kako bi sudjelovao u određenom
programu Unije na temelju članka 3. Uredbe (EU) br. 232/2014
Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2014. o uspostavljanju
Europskog instrumenta za susjedstvo ili u skladu s bilo kojom sličnom
Uredbom kojom se predviđa vanjska pomoć Unije Libanonu i koja bi se
mogla donijeti u budućnosti, uvjeti pod kojima se Libanon koristi vanjskom
pomoći Unije određuju se sporazumom o financiranju.
Članak 6.
1. U svakom sporazumu sklopljenom u skladu s člankom 5.
određuje se, u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog
parlamenta i Vijeća[2],
da financijsku kontrolu ili reviziju ili druge provjere, uključujući
administrativne istrage, provodi Europska komisija, Europski ured za borbu
protiv prijevara i Revizorski sud ili da se one provode pod njihovom
nadležnosti.
2. Sastavljaju se detaljne odredbe o financijskoj kontroli i reviziji,
administrativnim mjerama, sankcijama i povratu isplaćenih sredstava,
kojima se Europskoj komisiji, Europskom uredu za borbu protiv prijevara i
Revizorskom sudu dodjeljuju ovlasti koje su jednakovrijedne njihovim ovlastima
u odnosu na korisnike ili ugovaratelje s poslovnim nastanom u Uniji.
Članak 7.
1. Ovaj Protokol
primjenjuje se u razdoblju u kojem je Euro-mediteranski sporazum na snazi.
2. Protokol
potpisuju i odobravaju stranke u skladu sa svojim odgovarajućim postupcima.
3. Svaka stranka
može otkazati ovaj Protokol dostavom pisane obavijesti drugoj stranki. Ovaj
Protokol raskida se šest mjeseci od datuma takve obavijesti. Prestanak
Protokola zbog otkaza od strane bilo koje od stranaka ne utječe na
provjere i kontrole koje se prema potrebi trebaju provesti u skladu s
člancima 5. i 6.
Članak 8.
Najkasnije tri godine
od stupanja na snagu ovog Protokola, i svake treće godine nakon toga, obje
stranke mogu preispitati provedbu ovog Protokola na temelju stvarnog sudjelovanja
Libanona u programima Unije.
Članak 9.
Ovaj se Protokol primjenjuje, s jedne strane, na
područja na koja se primjenjuje Ugovor o funkcioniranju Europske unije i u
skladu s uvjetima utvrđenima u tom Ugovoru, te s druge strane na državno
područje Libanona.
Članak 10.
1. Ovaj Protokol stupa na snagu prvog dana mjeseca koji
slijedi nakon dana kad su stranke jedna drugu diplomatskim kanalima
obavijestile o završetku postupaka potrebnih za njegovo stupanje na snagu.
2. Do
njegova stupanja na snagu, stranke su suglasne privremeno primjenjivati ovaj
Protokol od datuma njegova potpisivanja, u očekivanju njegova kasnijeg
sklapanja.
Članak 11.
Ovaj je Protokol sastavni dio Sporazuma.
Članak 12.
Ovaj je Protokol sastavljen u po dva primjerka
na arapskom, bugarskom, hrvatskom, češkom, danskom, nizozemskom,
engleskom, estonskom, finskom, francuskom, njemačkom, grčkom,
mađarskom, talijanskom, latvijskom, litavskom, malteškom, poljskom,
portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom i švedskom
jeziku, pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.
Sastavljeno u Bruxellesu

Za Europsku uniju
Za Republiku Libanon
[1]               Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između
Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike
Libanona, s druge strane (SLEU L 143, 30.5.2006. str.2)
[2]  Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i
Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju
na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća
(EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SLEU L 298, 26.10.2012., str.1.).


				|

		52013PC0630

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju i privremenoj primjeni Prokotola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj Uniji /* COM/2013/0630 final - 2013/0310 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
Vijeće je 24. rujna 2012. ovlastilo
Komisiju da započne pregovore u ime Europske unije i njezinih država
članica i Republike Hrvatske s Albanijom radi sklapanja Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju (od 1. travnja 2009.) između Europskih
zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Albanije,
s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske
Europskoj uniji.
Ti su se pregovori održali 19. studenoga 2012.
i 10. siječnja 2013. Nakon daljnjih tehničkih pojašnjenja i prepiske,
albanske su vlasti priopćile da su suglasne s nacrtom Protokola koji je Komisija
predložila 18. lipnja 2013. Tekst nacrta Protokola nalazi se u Prilogu.
Komisija predlaže da Vijeće odluči o
potpisivanju i privremenoj primjeni Protokola u ime Europske unije i sklopi
Protokol u ime Europske unije i njezinih država članica. Komisija predlaže da Vijeće odobri
sklapanje Protokola u ime Europske zajednice za atomsku energiju, u skladu s
člankom 101. stavkom 2. Ugovora o osnivanju EZAE-a.
Priložen je prijedlog odluke Vijeća o
potpisivanju i privremenoj primjeni Protokola. Komisija predlaže da
Vijeće:
–
odluči o potpisivanju i privremenoj primjeni
Protokola u ime Europske unije.
2013/0310 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o potpisivanju i privremenoj primjeni
Prokotola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih
zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Albanije,
s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske
Europskoj Uniji
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 217. u vezi s člankom 218.
stavkom 5. i člankom 218. stavkom 8. drugim podstavkom,
uzimajući u obzir Akt o uvjetima
pristupanja Republike Hrvatske priloženom Ugovoru o pristupanju, a posebno
njegov članak 6. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Komisije[1],
budući da:
(1)       Vijeće
je 24. rujna 2012. ovlastilo Komisiju da započne
pregovore u ime Unije i njezinih država članica i Republike Hrvatske s
Albanijom radi sklapanja Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju
između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane,
i Republike Albanije, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje
Republike Hrvatske Europskoj uniji.
(2)       Ti su
pregovori uspješno dovršeni i podložno njegovu mogućem sklapanju na
kasniji datum Protokol treba potpisati u ime Europske unije.
(3)       Potpisivanje
i sklapanje Protokola podliježe posebnom postupku u pogledu pitanja iz
nadležnosti Europske agencije za atomsku energiju.
(4)       Protokol
treba primjenjivati privremeno s učinkom od 1. srpnja 2013.
ODLUČILO JE:
Članak 1.
Ovime se u ime Unije odobrava potpisivanje
Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih
zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Albanije,
s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske
Europskoj uniji („Protokol”), podložno sklapanju navedena Protokola.
Tekst Protokola priložen je ovoj Odluci.
Članak 2.
Glavno tajništvo Vijeća izdaje za
osobu/osobe koju/koje odredi pregovarač Protokola instrument sa svim
potrebnim ovlastima za potpisivanje Protokola, podložno njegovu sklapanju.
Članak 3.
Do njegova
stupanja na snagu Protokol se primjenjuje privremeno od 1. srpnja 2013.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
PROTOKOL
uz
Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i
njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge
strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji

KRALJEVINA BELGIJA,
REPUBLIKA BUGARSKA,
ČEŠKA
REPUBLIKA,
KRALJEVINA DANSKA,
SAVEZNA REPUBLIKA
NJEMAČKA,
REPUBLIKA ESTONIJA,
IRSKA,
HELENSKA REPUBLIKA,
KRALJEVINA
ŠPANJOLSKA,
FRANCUSKA REPUBLIKA,
REPUBLIKA HRVATSKA,
TALIJANSKA
REPUBLIKA,
REPUBLIKA CIPAR,
REPUBLIKA LATVIJA,
REPUBLIKA LITVA,
VELIKO VOJVODSTVO
LUKSEMBURG,
MAĐARSKA,
REPUBLIKA MALTA,
KRALJEVINA
NIZOZEMSKA,
REPUBLIKA AUSTRIJA,
REPUBLIKA POLJSKA,
PORTUGALSKA
REPUBLIKA,
RUMUNJSKA,
REPUBLIKA SLOVENIJA,
SLOVAČKA REPUBLIKA,
REPUBLIKA FINSKA,
KRALJEVINA ŠVEDSKA,
UJEDINJENA
KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I SJEVERNE IRSKE,
ugovorne stranke Ugovora o Europskoj uniji,
Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Ugovora o osnivanju Europske
zajednice za atomsku energiju, dalje u tekstu „države članice”, i
EUROPSKA UNIJA i EUROPSKA ZAJEDNICA ZA ATOMSKU
ENERGIJU,
dalje u tekstu „Europska unija“,
s jedne strane, i
REPUBLIKA ALBANIJA, dalje u tekstu „Albanija“
s druge strane,
uzimajući u obzir pristupanje Republike
Hrvatske (dalje u tekstu „Hrvatska“) Europskoj uniji 1. srpnja 2013.,
budući da:
(1)
Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju
između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane,
i Republike Albanije, s druge strane, (dalje u tekstu „SSP“) potpisan je u
Luksemburgu 12. lipnja 2006. i stupio na snagu 1.travnja 2009.
(2)
Ugovor o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji
(dalje u tekstu „Ugovor o pristupanju“) potpisan je u Bruxellesu 9. prosinca 2011.
(3)
Hrvatska je pristupila Europskoj uniji 1.srpnja 2013.
(4)
Na temelju članka 6. stavka 2. Akta o
pristupanju Hrvatske, pristupanje Hrvatske SSP-u dogovara se sklapanjem
protokola uz SSP.
(5)
Savjetovanja na temelju članka 36. stavka 3.
SSP-a održana su kako bi se osiguralo uvažavanje zajedničkih interesa
Europske unije i Albanije koji su navedeni u ovom Sporazumu,
SPORAZUMJELI SU SE:
Odjeljak I.
UGOVORNE STRANKE
Članak
1.
Hrvatska postaje stranka Sporazuma o
stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge strane, potpisanog
u Luksemburgu 12. lipnja 2006. te donosi i prima na znanje, na isti način
kao i ostale države članice Europske unije, tekstove Sporazuma, kao i
zajedničke izjave i jednostrane izjave, priložene Završnom aktu koji je
potpisan istog dana.
PRILAGODBE
TEKSTA SSP-A, UKLJUČUJUĆI NJEGOVE PRILOGE I PROTOKOLE
Odjeljak II.
poljoprivredni proizvodi
Članak
2.
Poljoprivredni
proizvodi u užem smislu
1.           Prilog
II.(c) SSP-u zamjenjuje se tekstom u Prilogu I. ovom Protokolu.
Odjeljak III.
PRAVILA O PODRIJETLU
Članak
3.
Prilog IV. Protokolu 4. uz SSP zamjenjuje se
tekstom iz Priloga II. ovom Protokolu.
PRIJELAZNE
ODREDBE
Odjeljak IV.
Članak
4.
WTO
Albanija se obvezuje da u vezi s ovim
proširenjem Europske unije nema nikakve tražbine, zahtjeve ili upućivanja
niti smije mijenjati ili povlačiti bilo koju koncesiju iz članka XXIV.
stavka 6. i članka XXVIII. GATT-a iz 1994.
Članak
5.
Dokaz
o podrijetlu i administrativna suradnja
1.           Ne
dovodeći u pitanje primjenu bilo koje mjere koja proizlazi iz
zajedničke trgovinske politike, dokaz o podrijetlu koji je propisno izdala
Albanija ili Hrvatska ili je pripremljen u okviru preferencijalnog sporazuma
koji se među njima primjenjuje, prihvaća se u odnosnim zemljama, pod
uvjetom da:
(a)
stjecanje takvog podrijetla daje pravo na povlašteno
tarifno postupanje na temelju povlaštenih tarifnih mjera sadržanih u SSP-u;
(b)
se dokaz o podrijetlu i prijevozne isprave izda ili
sastavi najkasnije jedan dan prije datuma pristupanja;
(c)
se dokaz o podrijetlu dostavi carinskim tijelima u
roku od četiri mjeseca od datuma pristupanja.
U slučaju kada je roba prijavljena za uvoz u
Albaniju ili Hrvatsku prije dana pristupanja, može se prihvatiti i dokaz o
podrijetlu koji je izdan ili sastavljen u skladu s preferencijalnim sporazumom
pod uvjetom da se carinskim tijelima dostavi u roku od četiri mjeseca od
dana pristupanja.
2.           Albanija
i Hrvatska ovlaštene su zadržati ovlaštenja kojima se dodjeljuje status
„ovlaštenih izvoznika“ u okviru preferencijalnih sporazuma ili autonomnih
aranžmana koji se među njima primjenjuju, pod uvjetom da:
(a)
je takva odredba također predviđena u
SSP-u sklopljenom između Albanije i Europske unije prije pristupanja
Hrvatske; i
(b)
ovlašteni izvoznici primjenjuju nova pravila
podrijetla koja su na snazi na temelju tog sporazuma.
(c)
Ta se ovlaštenja najkasnije u roku od godine dana
od dana pristupanja Hrvatske zamjenjuju novim ovlaštenjima izdanima u skladu s
uvjetima SSP-a.
3.           Zahtjeve
za naknadnu provjeru dokaza o podrijetlu izdanih na
temelju preferencijalnih sporazuma ili autonomnih aranžmana iz stavaka 1 nadležna
carinska tijela Albanije ili Hrvatske prihvaćaju tijekom razdoblja od tri
godine od izdavanja predmetnog dokaza o podrijetlu te ih ta tijela mogu
podnositi tijekom razdoblja od tri godine od prihvaćanja dokaza o podrijetlu
dostavljenog tim tijelima zajedno s uvoznom deklaracijom.
Članak
6.
Roba
u provozu
1.           Odredbe SSP-a mogu se primjenjivati na robu izvezenu iz Albanije u Hrvatsku ili
iz Hrvatske u Albaniju koja je u skladu s odredbama Protokola 4. uz SSP i koja
je na dan pristupanja Hrvatske na putu ili u privremenom smještaju, u
carinskom skladištu ili u slobodnoj zoni u Albaniji ili Hrvatskoj.
2.           U takvim
se slučajevima može dodijeliti povlašteni tretman
podložno dostavljanju carinskim tijelima zemlje uvoznice, u roku od četiri
mjeseca od dana pristupanja Hrvatske, dokaza o podrijetlu koji su naknadno
izdala carinska tijela države izvoznice.
Članak
7.
Kvote
u 2013.
Za 2013. godinu
količine novih carinskih kvota i povećanja količine
postojećih carinskih kvota izračunavaju se razmjerno osnovnim
količinama, uzimajući u obzir dio razdoblja koji je protekao prije 1.
srpnja 2013.
OPĆE
I ZAVRŠNE ODREDBE
Odjeljak V.
Članak
8.
Ovaj Protokol i njegovi Prilozi čine
sastavni dio SSP-a.
Članak
9.
1.           Ovaj Protokol odobravaju Europske zajednice i njihove države članice i Republika
Albanija u skladu s vlastitim postupcima.
2.           Stranke se međusobno obavješćuju o dovršetku odgovarajućih
postupaka navedenih u stavku 1. Isprave o odobrenju polažu se kod Glavnog
tajništva Vijeća Europske unije.
Članak
10.
1.           Ovaj
Protokol stupa na snagu prvog dana prvog mjeseca koji slijedi nakon dana
polaganja zadnje isprave o odobrenju.
2.           Ako sve
isprave o odobrenju ovog Protokola nisu položene do 1. srpnja 2013., ovaj se
Protokol privremeno primjenjuje od 1. srpnja 2013.
Članak
11.
Ovaj je Protokol sastavljen u dva primjerka na
bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom,
grčkom, hrvatskom, irskom, latvijskom, litavskom, mađarskom,
malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom,
slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku te na
albanskom jeziku, pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.
Članak
12.
Tekst SSP-a, uključujući priloge i
protokole koji čine njegov sastavni dio, te Završni akt s priloženim
izjavama sastavljaju se na hrvatskom jeziku, pri čemu su ti tekstovi
vjerodostojni na isti način kao i izvorni tekstovi. Te tekstove odobrava
Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje.
PRILOG I.
Prilog II.(c)
Albanske carinske koncesije za primarne poljoprivredne
proizvode podrijetlom iz Zajednice
(iz članka 27. stavka 3. točke (c))
 Oznaka KN || Opis || Godišnja kvota (u tonama)   || Stopa carine u okviru kvote
 0401 10 10 || MLIJEKO I VRHNJE, DO UKLJUČNO 1 % MASTI, NEKONCENTRIRANI, BEZ DODANOG ŠEĆERA I DRUGIH SLADILA (OSIM IZVORNOG PAKIRANJA NETO SADRŽAJA DO UKLJUČNO 2 L) || 790 || 0%
 0401 20 11 || MLIJEKO I VRHNJE, S VIŠE OD 1 % DO UKLJUČNO 3 % MASTI, U IZVORNOM PAKIRANJU NETO SADRŽAJA DO UKLJUČNO 2 L, NEKONCENTRIRANI, BEZ DODANOG ŠEĆERA I DRUGIH SLADILA || 0%
 0401 20 91 || MLIJEKO I VRHNJE, S VIŠE OD 3 % MASTI DO UKLJUČNO 6 % MASTI, U IZVORNOM PAKIRANJU DO UKLJUČNO 2 L, NEKONCENTRIRANI, BEZ DODANOG ŠEĆERA I OSTALIH SLADILA || 0%
 1001 91 20 (prijašnja 1001 90 91) || OBIČNA PŠENICA I SURAŽICA, ZA SJETVU || 42 000 || 0%
 1001 99 00 (prijašnja 1001 90 99) || PIR, OBIČNA PŠENICA I SURAŽICA (OSIM ZA SJETVU) || 0%
 1005 90 00 || KUKURUZ (OSIM ZA SJETVU) || 10 000 || 0%

PRILOG
II.
Prilog
IV.
TEKST
IZJAVE NA RAČUNU
Izjava na računu, čiji je tekst
naveden u nastavku, mora biti sastavljena u skladu s bilješkama. Međutim
bilješke nije potrebno otisnuti.
Bugarska
verzija
Износителят
на
продуктите,
обхванати от
този
документ
(митническо
разрешение №
… (1[2]))
декларира, че
освен където
ясно е
отбелязано
друго, тези
продукти са с
…. (2)
преференциален
произход.
Španjolska
verzija
El
exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización
aduanera n° … (1)) declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos
productos gozan de un origen preferencial … (2).
Češka
verzija
Vývozce
výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení … (1))
prohlašuje, že kromě zřetelně označených mají tyto výrobky
preferenční původ v … (2).
Danska
verzija
Eksportøren
af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes
tilladelse nr. … (1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er
angivet, har præferenceoprindelse i … (2).
Njemačka
verzija
Der
Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. … (1)) der Waren, auf die
sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht
anderes angegeben, präferenzbegünstigte … (2) Ursprungswaren sind.
Estonska
verzija
Käesoleva
dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolli kinnitus nr. … (1)) deklareerib,
et need tooted on … (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul, kui on selgelt
näidetud teisiti.
Grčka
verzija
Ο
εξαγωγέας των
προϊόντων που
καλύπτονται
από το παρόν
έγγραφο (άδεια
τελωνείου
υπ’αριθ. … (1))
δηλώνει ότι,
εκτός εάν
δηλώνεται
σαφώς άλλως, τα
προϊόντα αυτά
είναι
προτιμησιακής
καταγωγής … (2).
Engleska
verzija
The
exporter of the products covered by this document (customs authorization No … (1))
declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of
… (2) preferential origin.
Francuska
verzija
L’exportateur
des produits couverts par le présent document (autorisation douanière n° … (1))
déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l’origine
préférentielle … (2).
Hrvatska
verzija
Izvoznik
proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br. ... (1))
izjavljuje da su, osim ako je drukčije izričito navedeno, ovi
proizvodi ... (2) povlaštenog podrijetla.
Talijanska
verzija
L’esportatore
delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n. … (1))
dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine
preferenziale … (2).
Latvijska
verzija
To
produktu eksportētājs, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas
atļauja Nr. … (1)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi
skaidri noteikts, šiem produktiem ir preferenciāla izcelsme … (2).
Litavska
verzija
Šiame
dokumente išvardytų prekių eksportuotojas (muitinės liudijimo
Nr. … (1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra … (2) preferencinės
kilmės prekės.
Mađarska
verzija
A jelen
okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: … (1))
kijelentem, hogy eltérő egyértelmű jelzés hiányában az áruk
preferenciális … (2) származásúak.
Malteška
verzija
L-esportatur
tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. … (1))
jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn
il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali … (2).
Nizozemska
verzija
De
exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is
(douanevergunning nr. … (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke
andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële … oorsprong zijn (2).
Poljska
verzija
Eksporter
produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr
… (1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie
określone, produkty te mają … (2) preferencyjne pochodzenie.
Portugalska
verzija
O
abaixo-assinado, exportador dos produtos abrangidos pelo presente documento
(autorização aduaneira n.° … (1)), declara que, salvo indicação expressa em
contrário, estes produtos são de origem preferencial … (2).
Rumunjska
verzija
Exportatorul
produselor ce fac obiectul acestui document (autorizaţia vamală nr. …
(1)) declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat
altfel, aceste produse sunt de origine preferenţială … (2).
Slovačka
verzija
Vývozca
výrobkov uvedených v tomto dokumente (číslo povolenia … (1)) vyhlasuje, že
okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod
v … (2).
Slovenska
verzija
Izvoznik
blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov štr. … (1))
izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago
preferencialno … (2) poreklo.
Finska
verzija
Tässä
asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o … (1)) ilmoittaa,
että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun
oikeutettuja … alkuperätuotteita (2).
Švedska
verzija
Exportören
av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. … (1))
försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har
förmånsberättigande … ursprung (2).
Albanska
verzija
Eksportuesi
i produkteve të përfshira në këtë dokument (autorizim doganor Nr. … (1))
deklaron që, përveç rasteve kur tregohet qartësisht ndryshe, këto produkte janë
me origjinë preferenciale … ( 2 ).
.............................................................................................................................................
(3)
(Mjesto
i datum)
.............................................................................................................................................
(4)
(Potpis izvoznika.
Dodatno mora biti čitko navedeno ime osobe koja je potpisala izjavu.)
[1]               SL C […], […], str.[…].
[2]
(1)           Ako
izjavu na računu daje ovlašteni izvoznik, broj ovlaštenja ovlaštenog
izvoznika mora biti upisan ovdje. Ako izjavu na računu ne daje ovlašteni
izvoznik, riječi u zagradama izostavljaju se ili se mjesto ostavlja prazno.
(2)           Mora
se navesti podrijetlo proizvoda. Ako se izjava na računu djelomično
ili u cijelosti odnosi na proizvode podrijetlom iz Ceute i Melille, izvoznik ih
mora jasno naznačiti u dokumentu u kojem je izjava napisana stavljanjem
oznake „CM”.
(3)           Te se
naznake mogu izostaviti ako te informacije postoje u samom dokumentu.
(4)           U
slučajevima kada se potpis izvoznika ne zahtijeva, izuzeće se
također odnosi na navođenje imena potpisnika.


				|

		52014PC0131

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o stajalištu koje je u ime Europske unije potrebno donijeti u Organizaciji za očuvanje sjevernoatlantskog lososa (NASCO) /* COM/2014/0131 final - 2014/0075 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Odlukom Vijeća 886/82[1] Europska zajednica
odobrila je Konvenciju o očuvanju lososa u sjevernom Atlantiku (Konvencija
NASCO) kojom je osnovana Organizacija za očuvanje sjevernoatlantskog
lososa (NASCO). NASCO je regionalna organizacija za upravljanje u ribarstvu
(RFMO) nadležna za očuvanje stokova lososa i upravljanje njima u sjevernom
Atlantiku. Europska unija postala je ugovorna strana NASCO-a 1982.
U skladu s člankom 218. stavkom 9.
Ugovora o funkcioniranju Europske unije, stajalište koje u ime Unije trebaju
donijeti RFMO-ovi, kao u slučaju kada su pozvani donositi akte koji
proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja
njihov institucionalni okvir, mora biti doneseno odlukom Vijeća na prijedlog
Komisije.
Takvo stajalište u okviru RFMO-a
trenutačno se temelji na dvostupanjskom pristupu. Odlukom Vijeća
utvrđuju se vodeća načela i smjernice stajališta Unije na
višegodišnjoj osnovi, uzimajući u obzir da se ono nakon toga usklađuje
za svaki godišnji sastanak na temelju neslužbenih dokumenata Komisije o kojima
će raspravljati radna skupina Vijeća.
U pogledu NASCO-a, Odlukom Vijeća 9930/09
od 28. svibnja 2009. predviđa se revizija stajališta Unije prije godišnjeg
sastanka 2014. Stoga se ovim prijedlogom nastoji utvrditi stajalište Unije u
okviru NASCO-a za razdoblje od 2014. do 2019. te na taj način zamijeniti
Odluku Vijeća 9930/09 kojom je obuhvaćeno razdoblje od 2009. do 2014.
Svrha revizije jest ugrađivanje
načela i smjernica nove zajedničke ribarstvene politike (ZRP) kako je
utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća[2],
uzimajući u obzir i ciljeve Komunikacije Komisije o vanjskoj dimenziji
ZRP-a[3].
Osim toga, stajalište Unije usklađeno je s Ugovorom iz Lisabona.
Konačno, stajalište je usklađeno u mjeri u kojoj je to moguće,
uzimajući u obzir specifičnosti raznih RFMO-ova.
Kao što je to slučaj s trenutačnim
stajalištima, sljedeće stajalište sadržava načela i smjernice.
Nadalje, uvodi se standardni postupak za godišnje utvrđivanje stajališta
Unije, kako su zatražile države članice za nedavno usklađena
stajališta.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Vanjska dimenzija ZRP-a bila je dijelom ocjene
utjecaja za prijedloge reformi ZRP-a. Načela i smjernice dogovoreni za
novi ZRP jednostavno se prenašaju u revidirana stajališta.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Sljedeća Odluka temelji se na Ugovoru o
funkcioniranju Europske unije, a posebno na članku 43. stavku 2. u vezi s
člankom 218. stavkom 9. kojim se predviđa da Vijeće na prijedlog
Komisije donosi odluku o utvrđivanju stajališta koja u ime Unije treba
donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano
donositi akte koji proizvode pravne učinke. To se primjenjuje na
stajalište koje u ime Unije treba donijeti Komisija u okviru NASCO-a.
Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog
parlamenta i Vijeća[4]
pravna je osnova za utvrđivanje načela koja će se odraziti u
ovom pregovaračkom mandatu.
Sljedeća Odluka kojom je obuhvaćeno
razdoblje od 2014. do 2019. zamjenjuje Odluku Vijeća 9930/09 kojom je
obuhvaćeno razdoblje od 2009. do 2014.
2014/0075 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o stajalištu koje je u ime Europske unije
potrebno donijeti u Organizaciji za očuvanje sjevernoatlantskog lososa
(NASCO)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. u vezi s
člankom 218. stavkom 9.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Člankom 38. Ugovora o
funkcioniranju Europske unije u vezi s njegovim člankom 39. predviđa
se da je jedan od ciljeva zajedničke ribarstvene politike osigurati
dostupnost opskrbe.
(2)       Uredbom (EU)
br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[5] predviđa se da
Unija osigurava da su aktivnosti u ribarstvu i akvakulturi dugoročno
ekološki održive i da se njima upravlja na način koji je u skladu s
ciljevima postizanja gospodarskih i društvenih koristi te koristi za
zapošljavanje i pridonošenja dostupnosti opskrbe hranom. Osim toga
predviđa se da Unija primjenjuje načelo opreza u pristupu upravljanju
ribarstvom i nastoji osigurati da se iskorištavanjem živih morskih bioloških
resursa obnavljaju i održavaju populacije izlovljavanih vrsta iznad razina koje
mogu osigurati najviši održivi prinos. Njome se predviđa i da Unija
nastoji poduzimati mjere upravljanja i očuvanja koje se temelje na
najboljim dostupnim znanstvenim savjetima, promicati ribolovne metode koje
pridonose selektivnijem ribolovu i izbjegavanju te smanjenju, koliko je
moguće, neželjenih ulova, baviti se ribolovom s manjim utjecajem na morski
ekološki sustav i ribolovne resurse te postupno eliminirati odbačene
ulove. Osim toga, Uredbom se izričito predviđa da Unija ta
načela primjenjuje u svojoj vanjskoj politici.
(3)       Odlukom Vijeća (EZ)
br. 886/82[6]
Europska zajednica odobrila je Konvenciju o očuvanju lososa u sjevernom
Atlantiku (Konvencija NASCO) kojom je osnovana Organizacija za očuvanje
sjevernoatlantskog lososa (NASCO). U okviru NASCO-a djeluju tri regionalne
komisije koje mogu donositi regulatorne mjere povezane sa stokovima lososa,
koji su uređeni Konvencijom NASCO. Te mjere mogu za Uniju postati
obvezujuće.
(4)       U skladu s člankom 218.
stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, stajalište koje je u ime
Unije potrebno donijeti u regionalnim organizacijama za upravljanje u ribarstvu
kada su pozvane donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku
akata kojima se dopunjuje ili mijenja njihov institucionalni okvir, mora biti
doneseno odlukom Vijeća na prijedlog Komisije.
(5)       Zbog razvojne prirode
ribolovnih resursa u području primjene Konvencije NASCO i posljedične
potrebe da se stajalištem Unije uzme u obzir novi razvoj događanja,
uključujući statističke, biološke i druge podatke koji se predstavljaju
prije ili tijekom godišnjeg sastanka NASCO-a, za godišnje utvrđivanje
stajališta Unije potrebno je uspostaviti postupke u skladu s načelom
lojalne suradnje među institucijama Unije, sadržanom u članku 13.
stavku 2. UEU-a,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Stajalište koje treba zauzeti Europska unija na godišnjem sastanku
NASCO-a kada je to tijelo pozvano donositi odluke koje imaju pravni učinak
utvrđeno je u Prilogu I. ovoj Odluci.
Članak 2.
Godišnje
utvrđivanje stajališta Unije na godišnjem sastanku NASCO-a provodi se u
skladu s Prilogom II. ovoj Odluci.
Članak 3.
Stajalište Unije utvrđeno u Prilogu I. ovoj Odluci Vijeće
ocjenjuje i, ako je potrebno, revidira na prijedlog Komisije, najkasnije do
godišnjeg sastanka NASCO-a 2019.
Članak
4.
Ova Odluka zamjenjuje Odluku Vijeća 9930/09 od 28. svibnja 2009.
Članak 5.
Ova Odluka stupa na snagu XXX.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 378, 31.12.1982., str. 24.
[2]               Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba
Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage
uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ
(SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).
[3]               COM(2011)424 od 13.7.2011.
[4]               Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba
Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage
uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ
(SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).
[5]               Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba
Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage
uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ
(SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).
[6]               SL L 378, 31.12.1982., str. 24.


				|

		52013PC0707

			Prijedlog ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbe globalizaciji u skladu s točkom 28. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju (zahtjev EGF/2013/001 F1/Nokia iz Finske) /* COM/2013/0707 final - 2013/ () */

			   	OBRAZLOŽENJE
Točkom 28. Međuinstitucionalnog
sporazuma od 17. Svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i
Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju[1] omogućuje se mobilizacija
Europskog fonda za prilagodbe globalizaciji (EGF) kroz instrument
fleksibilnosti, unutar najvišeg godišnjeg iznosa od 500 milijuna EUR iznad
odgovarajućih naslova financijskog okvira.
Pravila primjenjiva na doprinose iz EGF-a
utvrđena su Uredbom (EZ) br. 1927/2006 Europskog parlamenta i
Vijeća od 20. prosinca 2006. o osnivanju Europskog fonda za prilagodbe
globalizaciji[2].
Dana 1. veljače 2013. Finska je podnijela
zahtjev EGF/2013/001 F1/Nokia za financijski doprinos od EGF-a slijedom
otpuštanja u poduzećima Nokia plc, Nokia Siemens Networks i kod 30
njihovih podugovaratelja u Finskoj.
Nakon podrobnog pregleda ovoga zahtjeva,
Komisija je u skladu s člankom 10. Uredbe (EZ) br. 1927/2006
zaključila da su uvjeti za stjecanje financijskog doprinosa na temelju ove
Uredbe ispunjeni.
SAŽETAK ZAHTJEVA I ANALIZA
 Glavni podaci: ||
 Referentni broj EGF-a || EGF/2013/001
 Država članica || Finska
 Članak 2. || (a)
 Primarno poduzeće || Nokia plc
 Podugovaratelji, dobavljači i daljnji proizvođači || (31)
 Referentno razdoblje || 1.8.2012. - 30.11.2012.
 Datum početka pružanja usluga prilagođenih potrebama || 1.8.2012.
 Datum podnošenja zahtjeva || 1.2.2013.
 Otpuštanja tijekom referentnog razdoblja || 2 863
 Otpuštanja prije i poslije referentnog razdoblja || 1 646
 Ukupno prihvatljivih otpuštanja || 4 509
 Otpušteni radnici za koje se očekuje da će sudjelovati u mjerama || 3 719
 Izdaci za usluge prilagođene potrebama (EUR) || 18 830 000
 Izdaci za provedbu EGF-a [3] (EUR) || 790 000
 Izdaci za provedbu EGF-a (%) || 4,03
 Ukupni proračun (EUR) || 19 620 000
 Doprinos iz EGF-a (50 %) (EUR) || 9 810 000
1.           Zahtjev je predstavljen
Komisiji 1. veljače 2013. i nadopunjen dodatnim podacima do 21. kolovoza 2013.

2.           Zahtjevom se ispunjavaju
uvjeti za primjenu EGF-a kako je utvrđeno člankom 2. točkom a)
Uredbe (EZ) br. 1927/2006, te je on podnesen u roku od 10 tjedana iz
članka 5. te Uredbe.
Veza između otpuštanja i velikih
strukturnih promjena u tokovima svjetske trgovine nastalih zbog globalizacije
3.           U svrhu utvrđivanja veze
između otpuštanja i velikih strukturnih promjena u tokovima svjetske
trgovine nastalih zbog globalizacije, Finska tvrdi da sadašnji problemi
poduzeća Nokia, poduzeća Nokia Siemens Networks, gotovo svih
podugovaratelja i pogođenih regija traju od veljače 2011. U to
vrijeme Nokia je najavila značajnu promjenu strategije poduzeća i
pokrenula široku suradnju s Microsoftom s obzirom na upotrebu Microsoft Windows
Phone-a budući da je to primarni operativni sustav za pametni telefon,
istovremeno zadržavajući Nokijin vlastiti operativni sustav Symbian kao
programsku platformu kod jeftinijih telefona do kraja 2016. Potražnja za
Symbian telefonima u međuvremenu je značajno opala, te se stoga
poslovi razvoja i održavanja temeljeni na sustavu Symbian obustavljaju.
4.           Namjera je bila održati
tvornicu Nokia u gradu Salo operativnom i istovremeno smanjiti broj zaposlenika
poduzeća u uredima diljem svijeta za 12 %. To je dovelo do zatvaranja
tvornice u Cluju u Rumunjskoj (rujan 2011.), za koju je predstavljen još jedan
zahtjev za EGF. Nokia Siemens Networks također je najavila velika
otpuštanja (studeni 2011.) Dana 22. ožujka 2012. u poduzeću Nokia Salo
najavljena su otpuštanja 1000 radnika od ukupno 1700. Finska je kao potporu
ovim radnicima podnijela zahtjev EGF/2012/006 F1/Nokia Salo pridodajući da
su planirana daljnja otpuštanja, te da je u pripremi zahtjev od Finske za
sljedeći val otpuštanja u Nokiji i od njezinih podugovaratelja.
5.           To je sljedeći zahtjev
kojim se daje potpora preostalim radnicima u poduzeću Nokia Salo,
radnicima Nokije u drugim dijelovima zemlje (uglavnom u gradovima Espoo,
Tampere i Oulu) i otpuštenim radnicima u poduzeću Nokia Siemens Networks i
od 30 drugih podugovaratelja u različitim regijama Finske. U
međuvremenu tvornica Salo je trajno zatvorena, uz gubitak dodatnih 900
poslova. Također je ukinut širok program razvoja proizvoda, što je dovelo do
ukidanja radnih mjesta u gradovima Oulu i Tampere kao i u Salo centru za razvoj
proizvoda. Ova zatvaranja dovela su i do gubitka radnih mjesta u potpornim
funkcijama, s najvećim gubitcima u gradu Espoo.
6.           Primarni razlog otpuštanja je
prijenos funkcija unutar sektora na treće zemlje izvan Europe. Sklapanje
mobilnih telefona, koje se prethodno izvodilo u gradovima Salo i Cluj,
premješteno je u Aziju (Kinu, Južnu Koreju, Indiju i Vijetnam, gdje će se
otvoriti nova Nokijina tvornica) Proizvodnja dijelova i podugovorena
proizvodnja već je premještena izvan Europe. Slijedeći smjer kojim je
krenula proizvodnja, i razvoj dizajna i proizvoda premješteni su, ili se
premještaju.
7.           Svrha premještanja poslova
sastavljanja u Aziju je ubrzanje dolaska uređaja na tržište. Premještanjem
rada bliže podugovarateljima moguće je donijeti inovacije brže na tržište
i povećati konkurentnost. Nokia gubi poziciju na svojim najvažnijim
tržištima u Kini i Indiji, u kojima nekoliko poduzeća
proizvođača jeftinih telefona povećavaju svoje tržišne udjele.
Među osnovnim modelima telefona, tržišni udio Nokije pao je s 33 % (2010.)
na 24 % (2011.) a pad se nastavlja i u 2012. U pogledu pametnih telefona,
Apple i Samsung istisnuli su Nokiju s većine tržišta. Dakle, u Q2/2012.
Nokia je imala tržišni udio od 6.6 % (koji je pao s 38 % na
početku 2010.), dok je Apple imao 16.9 % a Samsung 32.6 %[4].
8.           Na svom vrhuncu, industrija
elektronike i elektrotehnike osiguravala je zaposlenje za više od 60 000
ljudi u Finskoj, ali do kraja 2012. ovaj broj je pao na 50 000. U isto
vrijeme, broj zaposlenika u podružnicama u trećim zemljama je rastao,
dajući jasnu sliku o premještanju funkcija, naročito u Aziju.
      Zaposlenici u
Finskoj
       Zaposlenici u
inozemnim podružnicama

9.           Do danas, sektor mobilnih telefona
bio je predmetom nekoliko zahtjeva EGF-u, od kojih su svi temeljeni na
globalizaciji trgovine. Ovo je četvrti zahtjev u ime radnika koje je Nokia
otpustila; tri prethodna slučaja bila su zahtjevi za bivše Nokijine
radnike u Njemačkoj, Rumunjskoj i Finskoj.
Dokaz količine otpuštanja i
usklađenost s kriterijima iz članka 2. točke a)
10.         Finska je podnijela ovaj
zahtjev u sklopu intervencijskih kriterija iz članka 2. točke a)
Uredbe (EZ) br. 1927/2006, koji zahtijevaju najmanje 500 otpuštanja u
razdoblju od četiri mjeseca u poduzeću u državi članici,
uključujući otpuštene radnike dobavljača i daljnjih
proizvođača.
11.         Zahtjev navodi 4 509
otpuštanja u poduzeću Nokia plc, u njezinoj podružnici Nokia Siemens
Networks i od 30 njezinih dobavljača i podugovaratelja, od kojih 2 863
tijekom četveromjesečnog referentnog razdoblja od 1. kolovoza 2012.
do 30. studenog 2012. i daljnjih 1 646 otpuštanja prije i nakon referentnog
razdoblja, ali na koje se odnosi isti kolektivni postupak otpuštanja. Svih 2 544
otpuštanja iz Nokije izračunata su u skladu s prvom alinejom drugog stavka
članka 2. Uredbe (EZ) br. 1927/2006, a od otpuštanja u podružnicama i od
podugovaratelja, 496 je izračunato u skladu s prvom alinejom drugog stavka
članka 2. Uredbe (EZ) br. 1927/2006 a ostalih 1 469 u skladu s
drugom alinejom istog stavka.
Objašnjenje nepredvidive prirode tih
otpuštanja
12.         Finske vlasti tvrde da su
otpuštanja u tvornici Salo bila nepredviđena, budući da su ta
otpuštanja izričito izuzeta kada je Nokia najavila velika otpuštanja u
Finskoj u veljači 2011. U to vrijeme, očekivalo se da će uloga
tvornice Salo biti proizvodnja pametnih telefona temeljenih na Windows Phone
platformi.
13.         Na kraju studenog 2011., kada
je najavljeno zatvaranje tvornice u Cluju (Rumunjska), Nokia je također
izjavila da razmatra ulogu tvornice Salo i da se mogu očekivati neka
otpuštanja zaposlenika u 2012. Dana 22. ožujka 2012. najavljeno je da će
se do kraja lipnja provesti ukidanje 1 000 radnih mjesta . Dana 14. lipnja
2012. Nokia je najavila daljnjih 3 700 otpuštanja u Finskoj,
uključujući 850 u tvornici mobilnih telefona Salo i od njezinih
potpornih funkcija. Uz to, Nokia značajno smanjuje broj zaposlenika u
Odjelu uređaja i usluga. Također su najavljena zatvaranja tvornica
koja će dovesti do daljnjih otpuštanja u Ulmu (Njemačka) i Burnabyju
(Kanada). Sve je ovo bilo nepredvidivo, nakon jamstva danog prije samo godinu
dana, i u svijetlu činjenice da je Salo bila prva Nokijina proizvodna
tvornica s djelatnostima razvoja proizvoda i mjesto gdje je Nokia obično
pokretala sastavljanje i postupak učenja sastavljanja novih i važnih
modela telefona. Uz to, u Finskoj je već došlo do velikog smanjenja radnih
mjesta, a daljnja otpuštanja u ovom broju nisu bila očekivana.
Identifikacija poduzeća u kojima se
provode otpuštanja te ciljane kategorije radnika za pomoć
14.         Zahtjev se odnosi na 4 509
otpuštanja od kojih se 2 544 provodi u Nokiji a još 1 965 u njezinoj
podružnici Nokia Siemens Networks i u njezinim ostalim dobavljačima i
podugovarateljima. Od ovog broja, očekuju se da će 3 719 radnika
sudjelovati u mjerama koje sufinancira EGF.
Poduzeća u kojima se provode otpuštanja su
sljedeća:
 Poduzeće || Otpuštanja unutar referentnog razdoblja || Otpuštanja prije i poslije referentnog razdoblja
 Nokia plc || 2 348 || (196)
 Nokia Siemens Networks || (23) || (644)
 Accenture ||   || (263)
 Are || (14) ||
 Autobar Finland || (3) ||
 Barona || (2) ||
 Cencorp ||   || (13)
 Crelint || (35) ||
 DHL Praćenje pošiljaka || (5) ||
 DHL Opskrbni lanac || (75) || (31)
 Digia ||   || (69)
 Flander ||   || (2)
 Foxconn || (14) || (102)
 Infocare || (35) || (3)
 ISS Palvelut || (15) ||
 Ixonos || (14) || (9)
 Lionbridge || (1) ||
 Life-on Mobile Corporation || 25 || (1)
 Logica Suomi || 158 ||
 Mehiläinen || 1 ||
 Mitron || 4 ||
 Neusoft Mobile Solutions ||   || 17
 Nice-business Solutions Finland || 3 || 6
 Relacom || 6 || 18
 RR Donneley || 10 ||
 Saloteam || 4 ||
 Sasken || 15 ||
 Sodexo || 21 ||
 ST-Ericsson ||   || 56
 Teleca Finland || 10 || 17
 Tieto ||   || 199
 Turvatiimi || 22 ||
 Ukupno || 2 863 || 1 646
15.         Podjela 3 719 radnika za
koje se očekuje da će sudjelovati u mjerama je kako slijedi:
 Kategorija || Broj || Postotak
 Muškarci || 2 338 || (62,87)
 Žene || 1 381 || (37,13)
 Građani EU-a || 3 525 || (94,78)
 Građani izvan EU-a || (194) || (5,22)
 15 - 24 godina starosti || (30) || (0,81)
 25 - 54 godina starosti || 3 302 || (88,79)
 55 - 64 godina starosti || (385) || (10,35)
 > 64 godina starosti || (2) || (0,05)
16.         Među radnicima za koje se
očekuje da sudjeluju u mjerama su 38 radnika s kroničnim zdravstvenim
problemima ili invaliditetom.
17.         U smislu kategorija zanimanja,
podjela 3 719 radnika za koje se očekuje da će sudjelovati u
mjerama je kako slijedi:
 Kategorija || Broj || Postotak
 Pravnici, visoki dužnosnici i upravljački kadar || 464 || 12,48
 Stručnjaci || 2 070 || 55,66
 Tehničari i pomoćni stručnjaci || 256 || 6,88
 Činovnici || 74 || 1,99
 Uslužni radnici, prodavači u trgovinama i na tržištu || 40 || 1,08
 Obrtnici i trgovci || 62 || 1,67
 Operatori postrojenja i strojeva || 537 || 14,44
 Osnovna zanimanja || 216 || 5,81
18.         U skladu s člankom 7.
Uredbe (EZ) br. 1927/2006, Finska je potvrdila da se primjenjuje politika
jednakosti između žena i muškaraca kao i zabrana diskriminacije, te da
će se nastaviti primjenjivati tijekom različitih faza provođenja
i posebno pristupa EGF-u.
Opis predmetnog područja, njegovih
tijela i zainteresiranih strana
19.         Otpuštanja su pogodila
nekoliko regija Finske, od kojih su tri (jugozapadna Finska, Usimaa i
Pirkanmaa) u južnom dijelu zemlje te još jedna (sjeverna Ostrobothnia) na
sjeveru. Najviše je pogođena regija jugozapadne Finske, s 1 050 novih
otpuštanja iz Nokije i još 360 od drugih podugovaratelja. U ovoj regiji
smještena je tvornica Salo, koja je već bila pogođena ranijim valom
otpuštanja iz Nokije.
20.         Područje Salo je dio
pokrajine jugozapadne Finske, koja je jedna od pokrajina s najvećim
izvozom u zemlji (preko 60 % njezine industrijske proizvodnje se izvozi)
Ova regija dosegla je svoj visoki produktivni status tijekom 1990-ih godina, s
jakim rastom Nokije, koja je tada postajala vodeći svjetski
proizvođač mobilnih telefona. Kako je pozicija Nokije slabjela i kako
je nastupila globalna financijska i gospodarska kriza, situacija u regiji Salo
pogoršala se u smislu zaposlenja i proizvodnje te je Salo bio jače
pogođen od drugih regija u Finskoj. Gospodarska struktura područja
Salo izrazito je specijalizirana od kasnih 1990-ih, uz informacijski i
komunikacijski sektor koji je stvarao više od 50 % dodane vrijednosti u 2008.
U jugozapadnoj regiji Finske, ciljana skupina
sastoji se od većeg udjela niskokvalificirane radne snage nego u drugim
regijama. Oni se usmjeravaju prema prilikama za osposobljavanje u
područjima zdravstvenog i socijalnog sektora; prijevoza i logistike; u
uslužnim područjima poput pružanja smještaja, ugostiteljskih usluga i
osiguranja; u područjima financijske administracije; IT edukacije, posebno
u sektoru igara na sreću i u poslovnim vještinama.
21.         Glavni grad Helsinki smješten
je u regiji Usimaa. Iako je regija Helsinkija jedna od najbrže rastućih
područja Finske, nije mogla izbjeći posljedice globalne gospodarske i
financijske krize. Ukupni promet u industriji je pao za 29 % u 2009. a
prodaja se također ubrzano smanjuje. U isto vrijeme, broj nezaposlenih u
potrazi za zaposlenjem narastao je za gotovo polovinu u usporedbi sa situacijom
u 2008. Iako su se gospodarski izgledi počeli stabilizirati u 2010., u 2012.
ponovno su se pogoršali. U gradu Espoo, u kojem je Nokijino sjedište, 91 %
prometa u industriji u 2010. dolazi od elektroničke industrije pri
čemu Nokia i njezini podugovaratelji sačinjavaju najveći dio ove
cjeline.
U regiji Uusimaa, većina ljudi u ciljanoj
skupini imaju sveučilišnu diplomu. Cilj je da ih se usmjeri ka obnavljanju
znanja u njihovim područjima. U IT sektoru postoji manjak radnika u
sektoru igara na sreću za pozicije zaposlenika i za upravljački
kadar. Stoga se na ovaj sektor obratila posebna pažnja za EGF mjere u UUsimaa
regiji.
22.         Regija Pirkanmaa u zapadnoj
Finskoj jedna je od područja s najvećim izvozom. Kao važan centar
kulture, obrazovanja i usluga, ova regija je pružala bolje prilike za
zaposlenje svojoj populaciji od mnogih perifernijih regija zemlje. Ova regija
je ozbiljno pogođena utjecajima globalne financijske i gospodarske krize,
a sada i otpuštanjima u Nokiji i onih koja su posljedica tih otpuštanja,
procijenjenih na oko 1 000 u tom
području.
Većina ljudi u ciljanoj skupini u regiji
Pirkanmma imaju sveučilišnu diplomu. Cilj je da se dobro informatičko
znanje ciljne skupine uključi u glavne sektore u kojima se očekuje
rast, a to su bio/organski proizvodi, tehnologije u zaštiti okoliša i u
zdravstvu, obnovljiva energija i pametni uređaji.
23.         Regija sjeverne Ostrobothnije
i njezin glavni grad Oulu, najvažniji je financijski, obrazovni i kulturni
centar u Finskoj. Ova regija je od 1990-ih također postala
međunarodno inovacijsko središte, zahvaljujući uspjehu Nokije. Regija
je privlačila mlade ljude u potrazi za obrazovanjem i međunarodne
stručnjake u potrazi za zaposlenjem. Ona je i važno prometno središte
zračnog, pomorskog, cestovnog i željezničkog prometa, koje ima
koristi od gradskog širenja na početku 2013. u kojem se spojila s nekoliko
okolnih gradova.
U regiji sjeverne Osthrobotnije cilj je
iskoristiti iskustvo i znanje ciljane skupine u rastućim sektorima:
dobrobiti i blagostanju, zaštiti okoliša, bio tehnologiji i kulturi. Nadalje,
očekuje se rast novih informatičkih poslovanja.
24.         Dioničari u svim
dotičnim regijama su: Centri za ekonomski razvoj, promet i zaštitu
okoliša, Regionalni uredi za zapošljavanje i gospodarski razvoj i gradske
administracije. Osim toga, svaka regija ima svoje koordinacijske skupine koje
se bave strukturalnom promjenom i koje će biti uključene u provedbu
zahtjeva.
Predviđeni učinak otpuštanja s
obzirom na lokalnu, regionalnu ili ukupnu zaposlenost
25.         Ministarstvo zapošljavanja i
gospodarstva tvrdi da je ukupni broj ljudi koji traže posao u grani
informacijske i komunikacijske tehnologije (ICT) u Finskoj u 2012.
(uključujući najnovija otpuštanja u Nokiji i od njezinih
podugovaratelja) dosegao 7 700 osoba. Ovaj veliki broj predstavlja
značajni problem, posebno za one koji traže posao a imaju 45 godina ili
više (budući da se njihova stručnost smatra zastarjelom) i za mlade
diplomirane studente koji traže svoj prvi posao.
26.         Otpuštanja obuhvaćena
ovim zahtjevom stvaraju svojom iznenadnošću i rasponom daljnje
teškoće, ne samo za same radnike, već i za lokalitete u kojima se
Nokia nalazi i za finsko gospodarstvo u cijelosti. Nokia i Nokia Siemens
Networks zajedno čine otprilike jednu petinu svih poslova u finskom ICT
sektoru. Udio grupe Nokia (Nokia i Nokia Siemens Networks) u finskom BDP-u u 2000.
bio je 4 %, a do 2011. pao je na samo 0.6 % s daljnjim padom u 2012.
27.         Udio grupe Nokia u svim
ulaganjima privatnog sektora u istraživanje i razvoj u Finskoj u prošlosti je
narastao na više od polovine. Uz ovakva otpuštanja, očekuje se da će
se ulaganja prepoloviti, i da će Finska izgubiti 1 milijardu EUR u
ulaganjima u istraživanje i razvoj.
28.         Još jedan problem je da su se
podugovaratelji specijalizirali za opskrbljivanje Nokije i nisu razvili
vlastita tržišta i strategije. Rezultat ovih otpuštanja je da moraju razviti
svoja tržišta i strategije ako žele preživjeti.
Usklađeni paket usluga
prilagođenih potrebama koji treba financirati i specifikacija
predviđenih troškova, uključujući njegovu komplementarnost s
djelovanjima koja se financiraju sredstvima strukturnih fondova
29.         Finska planira tri vrste mjera
za suvišne radnike obuhvaćene ovim zahtjevom, (i) pomaže im da pređu
na novi posao, (ii) pomaže im da pokrenu vlastito poslovanje, i (iii) pruža
obuku i obrazovanje. Sve sljedeće mjere zajedno tvore usklađeni paket
usluga prilagođenih potrebama koji ima cilj ponovno uključivanje
suvišnih radnika u zaposlenje:
–
Mjere osposobljavanja i druge pripremne mjere:
nezaposlenim radnicima može se pomoći s tehnikama traženja zaposlenja, sa
savjetovanjem i usmjeravanjem, posjetom sajmovima zapošljavanja, s pomoći
s prijavama i životopisima. Ova usluga se obično pruža skupinama
različitih veličina. Ovisno o skupini, osposobljavanje traje
između 5 i 20 dana. Skupinama se pruža i detaljno strukovno usmjeravanje,
s naglaskom na interakciju i radnu praksu. Ovo osposobljavanje može trajati do 40
dana. Pojedincima i skupinama mogu se dodijeliti voditelji, koji mogu biti
partneri tijekom traženja posla i mentori zaposlenicima i poslodavcima tijekom
prvog razdoblja na novom poslu. Može se osigurati do 50 sati obuke po osobi
koja traži posao.
–
Radnici mogu imati koristi i od raznih
stručnih procjena. Ove procjene, primjerice, mogu ocijeniti radne
sposobnosti pojedinca, uključujući zdravstvenu procjenu,
stručnost i strukovne vještine ili poduzetničke vještine i mogućnosti
radnika.
–
Osobe koje traže posao mogu dobiti priliku da
odrade probno osposobljavanje, u kojem mogu isprobati svoju podobnost za
različita područja učenja tijekom probnog razdoblja
osposobljavanja od oko 10 dana. Može se isprobati i poduzetništvo na probnoj
bazi, unutar skupine, gdje se poslovne ideje mogu raspraviti i razvijati, ili
gdje osobe koje traže posao rade na poslovnoj ideji koju je smislila druga
osoba. Učitelj je na raspolaganju 8 do 12 dana. Ako se ideja dokraja
osmisli i testira, novi ju poduzetnik može isprobati u razdoblju do 6 mjeseci,
uz još 4 do 6 dana izravnog poučavanja tijekom ovog razdoblja.
–
Osposobljavanje i ponovno osposobljavanje: Cilj je mjera osposobljavanja stjecanje temeljnih strukovnih
kvalifikacija u industriji s visokom stopom zapošljavanja; svrha je trajnog
osposobljavanja poboljšati postojeće kompetencije te usmjeriti osobe bez
konkretnog plana za buduću karijeru te im omogućiti pripremno
osposobljavanje za tržište rada. Osposobljavanje je osmišljeno po mjeri ciljne
skupine, a tečajevi mogu uključivati podizanje stručnosti za ICT
sektor; upravljanje projektima, kvalitetom i financijama i razvijanje poslovnih
vještina. Strukovno osposobljavanje za tržište rada uglavnom ima za cilj
kvalificiranje, a u određenim uvjetima moguće je dobivanje diplome
višeg obrazovanja.
–
Osposobljavanje za razvoj malog i srednjeg
poduzetništva (SME) biti će dostupno, što spaja razvojne potrebe SME-ova
sa stručnosti posebno osposobljenih nezaposlenih osoba. Cilj
osposobljavanja je da se pripravnicima pruži praktično razumijevanje
poslovanja SME-ova i da im se pruže vještine potrebne za stvaranje profita u
poduzeću, kao i stručnost da se ono razvije. Pripravnici uče o
postupcima u poslovanju poduzeća i o razumijevanju važnosti kvalitete
poslovanja poduzeća.
–
Promicanje poduzetništva i usluge za nove
poduzetnike: Protomo je mjesto za otvorene inovacije,
koja dopušta sudionicima da ideje pretvore u projekte, razviju nove vrste
proizvoda i usluga i pokrenu nova poslovanja s novim radnim mjestima. Protomo
spaja nove ideje i inovativne ljude. Cilj Protomo koncepta je, trenutno u
ponovnoj izradi u Uusimaaju, da se još snizi prag za pokretanje poslovanja.
–
Protomo koncept djeluje kao usluga spajanja za nove
poduzetnike. Protomo baza podataka je skup obećavajućih ideja koje su
predložili pojedinci i poduzeća u regiji. Učitelji koje je zaposlio
Protomo zatim pomažu malim skupinama otpuštenih radnika da daju odgovor na
postojeće ideje u obliku novog poduzeća koje može proizvesti dobra
ili usluge za koje postoji potreba, ili im omogućavaju da se pridruže
pokretaču ideje i rade na njoj unutar postojećeg poduzeća.
Protomo tim pruža prostorije i savjete za ovaj grupni rad, daje procijene
izvedivosti prijedloga i potrebne stručnjake. Protomo obično radi sa
skupinama od 4 osobe koje su se prijavile kako bi dalje razvile odabranu ideju.
–
Potencijalnim novim poduzetnicima pomaže se sa
savjetima, odgovarajućim osposobljavanjem, savjetovanjem, konzultacijama i
podrškom, prostorijama i objektima za vrijeme trajanja Protomo projekta, a mogu
se osigurati i početne potpore kada se zadovolje uvjeti prihvatljivosti.
Protomo može osigurati vanjske stručnjake sa specifičnim znanjem i
iskustvom za nove poduzetnike. Mogu se uključiti sveučilišni
predavači i studenti, kako bi ispitali i potaknuli radikalne inovacije
koje se mogu razraditi i dovesti do stvaranja novih poslovanja.
–
Podrška pokretanju poduzetništva: Podrška je početna potpora koja osigurava prihod novom
poduzetniku do 18 mjeseci početnog poslovanja. Osnovna isplata je 31,36
EUR po danu. Ovom iznosu dodaje se promjenljivi iznos koji ne može prelaziti 60 %
osnovnog iznosa. Procjenjuje se da će 150 osoba biti podobno za primanje
ove isplate, i da će prosječni iznos koji će im se isplatiti
tijekom provedbenog razdoblja biti 6 000 EUR.
–
Pomoć za mobilnost: Ovo je pomoć za troškove putovanja i smještaja pri traženju posla
ili pri osposobljavanju te za troškove preseljenja. Osobe koje traže posao
možda ne mogu naći posao u svojoj blizini, te moraju putovati na intervjue
za posao, ili se moraju preseliti na novo mjesto izvan njihovog područja
dnevne migracije da bi dobili posao. Putni troškovi izračunavaju se na
temelju prijeđenih milja, uz povrat troškova smještaja ako je to potrebno.
Povrat troškova preseljenja iznosi do 700 EUR.
–
Usluge zapošljavanja u Uslužnim centrima: Otpuštenim radnicima na raspolaganju su Uslužni centri koji se brinu o
njima za vrijeme provedbenog razdoblja. Uslužni centri su u početku
pokrenuti unutar Nokije, s ciljem da savjetuju pogođene radnike od
početka pružanjem osobnije i potpunije usluge nego što bi im javni uredi
za zapošljavanje mogli osigurati. Posebna pažnja posvećuje se tome da
nijedan radnik ne bude dugoročno nezaposlen. Slijedom intenzivnih
početnih napora Uslužnog centra, on ostaje na raspolaganju kako bi se radnike
usmjeravalo dok oni provode svoje individualne mjere.
–
Potpore za plaće:
Ova mjera je na raspolaganju poslodavcima koji su voljni zaposliti ciljane
radnike znajući za nedostatke u stručnosti ili strukovnim vještinama
osobe koju zapošljavaju, i koji su voljni osigurati im razumnu plaču,
podršku i potrebnu izobrazbu na radnom mjestu dok se privikavaju na nepoznate
poslove. Trajanje radnog odnosa određeno je prema potrebama radnika, a
procjenjuje se da će plača za to razdoblje u prosjeku iznositi 7 453
EUR po radniku koji koristi ovu mjeru.
–
Shema za prikupljanje podataka poduzeća: ova
shema omogućava Uredima za zapošljavanje i gospodarski razvoj, Centrima za
gospodarski razvoj i Ministarstvu zapošljavanja i gospodarstva da provedu
telefonske intervjue s poduzećima i sakupe najnovije informacije o
potrebama poduzeća za zaposlenicima. Ove informacije omogućuju
uredima da usmjeravaju radnike u pravom smjeru i pomognu im s izborom
tečajeva osposobljavanja. Intervjui se obavljaju centralizirano a
rezultati koji se daju na raspolaganje sudionicima su razvrstani.
30.         Izdaci za provedbu EGF-a, koji
su u zahtjev uključeni u skladu s člankom 3. Uredbe (EZ) br. 1927/2006,
obuhvaćaju pripremne aktivnosti i aktivnosti upravljanja i
nadzora kao i informiranja i promidžbe na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj
razini. Radnici koji sudjeluju u sufinanciranim mjerama EGF-a biti će
informirani da su ponuđene usluge financirane uz pomoć EGF-a.
Finske vlasti planiraju konferenciju koja će uključivati oba Nokijina
zahtjeva.
31.         Usluge prilagođene
potrebama koje su ponudile finske vlasti su aktivne mjere za tržište rada
unutar prihvatljivih aktivnosti utvrđenih člankom 3. Uredbe (EZ) br. 1927/2006.
Finske vlasti procjenjuju ukupne troškove na 19 620 000 EUR, od kojih
su 18 830 000 za izdatke usluga prilagođenih potrebama i 790 000
EUR za izdatke za provođenje EGF-a (4.03 % od ukupnog iznosa). Ukupni
doprinos zatražen od EGF-a je 9 810 000 EUR (50 % ukupnih
troškova).
 Djelovanja || Predviđeni broj ciljanih radnika || Predviđeni trošak po ciljanom radniku (u EUR) || Ukupni troškovi (EGF i nacionalno sufinanciranje) (u EUR)
 Usluge prilagođene potrebama (prvi stavak članka 3. Uredbe (EZ) br. 1927/2006)
 Mjere osposobljavanja i druge pripremne mjere: || 2 680 || 1 076 || 2 884 000
 Izobrazba / osposobljavanje i ponovno osposobljavanje || 1 340 || 6 027 || 8 076 000
 Promicanje poduzetništva (Protomo projekti itd.) || (180) || 6 306 || 1 135 000
 Podrška pokretanju poduzetništva (početna potpora) || (150) || 6 000 || 900 000
 Pomoć za mobilnost || (470) || (287) || 135 000
 Usluge za zapošljavanje u Uslužnim centrima: || 3 719 || (215) || 800 000
 Potpore za plaće || (640) || 7 453 || 4 770 000
 Sustav za prikupljanje podataka poduzeća || 2 505 || (52) || 130 000
 Ukupno usluge prilagođene potrebama ||   || 18 830 000
 Izdaci provođenja EGF-a "treći stavak članka 3. Uredbe (EZ) br. 1927/2006.)
 Pripremne aktivnosti ||   || 50 000
 Upravljanje ||   || 420 000
 Informiranje i promidžba ||   || 300 000
 Aktivnosti nadzora ||   || 20 000
 Ukupno izdaci za provedbu EGF-a ||   || 790 000
 Ukupno predviđeni troškovi ||   || 19 620 000
 Doprinos EGF-a (50 % ukupnih troškova) ||   || 9 810 000
32.         Finska potvrđuje da
prethodno opisane mjere nadopunjuju djelovanja koja se financiraju iz
strukturnih fondova i da će svako dvostruko financiranje biti
spriječeno.
Dan(i) na koje su počele ili
će početi teći usluge prilagođene potrebama ugroženih
radnika
33.         Finska je započela s
uslugama prilagođenim potrebama ugroženih radnika uključenih u
usklađeni paket predložen za sufinanciranje EGF-u 1. kolovoza 2012. Ovaj
datum tako predstavlja početak razdoblja prihvatljivosti za svaku
pomoć koja bi se mogla odobriti iz EGF-a.
Postupci pri savjetovanju sa socijalnim
partnerima
34.         Ministarstvo zapošljavanja i
gospodarstva sazvalo je skupinu koja rješava otpuštanja u Nokiji i sudjelovala
je u pripremi EGF zahtjeva. Ova radna skupina ima predstavnike iz jugozapadne Finske,
sjeverne Ostrobothnije, iz Centra za gospodarski razvoj, promet i zaštitu
okoliša Pirkanmaa i Uusimaa, iz lokalnih ureda za zapošljavanje i gospodarski
razvoj, i socijalne partnere, odnosno Vijeće finskih industrijskih
sindikata (npr. Trade Union Pro, Sindikat finskih metalaca i Akademski
inženjeri i arhitekti u Finskoj) i Savez finskih tehnoloških industrija s
predstavnicima iz Nokije.
35.         Odbor za promicanje
zapošljavanja Ureda za zapošljavanje i gospodarski razvoj aktivan je na
lokalnoj razini. Ovaj odbor djeluje kao suradničko tijelo Ureda za
zapošljavanje i gospodarski razvoj i organizacija tržišta rada, gradskih
općina i drugih lokalnih sudionika. Odbor ima, primjerice, zadaću
predviđanja promjena na tržištu rada i planiranja koraka potaknutih tim
promjenama.
36.         Finska tijela su potvrdila da
su poštovani zahtjevi utvrđeni u nacionalnom zakonodavstvu i zakonodavstvu
EU-a o kolektivnim otpuštanjima.
Obavijesti o djelovanjima koja su
obvezna na temelju nacionalnog zakonodavstva ili u skladu s kolektivnim
ugovorima
37.         U pogledu kriterija sadržanih
u članku 6. Uredbe (EZ) br. 1927/2006, finska tijela su u svojem
zahtjevu:
·      potvrdila da financijski doprinos iz EGF-a ne zamjenjuje mjere za koje
su odgovorna poduzeća na temelju nacionalnog prava ili kolektivnih
ugovora;
·      dokazala da djelovanja osiguravaju podršku za pojedine radnike i
neće se koristiti za restrukturiranje poduzeća ili sektora;
·      potvrdila da se uz prethodno navedene prihvatljive mjere ne prima
pomoć iz drugih financijskih instrumenata EU-a.
·      Osim toga, finske vlasti potvrdile su da slijedile i provele preporuke
dobivene nakon revizije EFG-a u prijašnjem slučaju, EGF/2007/004
FI/Perlos.
Sustavi upravljanja i nadzora
38.         Finska je obavijestila
Komisiju da će financijskim doprinosom upravljati Ministarstvo
zapošljavanja i gospodarstva, koje upravlja i ESF-om. Isto ministarstvo djeluje
i kao potvrdno tijelo. Postoji oštra podjela dužnosti i izvještavanja o
odnosima između odijela odgovornih za ove dvije funkcije. Upravljačke
djelatnosti za EGF dodijeljene su Odijelu zapošljavanja i poduzetništva, a one
za ESF dodijeljene su Regionalnom odijelu. Djelatnosti potvrđivanja za
Fondove su unutar ljudskih resursa i administracijske jedinice. Ministarstvo je
pripremilo priručnik koji detaljno navodi postupke koje treba slijediti.
Odgovorno tijelo za revizije je nezavisna jedinica
za unutarnju reviziju koja djeluje u sklopu Tajništva. Djelatnosti koje se
odnose na nadzor i reviziju uključene se u raspon djelatnosti
upravljačkih i potvrdnih tijela.
Financiranje
39.         Na osnovi zahtjeva iz Finske,
predloženi doprinos iz EGF-a usklađenom paketu usluga prilagođenih
potrebama (uključujući izdatke za provedbu EGF-a) iznosi 9 810 000
EUR, što predstavlja 50 % ukupnog troška. Komisijina predložena alokacija
u okviru Fonda temelji se na podacima koje je omogućila Finska..
40.         S obzirom na najviši iznos
mogućeg financijskog doprinosa iz EGF-a prema članku 10. stavak 1.
Uredbe (EZ) br. 1927/2006, kao i područje primjene za prenamjenu
odobrenih sredstava, Komisija predlaže mobiliziranje EGF-a za prethodno
navedeni ukupni iznos, koji bi se alocirao pod naslovom 1a financijskog okvira.
41.         Predstavljanjem ovog
prijedloga za mobilizaciju EGF-a, Komisija pokreće pojednostavljeni
postupak trijaloga, kako se zahtijeva u Točki 28.
Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006., radi postizanja
sporazuma između obje grane proračunskog tijela u vezi s potrebom
korištenja EGF-a i iznosom koji je potreban. Komisija poziva prvu od dvije
grane proračunskog tijela, koja na odgovarajućoj političkoj
razini postigne sporazum o nacrtu prijedloga mobilizacije, da obavijesti drugu
granu i Komisiju o svojim namjerama. U slučaju neslaganja bilo koje od
dvije grane proračunskog tijela, bit će sazvan službeni trijalog.
42.         Komisija zasebno predstavlja
zahtjev za prijenos kako bi se u proračun iz 2013. uključila odobrena
sredstva za određene preuzete obveze, kako je utvrđeno u Točki 28.
Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006.
Izvor odobrenih sredstava plaćanja
43.         Odobrena sredstva dodijeljena
proračunskoj liniji EGF-a koristit će se za pokrivanje iznosa od 9 810 000
EUR potrebnog za postojeći zahtjev.
Prijedlog
ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o mobilizaciji Europskog fonda za prilagodbe
globalizaciji u skladu s točkom 28. Međuinstitucionalnog sporazuma od
17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o
proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju (zahtjev
EGF/2013/001 F1/Nokia iz Finske)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije,
uzimajući u obzir
Međuinstitucionalni sporazum od 17. svibnja 2006. između Europskog
parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom
financijskom upravljanju[5],
a posebno točku 28. sporazuma,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1927/2006
Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o osnivanju Europskog
fonda za prilagodbe globalizaciji[6],
a posebno članak 12. stavak 3. uredbe,
Uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije[7],
budući da:
(1)       Europski fond za prilagodbe
globalizaciji (EGF) uspostavljen je radi osiguravanja dodatne potpore
otpuštenim radnicima koji su postali višak zbog velikih strukturnih promjena u
tokovima svjetske trgovine nastalih zbog globalizacije i radi pružanja
pomoći prilikom njihove reintegraciji na tržište rada.
(2)       Međuinstitucionalnim
sporazumom od 17. svibnja 2006. omogućuje se mobilizacija EGF-a unutar
najvišeg godišnjeg iznosa od 500 milijuna EUR.
(3)       Finska je podnijela zahtjev
za mobilizaciju EGF-a u vezi s otpuštanjima u poduzećima Nokia plc, Nokia
Siemens Networks i od 30 njihovih podugovaratelja, 1. siječnja 2013. i
nadopunila ga dodatnim podacima do 21. kolovoza 2013. Ovim zahtjevom poštuju se
zahtjevi za utvrđivanje financijskih doprinosa utvrđenih u
članku 10. Uredbe (EZ) br. 1927/2006. Komisija stoga predlaže
mobilizaciju iznosa od 9 810 000 EUR.
(4)       EGF stoga treba mobilizirati
radi osiguranja financijskog doprinosa za zahtjev koji je podnijela Finska,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
U okviru općeg proračuna Europske
unije za financijsku godinu 2013., mobilizira se Europski fond za prilagodbe
globalizaciji (EGF) radi osiguravanja iznosa od 9 810 000 EUR za
odobrena sredstava za plaćanje i za preuzete obveze.
Članak 2.
Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu
Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]               SL C 139, 14.6.2006, str. 1.
[2]               SL
L 406, 30.12.2006, str. 1.
[3]               U skladu s trećim stavkom članka 3. Uredbe
(EZ) br. 1927/2006.
[4]               Tržišno istraživanje Međunarodne korporacije za
obradu podataka (IDC).
[5]               SL C 139, 14.6.2006., str. .
[6]               SL C 406, 30.12.2006, str. 1.
[7]               SL C […], […], p. […].


				|

		52014PC0202

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju i privremenoj primjeni, u ime Unije, Protokola uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Tunisa, s druge strane, o okvirnom sporazumu između Europske unije i Republike Tunisa o općim načelima sudjelovanja Republike Tunisa u programima Unije /* COM/2014/0202 final - 2014/0117 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
U okviru Europske susjedske politike (ESP),
postupno otvaranje određenih programa i agencija Europske unije za
sudjelovanje partnerskih zemalja ESP-a jedna je od brojnih mjera za promicanje
reformi, modernizacije i tranzicije u susjednim zemljama Europske unije.
Komisija je taj strateški aspekt opširnije iznijela u Komunikaciji iz prosinca
2006. „o općem pristupu kojim se partnerskim zemljama Europske susjedske
politike omogućuje sudjelovanje u radu agencija Zajednice i u programima
Zajednice”[1].

Vijeće je u svojim zaključcima od 5.
ožujka 2007. podržalo taj pristup[2].

Na temelju te Komunikacije i tih
zaključaka, Vijeće je 18. lipnja 2007. Komisiji izdalo smjernice za
pregovore s Alžirom, Armenijom, Azerbajdžanom, Egiptom, Gruzijom, Izraelom,
Jordanom, Libanonom, Moldovom, Marokom, Palestinskom samoupravom, Tunisom i
Ukrajinom o okvirnim sporazumima o općim načelima njihova
sudjelovanja u programima Zajednice[3].

U lipnju 2007. Europsko vijeće[4] ponovno je potvrdilo
iznimnu važnost ESP-a i podržalo Izvješće predsjedništva o napretku[5] i podržalo
Izvješće predsjedništva o napretku koje je podneseno na sastanku
Vijeća 18. i 19. lipnja 2007., kao i s tim povezane zaključke
Vijeća[6].
U tom se izvješću podsjeća na smjernice Vijeća za pregovore o
odgovarajućim dodatnim protokolima.
Zajedničkim priopćenjem Komisije i
Visokog predstavnika Europske unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku
„Novi odgovor na promjene u susjedstvu ”[7],
koje je Vijeće podržalo u zaključcima od 20 lipnja 2011., dodatno je
naglašeno da Europska unija namjerava olakšati sudjelovanje partnerskih zemalja
u programima Unije.
Sudionici sastanka na vrhu Istočnog
partnerstva održanog u Varšavi u rujnu 2011. suglasili su se da će
partnerskim zemljama olakšati sudjelovanje u programima i agencijama EU-a.
Protokoli su dosad potpisani s Armenijom,
Gruzijom, Izraelom, Jordanom, Moldovom, Marokom i Ukrajinom.
Tunis je u prosincu 2013. izrazio interes za
sudjelovanje u većem broju programa otvorenih partnerskim zemljama
Europske susjedske politike. Priložen je tekst Protokola sklopljenog s Tunisom.

Ovime Komisija podnosi prijedlog odluke
Vijeća o potpisivanju Protokola. Taj protokol sadrži okvirni sporazum o
općim načelima sudjelovanja Tunisa u programima Unije. On sadrži
standardne odredbe namijenjene primjeni u svim partnerskim zemljama ESP-a s
kojima se trebaju sklopiti takvi protokoli. Dogovorenim tekstom predviđeno
je i da stranke privremeno primjenjuju odredbe ovog Protokola od datuma njegova
potpisivanja.
Komisija istodobno podnosi prijedlog odluke
Vijeća o sklapanju navedenog Protokola.
Vijeće se poziva da donese sljedeći
prijedlog odluke.
2014/0117 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o potpisivanju i privremenoj primjeni, u ime
Unije, Protokola uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između
Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike
Tunisa, s druge strane, o okvirnom sporazumu između Europske unije i
Republike Tunisa o općim načelima sudjelovanja Republike Tunisa u
programima Unije

VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir
Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 212. u
vezi s člankom 218. stavcima 5. i 7.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Vijeće
je 18. lipnja 2007. ovlastilo Komisiju da pregovara o Protokolu uz
Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i
njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Tunisa, s druge
strane, o okvirnom sporazumu između Europske unije i Republike Tunisa o
općim načelima sudjelovanja Republike Tunisa u programima Unije
(dalje u tekstu „Protokol”).
(2)        Pregovori su završeni.
(3)       Cilj je Protokola utvrditi
financijska i tehnička pravila koja Tunisu omogućuju sudjelovanje u određenim
programima Unije. Horizontalni okvir uspostavljen Protokolom navodi načela
gospodarske, financijske i tehničke suradnje te omogućuje primanje
pomoći, osobito financijske pomoći, koju će Europska Unija
pružiti u skladu s programima. Ovaj se okvir primjenjuje samo na one programe
Unije za koje je u relevantnim osnivačkim pravnim aktima predviđena
mogućnost sudjelovanja Tunisa. Potpisivanje i privremena primjena
Protokola stoga ne podrazumijevaju izvršavanje ovlasti na temelju raznih sektorskih
politika koje se programima ostvaruju, a koje se izvršavaju pri uspostavi
programâ.
(4)       Protokol bi trebalo potpisati
u ime Unije te bi se trebao privremeno primjenjivati do završetka postupaka
potrebnih za njegovo sklapanje,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Ovime se u ime Unije odobrava potpisivanje Protokola uz
Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i
njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Tunisa, s druge
strane, o okvirnom sporazumu između Europske unije i Republike Tunisa o
općim načelima sudjelovanja Republike Tunisa u programima Unije
(dalje u tekstu „Protokol”), podložno sklapanju navedenog Protokola.
Tekst Protokola priložen je ovoj Odluci.
Članak 2.
Glavno tajništvo Vijeća uspostavlja
instrument kojim se osobi koju/osobama koje je odredio pregovarač daju sve
potrebne ovlasti za potpisivanje Protokola, podložno njegovu sklapanju.
Članak 3.
Protokol se privremeno primjenjuje u skladu s njegovim člankom 10.
od datuma njegova potpisa do završetka postupaka potrebnih za njegovo
sklapanje.
Datum
potpisivanja Protokola objavit će Glavno tajništvo Vijeća u Službenom
listu Europske unije.
Članak 4.
Komisija je ovlaštena odrediti, u ime Unije, posebne uvjete za
sudjelovanje Tunisa u bilo kojem programu, uključujući financijski
doprinos koji treba platiti. Komisija obavješćuje
odgovarajuću radnu skupinu Vijeća.
Članak 5.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               COM (2006.) 724 završna verzija od 4. prosinca 2006.
[2]               Zaključci GAERC-a od 5. ožujka 2007.
[3]               Odluka Vijeća (dokument s ograničenim
pristupom) kojom se Komisija ovlašćuje pregovarati o protokolima […],
dokument 10412/07.
[4]               Zaključci Predsjedništva – – Bruxelles, 21. i 22.
lipnja 2007., dokument 11177/07.
[5]               Izvješće Predsjedništva o napretku u „Jačanju
Europske susjedske politike”, dokument 10874/07.
[6]               Zaključci Vijeća o jačanju Europske
susjedske politike koje je donijelo Vijeće za opće poslove i vanjske
odnose 18. lipnja 2007., dokument 11016/07.
[7]               COM (2011.) 303 završna verzija od 25. svibnja 2011.