               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 10.12.2021.
            COM(2021) 785 final
            2021/0413(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Komisije za ribarstvo sjevernog Pacifika

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku kojom se utvrđuje stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sastancima Komisije za ribarstvo sjevernog Pacifika (NPFC) u razdoblju od 2022. do 2027. radi donošenja mjera očuvanja i upravljanja.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Konvencija o očuvanju i gospodarenju ribolovnim resursima na otvorenom moru u sjevernom Pacifiku

               Konvencijom o očuvanju i gospodarenju ribolovnim resursima na otvorenom moru u sjevernom Pacifiku (Konvencija NPFC-a) osnovan je NPFC, a cilj mu je osigurati dugoročno očuvanje i optimalno iskorištavanje ribolovnih resursa na području primjene Konvencije. Konvencija je stupila na snagu 19. srpnja 2015.

               Unija je postala stranka NPFC-a nakon što je ratificirala Konvenciju u skladu s Odlukom Vijeća 2022/XX/EU
                  1
               .

               2.2.NPFC

               Konvencijom NPFC-a osnovan je NPFC radi upravljanja ribolovnim resursima i njihova očuvanja na području primjene Konvencije. NPFC donosi mjere za dugoročno očuvanje i optimalno iskorištavanje ribolovnih resursa u svojoj nadležnosti.

               Kao članica NPFC-a Unija ima pravo sudjelovanja i glasanja. NPFC odluke obično donosi konsenzusom, ali može ih donositi i tročetvrtinskom većinom glasova članica, osim ako Konvencija NPFC-a izričito propisuje konsenzus.

               2.3.Odluke NPFC-a

               NPFC je ovlašten za donošenje mjera očuvanja i provedbe za ribarstvo u svojoj nadležnosti, a one su obvezujuće za ugovorne stranke.

               U skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (b) Konvencije NPFC-a mjere stupaju na snagu 90 dana nakon datuma na koji je NPFC o njima obavijestio ugovorne stranke.

               Ako bilo koja članica NPFC-a podnese prigovor na odluku najmanje dva tjedna prije datuma na koji odluka postaje obvezujuća, odluka neće postati obvezujuća za tu članicu u dijelu na koji se odnosi prigovor. Prigovori se mogu temeljiti isključivo na činjenici da odluka nije u skladu s odredbama Konvencije NPFC-a, Konvencije UN-a o pravu mora iz 1982. ili Sporazuma UN-a o ribljim stokovima iz 1995. ili da se odlukom neopravdano formalno ili stvarno diskriminira članicu koja podnosi prigovor.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na godišnjim sastancima regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom (RFMO-i) bit će utvrđeno u skladu s dvostupanjskim pristupom.

               Odlukom Vijeća utvrđuju se vodeća načela i smjernice za stajalište Unije na višegodišnjoj osnovi, a ono se zatim izmjenjuje za svaki godišnji sastanak na temelju neslužbenih dokumenata Komisije o kojima raspravlja radna skupina Vijeća.

               Odluka sadržava opća načela i smjernice, ali se što je više moguće uzimaju u obzir i posebnosti NPFC-a. Nadalje, u njoj je utvrđen standardni postupak za godišnje utvrđivanje stajališta Unije, na zahtjev država članica.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               „Akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaćaju akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava koja se primjenjuju na predmetno tijelo te instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali „mogu presudno utjecati na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  2
               .

               4.1.2.Primjena na ovaj predmet

               NPFC je tijelo osnovano na temelju sporazuma, odnosno Konvencije NPFC-a.

               Akti koje je NPFC pozvan donositi akti su koji proizvode pravne učinke. Previđeni akti bit će obvezujući na temelju međunarodnog prava u skladu s člankom 8. Konvencije NPFC-a te mogu presudno utjecati na sadržaj sljedećih akata Unije:

               ·Uredba Vijeća (EZ) br. 1005/2008 o uspostavi sustava Zajednice za sprečavanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova, odvraćanje od njega i njegovo zaustavljanje
                  3
               ;

               ·Uredba Vijeća (EZ) br. 1224/2009 o uspostavi sustava kontrole Unije za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike
                  4
               ; i

               ·Uredba Vijeća (EU) 2017/2403 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2017. o održivom upravljanju vanjskim ribarskim flotama
                  5
               .

               Predviđenim se aktima ne dopunjuje i ne mijenja institucionalni okvir Konvencije NPFC-a.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, naime onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena na ovaj predmet

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na ribarstvo. Uredba (EU) br. 1380/2013 pravna je osnova u kojoj su utvrđena načela koja ovo stajalište treba odražavati.

               Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 43. stavak 2. UFEU-a. Odluka će zamijeniti Odluku 9784/17.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 43. stavak 2. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2021/0413 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Komisije za ribarstvo sjevernog Pacifika

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Odlukom Vijeća 2022/XX/EU od veljače 2022.
                  6
                Unija je sklopila Konvenciju o očuvanju i gospodarenju ribolovnim resursima na otvorenom moru u sjevernom Pacifiku (Konvencija NPFC-a), kojom je osnovana Komisija za ribarstvo sjevernog Pacifika (NPFC).

               (2)NPFC je nadležan za donošenje mjera očuvanja i upravljanja kako bi se postigli ciljevi Konvencije NPFC-a. Takve mjere mogu postati obvezujuće za Uniju.

               (3)Uredbom (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  7
                predviđeno je da Unija treba osigurati dugoročnu okolišnu održivost aktivnosti u ribarstvu i akvakulturi i upravljanje tim aktivnostima na način koji je u skladu s ciljem ostvarivanja gospodarskih i društvenih koristi te koristi za zapošljavanje te s ciljem doprinošenja dostupnosti opskrbe hranom. Tom je uredbom predviđeno i da Unija u upravljanju ribarstvom treba primjenjivati predostrožni pristup te nastojati osigurati da se pri iskorištavanju živih morskih bioloških resursa populacije lovljenih vrsta obnavljaju i održavaju iznad razina koje mogu osigurati najviši održivi prinos. Nadalje, predviđeno je i da Unija treba poduzimati mjere upravljanja i očuvanja na temelju najboljih raspoloživih znanstvenih savjeta, podržavati razvoj znanstvenog znanja i savjetovanja, postupno napuštati praksu odbacivanja ulova i promicati ribolovne metode koje doprinose selektivnijem ribolovu, što većem izbjegavanju i smanjenju neželjenih ulova te ribolovu sa slabim učinkom na morski ekosustav i ribolovne resurse. Uz to, u Uredbi (EU) br. 1380/2013 izričito je predviđeno da Unija te ciljeve i načela treba primjenjivati u svojoj vanjskoj ribarstvenoj politici.

               (4)Kako je navedeno u Zajedničkoj komunikaciji Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije „Međunarodno upravljanje oceanima: plan za budućnost naših oceana”
                  8
                i zaključcima Vijeća o toj zajedničkoj komunikaciji
                  9
               , promicanje mjera za podupiranje i poboljšanje djelotvornosti regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom (RFMO) i, ako je to relevantno, poboljšanje njihova upravljanja središnja je značajka djelovanja Unije u tim forumima.

               (5)U Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija pod naslovom „Europska strategija za plastiku u kružnom gospodarstvu”
                  10
                navedene su konkretne mjere za smanjenje količine plastike i onečišćenja mora, kao i gubitka ili ostavljanja ribolovnog alata u moru.

               (6)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru NPFC-a za razdoblje 2022.–2027. jer će mjere očuvanja i provedbe koje donese NPFC biti obvezujuće za Uniju te mogu presudno utjecati na sadržaj zakonodavstva Unije, odnosno Uredbe Vijeća (EZ) br. 1005/2008
                  11
               ; Uredbe Vijeća (EZ) br. 1224/2009
                  12
                i Uredbe (EU) 2017/2403 Europskog parlamenta i Vijeća
                  13

               (7)Budući da se priroda ribolovnih resursa na području primjene Konvencije NPFC-a mijenja i da je stoga potrebno u stajalištu Unije uzeti u obzir nove događaje, uključujući nove znanstvene i druge relevantne podatke koji su predstavljeni prije ili tijekom sastanaka NPFC-a, trebalo bi u skladu s načelom lojalne suradnje među institucijama Unije, sadržanom u članku 13. stavku 2. Ugovora o Europskoj uniji (UEU), utvrditi postupke za godišnje usklađivanje stajališta Unije za razdoblje 2022.–2027.,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sastancima Komisije za ribarstvo sjevernog Pacifika (NPFC) utvrđeno je u Prilogu I.

               Članak 2.

               Godišnje utvrđivanje stajališta koje treba zauzeti u ime Unije na sastancima NPFC-a provodi se u skladu s Prilogom II.

               Članak 3.

               Stajalište Unije utvrđeno u Prilogu I. preispituje i, ako je potrebno, revidira Vijeće na prijedlog Komisije najkasnije do godišnjeg sastanka NPFC-a 2028.

               Članak 4.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Odluka Vijeća 2022/XX/EU od veljače 2022. o odobrenju, u ime Europske unije, Konvencije o očuvanju i gospodarenju ribolovnim resursima na otvorenom moru u sjevernom Pacifiku (SL L , , ). [odluka o pristupanju očekuje se do sredine veljače 2022.; taj će se mandat donijeti nakon pristupanja]

                     (2)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 61.–64.

                     (3)

                        SL L 286, 29.10.2008., str. 1.

                     (4)

                        SL L 343, 22.12.2009., str. 1.

                     (5)

                        SL L 347, 28.12.2017., str. 81.

                     (6)

                        Odluka Vijeća 2022/XX/EU od veljače 2022. o odobrenju, u ime Europske unije, Konvencije o očuvanju i gospodarenju ribolovnim resursima na otvorenom moru u sjevernom Pacifiku (SL L ,, str. ). [odluka o pristupanju očekuje se do veljače 2022.]

                     (7)

                        Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ (SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).

                     (8)

                        JOIN(2016) 49 final od 10.11.2016.

                     (9)

                        7348/1/17 REV 1 od 24.3.2017.

                     (10)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (11)

                        Uredba Vijeća (EZ) br. 1005/2008 o uspostavi sustava Zajednice za sprečavanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova, odvraćanje od njega i njegovo zaustavljanje, o izmjeni uredaba (EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1936/2001 i (EZ) br. 601/2004 i o stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 1093/94 i (EZ) br. 1447/1999 (SL L 286, 29.10.2008., str. 1.).

                     (12)

                        Uredba Vijeća (EZ) br. 1224/2009 od 20. studenoga 2009. o uspostavi sustava kontrole Unije za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike, o izmjeni uredbi (EZ) br. 847/96, (EZ) br. 2371/2002, (EZ) br. 811/2004, (EZ) br. 768/2005, (EZ) br. 2115/2005, (EZ) br. 2166/2005, (EZ) br. 388/2006, (EZ) br. 509/2007, (EZ) br. 676/2007, (EZ) br. 1098/2007, (EZ) br. 1300/2008, (EZ) br. 1342/2008 i o stavljanju izvan snage uredbi (EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1627/94 i (EZ) br. 1966/2006 (SL L 343, 22.12.2009., str. 1.).

                     (13)

                        Uredba (EU) 2017/2403 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2017. o održivom upravljanju vanjskim ribarskim flotama i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1006/2008 (SL L 347, 28.12.2017., str. 81.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 10.12.2021.
            COM(2021) 785 final

            PRILOZI

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Komisije za ribarstvo sjevernog Pacifika

               PRILOG I.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Komisije za ribarstvo sjevernog Pacifika (NPFC)

               1.NAČELA

               Unija u okviru NPFC-a:

               a) djeluje u skladu s ciljevima i načelima Unije utvrđenima u okviru zajedničke ribarstvene politike (ZRP), posebno primjenom predostrožnog pristupa i ciljeva povezanih s najvećim održivim prinosom iz članka 2. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1380/2013, kako bi se promicala primjena ekosustavnog pristupa upravljanju ribarstvom, što više izbjegao i smanjio neželjeni ulov i postupno napustila praksa odbacivanja ulova, a utjecaj ribolovnih aktivnosti na morske ekosustave i njihova staništa sveo na najmanju moguću razinu, te promicanjem gospodarski održivog i konkurentnog ribarstva Unije kako bi se osobama koje ovise o ribolovnim aktivnostima osigurao primjeren životni standard uzimajući pri tome u obzir interese potrošača;

               b) radi na primjerenom uključivanju dionika u pripremu mjera NPFC-a i osigurava da mjere donesene u okviru NPFC-a budu u skladu s ciljevima Konvencije NPFC-a;

               c) osigurava da su mjere donesene u okviru NPFC-u budu u skladu s međunarodnim pravom, a posebno s odredbama Konvencije UN-a o pravu mora iz 1982., Sporazuma UN-a iz 1995. u pogledu očuvanja i upravljanja pograničnim ribljim naseljima i stokovima vrlo migratornih vrsta te Sporazuma o promicanju usklađivanja ribarskih plovila na otvorenom moru s međunarodnim mjerama za očuvanje i gospodarenje iz 1993. i Sporazuma Organizacije za hranu i poljoprivredu o mjerama države luke iz 2009.;

               d) promiče stajališta koja su u skladu s dobrom praksom regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom (RFMO-i) na istom području;

               e) nastoji ostvariti usklađenost i sinergiju s politikom koju Unija provodi kao dio svojih bilateralnih odnosa s trećim zemljama u području ribarstva i osigurava usklađenost s drugim politikama Unije, posebno u području vanjskih odnosa, okoliša, trgovine, razvoja, istraživanja i inovacija;

               f)osigurava poštovanje međunarodnih obveza Unije;

               g) postupa u skladu sa zaključcima Vijeća od 19. ožujka 2012. o Komunikaciji Komisije o vanjskoj dimenziji zajedničke ribarstvene politike
                  1
               ;

               h) nastoji stvoriti jednake uvjete za flotu Unije na području primjene Konvencije NPFC-a na temelju istih načela i standarda koji se primjenjuju na temelju zakonodavstva Unije te promicati ujednačenu provedbu tih načela i standarda;

               i) postupa u skladu sa Zajedničkom komunikacijom Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije pod naslovom „Međunarodno upravljanje oceanima: plan za budućnost naših oceana”
                  2
                i zaključcima Vijeća o toj zajedničkoj komunikaciji
                  3
                te promiče mjere za potporu i povećanje učinkovitosti NPFC-a i, ako je relevantno, poboljšava njegovo upravljanje i rad (osobito u pogledu znanosti, sukladnosti, transparentnosti i donošenja odluka);

               j) promiče koordinaciju između RFMO-a i regionalnih konvencija o moru te suradnju sa svjetskim organizacijama u okviru njihovih ovlaštenja;

               k)promiče mehanizme suradnje među RFMO-ima koji se ne bave tunom slične postupku iz Kobea za RFMO-e koji se bave tunom.

               2.SMJERNICE

               Unija nastoji, prema potrebi, podupirati donošenje sljedećih mjera od strane NPFC-a:

               a) mjere očuvanja i upravljanja ribolovnim resursima na području primjene Konvencije na temelju najboljih raspoloživih znanstvenih savjeta, uključujući ukupni dopušteni ulov (TAC) i kvote ili napor za žive morske biološke resurse koje regulira NPFC, kojima bi se postupnim povećavanjem postigla stopa iskorištenosti koja može osigurati najviši održivi prinos. Prema potrebi, te mjere očuvanja i upravljanja obuhvaćaju posebne mjere za stokove izložene prelovu kako bi ribolovni napor ostao u skladu s dostupnim ribolovnim mogućnostima;

               b) mjere za sprečavanje nezakonitih, neprijavljenih i nereguliranih ribolovnih aktivnosti, odvraćanje od njih i njihovo zaustavljanje na području primjene Konvencije, uključujući popis plovila koja obavljaju takav ribolov;

               c) mjere praćenja, kontrole i nadzora na području primjene Konvencije kako bi se osigurala učinkovitost kontrole i usklađenost s mjerama donesenima u okviru NPFC-a;

               d) mjere za smanjenje negativnih posljedica ribolovnih aktivnosti na morsku bioraznolikost i morske ekosustave i njihova staništa, uključujući mjere za smanjenje onečišćenja mora i sprečavanje bacanja plastike u more te smanjenje utjecaja plastike koja se nalazi na moru na morsku bioraznolikost i ekosustave, zaštitne mjere za osjetljive morske ekosustave na području primjene Konvencije NPFC-a u skladu s Konvencijom NPFC-a i Međunarodnim smjernicama FAO-a za upravljanje dubokomorskim ribolovom na otvorenom moru te mjere za najveće moguće izbjegavanje i smanjivanje neželjenog ulova, osobito osjetljivih morskih vrsta, te za postupno napuštanje prakse odbacivanja ulova;

               e)mjere za smanjenje posljedica ostavljenog, izgubljenog ili na drugi način odbačenog ribolovnog alata u oceanu i olakšavanje pronalaženja i uklanjanja takvog alata;

               f)preporuke, prema potrebi i u mjeri u kojoj je to dopušteno u skladu s relevantnim osnivačkim dokumentima, kojima se potiče provedba Konvencije o radu u ribolovu Međunarodne organizacije rada (ILO);

               g) mjere kojima je cilj zabrana ribolova koji se obavlja samo radi izlova peraja morskog psa i kojima se zahtijeva da se svi morski psi iskrcaju sa svim perajama prirodno povezanima s trupom;

               h)prema potrebi, zajednički pristup s drugim RFMO-ima, osobito s onima koji su uključeni u upravljanje ribarstvom u istoj regiji;

               i) dodatne tehničke mjere koje se temelje na savjetima pomoćnih tijela i radnih skupina NPFC-a.

               PRILOG II.

               Godišnje utvrđivanje stajališta koje Unija treba zauzeti

               na sastancima Komisije za ribarstvo sjevernog Pacifika

               Prije svakog sastanka NPFC-a, kada se to tijelo pozove na donošenje odluka koje proizvode pravne učinke za Uniju, poduzimaju se potrebni koraci kako bi se u stajalištu koje treba iznijeti u ime Unije uzele u obzir najnovije znanstvene i druge relevantne informacije dostavljene Europskoj komisiji, u skladu s načelima i smjernicama utvrđenima u Prilogu I.

               U tu svrhu i na temelju tih podataka Europska komisija Vijeću ili njegovim pripremnim tijelima pravovremeno prije svakog sastanka NPFC-a dostavlja pisani dokument u kojem se iznosi predloženo utvrđivanje stajališta Unije za raspravu i prihvaćanje.

               Ako na sastanku NPFC-a ili na licu mjesta nije moguće postići dogovor kako bi se u stajalištu Unije uzeli u obzir novi elementi, pitanje se upućuje Vijeću ili njegovim pripremnim tijelima.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final od 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1 od 24.3.2017.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 16.12.2021.
            COM(2021) 807 final
            2021/0417(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti, u ime Europske unije, na 65. sjednici Komisije za opojne droge u pogledu uvrštavanja tvari na popise u Jedinstvenoj konvenciji o opojnim drogama iz 1961., kako je izmijenjena Protokolom iz 1972., i Konvenciji o psihotropnim tvarima iz 1971.

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se Prijedlog odnosi na odluku kojom se utvrđuje stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na 65. sjednici Komisije za opojne droge u pogledu uvrštavanja tvari na popise u Jedinstvenoj konvenciji UN-a o opojnim drogama iz 1961., kako je izmijenjena Protokolom iz 1972., i Konvenciji UN-a o psihotropnim tvarima iz 1971. Šezdeset peta sjednica Komisije za opojne droge trebala bi se održati od 14. do 18. ožujka 2022.

               2.KONTEKST PRIJEDLOGA

               2.1.Jedinstvena konvencija UN-a o opojnim drogama iz 1961., kako je izmijenjena Protokolom iz 1972., i Konvencija UN-a o psihotropnim tvarima iz 1971.

               Cilj Jedinstvene konvencije Ujedinjenih naroda (UN) o opojnim drogama iz 1961., kako je izmijenjena Protokolom iz 1972., („Konvencija o opojnim drogama”)
                  1
                jest borba protiv zloupotrebe droga putem koordiniranog međunarodnog djelovanja. Postoje dva oblika intervencije i kontrole koji funkcioniraju zajedno. Kao prvo, posjedovanje, upotreba, distribucija, uvoz, izvoz, izrada i proizvodnja droga te trgovanje njima nastoje se ograničiti isključivo na medicinske i znanstvene svrhe. Zatim se u okviru međunarodne suradnje bori protiv trgovine drogom kako bi se spriječilo i obeshrabrilo trgovce opojnim drogama.

               Konvencijom Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. („Konvencija o psihotropnim tvarima”)
                  2
                uspostavljen je međunarodni sustav kontrole psihotropnih tvari. Njome se odgovorilo na diversifikaciju i proširenje spektra droga koje se zloupotrebljavaju te su uvedene kontrole nad više sintetičkih droga u skladu s potencijalom za zloupotrebu tih droga s jedne i njihovom terapeutskom vrijednošću s druge strane.

               Sve države članice EU-a stranke su navedenih konvencija, a Unija nije.

               2.2.Komisija za opojne droge

               Komisija za opojne droge (CND) komisija je Gospodarskog i socijalnog vijeća UN-a (ECOSOC) kojoj su funkcije i ovlasti utvrđene, među ostalim, u tim dvjema konvencijama. Komisiju čine 53 države članice UN-a koje bira ECOSOC. U ožujku 2022. jedanaest država članica EU-a bit će članice CND-a s pravom glasa
                  3
               . Unija ima status promatrača u CND-u.

               2.3.Predviđeni akt Komisije za opojne droge

               CND na temelju preporuka Svjetske zdravstvene organizacije (SZO), koju savjetuje njezin Stručni odbor za ovisnosti o drogama, redovito mijenja popise tvari priložene navedenim konvencijama.

               SZO je 18. studenoga 2021. preporučio glavnom tajniku UN-a
                  4
                da se na popise priložene konvencijama uvrste tri tvari koje je kritički preispitao Stručni odbor SZO-a za ovisnosti o drogama.

               CND se poziva da na svojoj 65. sjednici, koja se održava u Beču od 14. do 18. ožujka 2022., donese odluke o uvrštavanju tih tvari na popise priložene konvencijama.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Promjene popisa konvencija imaju izravne posljedice na područje primjene prava Unije u području kontrole droga za sve države članice. U članku 1. stavku 1. Okvirne odluke Vijeća 2004/757/PUP od 25. listopada 2004. o utvrđivanju minimalnih odredaba vezanih za elemente kaznenih djela i sankcija u području nezakonite trgovine drogom
                  5
                („Okvirna odluka”) navodi se da za potrebe Okvirne odluke „droga” znači svaka tvar obuhvaćena Konvencijom o opojnim drogama ili Konvencijom o psihotropnim tvarima i bilo koja tvar navedena u Prilogu Okvirnoj odluci. Okvirna odluka stoga se primjenjuje na tvari navedene u popisima u Konvenciji o opojnim drogama i Konvenciji o psihotropnim tvarima. Zbog toga svaka promjena popisâ u tim konvencijama izravno utječe na zajednička pravila EU-a i mijenja njihovo područje primjene u skladu s člankom 3. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). To vrijedi neovisno o tome je li tvar o kojoj je riječ već pod kontrolom u Uniji
                  6
               .

               Europski centar za praćenje droga i ovisnosti o drogama intenzivno prati
                  7
                te tri tvari (brorfin, metonitazen i eutilon) u pogledu kojih je SZO preporučio međunarodnu kontrolu.

               Prijedlogom Komisije o stajalištu Unije predlaže se podupiranje preporuka SZO-a s obzirom na to da su u skladu s trenutačnim znanstvenim saznanjima. U pogledu tih novih psihoaktivnih tvari, njihovo uvrštavanje na popise konvencija temelji se i na podacima dostupnima u Europskoj bazi podataka o novim drogama Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama.

               Za sastanak CND-a na kojem će se odlučivati o uvrštavanju tvari na popise Vijeće mora utvrditi stajalište Unije. Zbog ograničenja koja proizlaze iz Unijina promatračkog statusa to bi stajalište trebale, djelujući zajednički u interesu Unije u CND-u, izraziti države članice koje će biti članice CND-a u ožujku 2022. Unija nije stranka tih konvencija, no ima isključivu nadležnost u tom području.

               Zbog toga Komisija predlaže da države članice koje će biti članice CND-a u ožujku 2022. na 65. sjednici CND-a u ime Unije izraze stajalište Unije o uvrštavanju tvari na popise priložene Konvenciji o opojnim drogama i Konvenciji o psihotropnim tvarima. Ovo je sedmi put da Komisija iznosi takav prijedlog o stajalištu Unije
                  8
               . Vijeće je donijelo stajališta Unije
                  9
               , čime se Uniji omogućilo da jednoglasno nastupi na prošlim sastancima CND-a u pogledu uvrštavanja na međunarodne popise jer su države članice koje sudjeluju u CND-u glasale za uvrštavanje na popise u skladu s donesenim stajalištem Unije
                  10
               .

               4.PRAVNA OSNOVA

               4.1.Postupovna pravna osnova

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Članak 218. stavak 9. UFEU-a primjenjuje se neovisno o tome je li Unija članica tog tijela ili stranka tog sporazuma
                  11
               . Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  12
               .

               CND je „tijelo osnovano na temelju sporazuma” u smislu tog članka jer je riječ o tijelu koje je osnovao ECOSOC, tijelo Ujedinjenih naroda, kojem su povjerene određene zadaće na temelju Konvencije o opojnim drogama i Konvencije o psihotropnim tvarima.

               Odluke CND-a o uvrštavanju na popise „akti su koji proizvode pravne učinke” u smislu članka 218. stavka 9. UFEU-a. U skladu s Konvencijom o opojnim drogama i Konvencijom o psihotropnim tvarima, odluke CND-a automatski postaju obvezujuće, osim ako stranka u primjenjivom roku odluku podnese na preispitivanje ECOSOC-u
                  13
               . Odluke ECOSOC-a u takvim su predmetima konačne. Odluke CND-a o uvrštavanju na popise imaju pravne učinke i u pravnom poretku EU-a na temelju prava Unije jer mogu presudno utjecati na sadržaj propisa EU-a, to jest na Okvirnu odluku Vijeća 2004/757/PUP. Promjene popisa konvencija imaju izravne posljedice na područje primjene tog pravnog instrumenta EU-a.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije.

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na nezakonitu trgovinu drogom.

               Stoga je materijalna pravna osnova za predloženu odluku članak 83. stavak 1. UFEU-a, kojim se nezakonita trgovina drogom svrstava u kriminalitet s prekograničnim elementima, a Europskom parlamentu i Vijeću daje se ovlast da utvrde minimalna pravila za definiranje kaznenih djela i sankcija u području nezakonite trgovine drogom.

               4.3.Prilagođeno teritorijalno važenje

               Okvirna odluka Vijeća 2004/757/PUP obvezujuća je za Dansku i primjenjuje se na nju do 21. studenoga 2018., a u njezinu se članku 1. navodi da „droge” znači svaka tvar koja je obuhvaćena Konvencijom o opojnim drogama ili Konvencijom o psihotropnim tvarima.

               Budući da odluke CND-a o uvrštavanju na popise utječu na zajednička pravila u području nezakonite trgovine drogom koja su obvezujuća za Dansku, Danska sudjeluje u donošenju odluke Vijeća o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Unije kad se donose odluke o uvrštavanju na popise.

               Okvirna odluka obvezujuća je za Irsku te ona stoga sudjeluje u donošenju odluke Vijeća o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Unije kad se donose takve odluke o uvrštavanju na popise.

               4.4.Zaključak

               Pravna je osnova ovog prijedloga članak 83. stavak 1. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               5.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Prijedlog nema utjecaj na proračun.

               2021/0417 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti, u ime Europske unije, na 65. sjednici Komisije za opojne droge u pogledu uvrštavanja tvari na popise u Jedinstvenoj konvenciji o opojnim drogama iz 1961., kako je izmijenjena Protokolom iz 1972., i Konvenciji o psihotropnim tvarima iz 1971.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 83. stavak 1. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Jedinstvena konvencija Ujedinjenih naroda (UN) o opojnim drogama iz 1961., kako je izmijenjena Protokolom iz 1972.
                  14
               , („Konvencija o opojnim drogama”) stupila je na snagu 8. kolovoza 1975.

               (2)Na temelju članka 3. Konvencije o opojnim drogama Komisija za opojne droge može odlučiti uvrstiti tvari na popise te konvencije. Ona može mijenjati popise samo u skladu s preporukama Svjetske zdravstvene organizacije (SZO), no može odlučiti i da neće unijeti promjene koje preporuči SZO.

               (3)Konvencija Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. („Konvencija o psihotropnim tvarima”)
                  15
                stupila je na snagu 16. kolovoza 1976.

               (4)Na temelju članka 2. Konvencije o psihotropnim tvarima Komisija za opojne droge može, na temelju preporuka SZO-a, odlučiti uvrstiti tvari na popise te konvencije ili ih izbrisati s njih. Ona ima široke diskrecijske ovlasti uzimati u obzir gospodarske, društvene, pravne, administrativne i druge čimbenike, no ne može proizvoljno djelovati.

               (5)Promjene popisa obaju konvencija imaju izravne posljedice na područje primjene prava Unije u području kontrole droga. Okvirna odluka Vijeća 2004/757/PUP
                  16
                primjenjuje se na tvari navedene na popisima u tim konvencijama. Zbog toga svaka promjena popisa priloženih konvencijama izravno utječe na zajednička pravila Unije i mijenja njihovo područje primjene u skladu s člankom 3. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               (6)Komisija za opojne droge treba na svojoj 65. sjednici, zakazanoj od 14. do 18. ožujka 2022. u Beču, donijeti odluke o uvrštavanju triju novih tvari na popise navedenih konvencija.

               (7)Unija nije stranka Konvencije o opojnim drogama i Konvencije o psihotropnim tvarima. Ima status promatrača bez prava glasa u Komisiji za opojne droge, u kojoj će u ožujku 2022. sudjelovati 11 njezinih država članica s pravom glasa
                  17
               . Stoga je nužno da Vijeće ovlasti te države članice za izražavanje stajališta Unije o uvrštavanju tvari na popise u Konvenciji o opojnim drogama i Konvenciji o psihotropnim tvarima jer su odluke koje se odnose na uvrštavanje novih tvari na te popise konvencija u isključivoj nadležnosti Unije.

               (8)SZO je preporučio da se uvrste dvije nove tvari na Popis I. Konvencije o opojnim drogama te jedna nova tvar na Popis II. Konvencije o psihotropnim tvarima
                  18
               .

               (9)Sve tvari koje je preispitao Stručni odbor SZO-a za ovisnosti o drogama („Stručni odbor”) i koje je SZO preporučio za uvrštavanje na popise prati Europski centar za praćenje droga i ovisnosti o drogama kao nove psihoaktivne tvari u skladu s Uredbom (EZ) br. 1920/2006 Europskog parlamenta i Vijeća
                  19
               .

               (10)Kako je procijenio Stručni odbor, brorfin (kemijski naziv: 1-{1-[1-(4-bromofenil)etil]piperidin-4-il}-1,3-dihidro-2H-benzimidazol-2-on) sintetički je opioid sličan drugim sintetičkim opioidima kao što su morfij i fentanil. Brorfin se može pretvoriti u bezitramid, opioid uvršten na Popis I. Jedinstvene konvencije o opojnim drogama. Ne postoje terapijske primjene brorfina niti je dobio odobrenje da se stavi u promet kao lijek. Ima dovoljno dokaza da se brorfin zloupotrebljava ili bi se mogao zloupotrebljavati te da može biti javnozdravstveni i društveni problem pa ga je opravdano staviti pod međunarodnu kontrolu. Stoga SZO preporučuje da se brorfin uvrsti na Popis I. Konvencije o opojnim drogama.

               (11)Brorfin je otkriven u četiri države članice i kontrolira se u najmanje tri države članice. Doveden je u vezu s jednim trovanjem bez smrtnih posljedica i trenutačno je pod intenzivnim praćenjem Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama.

               (12)Stoga bi države članice trebale zauzeti stajalište da se brorfin uvrsti na Popis I. Konvencije o opojnim drogama.

               (13)Kako je procijenio Stručni odbor, metonitazen (kemijski naziv: N,N-dietil-2-[(4-metoksifenil)metil]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-etanamin) sintetički je opioid, strukturno sličan izotonitazenu i etonitazenu, koji su uvršteni na Popis I. Jedinstvene konvencije o opojnim drogama. Metonitazen je ispitivan u pretkliničkim modelima zbog analgetičkih učinaka, ali nije poznato da ima terapijsku primjenu. Ima dovoljno dokaza da se metonitazen zloupotrebljava ili bi se mogao zloupotrebljavati te da može biti javnozdravstveni i društveni problem pa ga je opravdano staviti pod međunarodnu kontrolu. Stoga SZO preporučuje da se metonitazen uvrsti na Popis I. Konvencije o opojnim drogama.

               (14)Metonitazen je otkriven u tri države članice i kontrolira se u najmanje tri države članice. Povezan je s jednim smrtnim slučajem i trenutačno je pod intenzivnim praćenjem Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama.

               (15)Stoga bi države članice trebale zauzeti stajalište da se metonitazen uvrsti na Popis I. Konvencije o opojnim drogama.

               (16)Kako je procijenio Stručni odbor, eutilon (kemijski naziv: 1-(1,3-benzodioksol-5-il)-2-(etilamino)butan-1-on) sintetički je katinon, koji je po kemijskoj strukturi i farmakološkim svojstvima sličan amfetaminima i katinonima koji su već pod međunarodnom kontrolom. Srodni katinoni, kao što su metilon i N-etilnorpentilon, uvršteni su na Popis II. Konvencije o psihotropnim tvarima iz 1971. Ne postoje poznate terapijske primjene eutilona niti je dobio odobrenje da se stavi u promet kao lijek. Ima dovoljno dokaza da se eutilon zloupotrebljava ili bi se mogao zloupotrebljavati te da može biti javnozdravstveni i društveni problem pa ga je opravdano staviti pod međunarodnu kontrolu. Stoga SZO preporučuje da se eutilon uvrsti na Popis II. Konvencije o psihotropnim tvarima.

               (17)Eutilon je otkriven u 20 država članica i kontrolira se u najmanje dvije države članice. Doveden je u vezu s jedim trovanjem bez smrtnih posljedica i otkriven u tri biološka uzorka povezana s ozbiljnim štetnim događajima. Europski centar za praćenje droga i ovisnosti o drogama intenzivno prati eutilon.

               (18)Stoga bi države članice trebale zauzeti stajalište da se eutilon uvrsti na Popis II. Konvencije o psihotropnim tvarima.

               (19)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Komisiji za opojne droge jer će odluke o raznim odlukama o uvrštavanju tih triju tvari na popise moći presudno utjecati na sadržaj prava Unije, konkretno na Okvirnu odluku 2004/757/PUP.

               (20)Stajalište Unije zajednički će izraziti države članice koje su članice Komisije za opojne droge.

               (21)Okvirna odluka 2004/757/PUP obvezujuća je za Dansku te ona stoga sudjeluje u donošenju i primjeni ove Odluke.

               (22)Okvirna odluka 2004/757/PUP obvezujuća je za Irsku te ona stoga sudjeluje u donošenju i primjeni ove Odluke,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na 65. sjednici Komisije za opojne droge od 14. do 18. ožujka 2022., kad je to tijelo pozvano donijeti odluke o dodavanju tvari na popise Jedinstvene konvencije Ujedinjenih naroda o opojnim drogama iz 1961., kako je izmijenjena Protokolom iz 1972., i Konvencije Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971., navedeno je u Prilogu ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Stajalište iz članka 1. zajednički izražavaju države članice koje su članice Komisije za opojne droge.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena državama članicama u skladu s Ugovorima.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                        Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Zbornik ugovora Ujedinjenih naroda, svezak 978, br. 14152.

                     (2)

                        Zbornik ugovora Ujedinjenih naroda, svezak 1019, br. 14956.

                     (3)

                        Belgija, Njemačka, Španjolska, Francuska, Italija, Mađarska, Nizozemska, Austrija, Poljska, Slovenija i Švedska

                     (4)

                        https://cdn.who.int/media/docs/default-source/controlled-substances/unsg-expert-committee-on-drug-dependence.pdf?sfvrsn=d608e00c_5

                     (5)

                        SL L 335, 11.11.2004., str. 8., kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2017/2103 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. studenoga 2017. o izmjeni Okvirne odluke Vijeća 2004/757/PUP kako bi se nove psihoaktivne tvari obuhvatile definicijom „droge” te o stavljanju izvan snage Odluke Vijeća 2005/387/PUP, SL L 305, 21.11.2017., str. 12.

                     (6)

                        Vidjeti Prilog Okvirnoj odluci.

                     (7)

                        Za više informacija o posljedicama intenzivnog praćenja vidjeti
                  https://www.emcdda.europa.eu/system/files/publications/12213/downloads/Guidance%20Note%206-%20Intensive%20monitoring.pdf
                  .

                     (8)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final; COM(2019) 631 final; COM(2019) 624 final; COM(2020) 659 final i COM(2020) 814 final.

                     (9)

                        Donijelo Vijeće 7. ožujka 2017., 27. veljače 2018., 5. ožujka 2019., 11. veljače 2020., 17. studenoga 2020. odnosno 8. ožujka 2021.

                     (10)

                        Uz jednu iznimku, koja je predmet postupka zbog povrede koji je u tijeku.

                     (11)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 64.

                     (12)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 61.–64.

                     (13)

                        Članak 3. stavak 7. Konvencije o opojnim drogama; članak 2. stavak 7. Konvencije o psihotropnim tvarima.

                     (14)

                        Zbornik ugovora Ujedinjenih naroda, svezak 978, br. 14152.

                     (15)

                        Zbornik ugovora Ujedinjenih naroda, svezak 1019, br. 14956.

                     (16)

                        Okvirna odluka Vijeća 2004/757/PUP od 25. listopada 2004. o utvrđivanju minimalnih odredaba vezanih za elemente kaznenih djela i sankcija u području nezakonite trgovine drogom (SL L 335, 11.11.2004., str. 8.).

                     (17)

                        Belgija, Njemačka, Španjolska, Francuska, Italija, Mađarska, Nizozemska, Austrija, Poljska, Slovenija i Švedska

                     (18)

                        https://cdn.who.int/media/docs/default-source/controlled-substances/unsg-expert-committee-on-drug-dependence.pdf?sfvrsn=d608e00c_5

                     (19)

                        Uredba (EZ) br. 1920/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o Europskom centru za praćenje droga i ovisnosti o drogama (SL L 376, 27.12.2006., str. 1.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 16.12.2021.
            COM(2021) 807 final

            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje treba zauzeti, u ime Europske unije, na 65. sjednici Komisije za opojne droge u pogledu uvrštavanja tvari na popise u Jedinstvenoj konvenciji o opojnim drogama iz 1961., kako je izmijenjena Protokolom iz 1972., i Konvenciji o psihotropnim tvarima iz 1971.

               PRILOG

               Stajalište koje države članice koje su članice Komisije za opojne droge trebaju zauzeti, djelujući zajednički u interesu Unije, na 65. sjednici Komisije za opojne droge zakazanoj od 14. do 18. ožujka 2022. u pogledu promjena opsega kontrole tvari:

               (1)brorfin treba uvrstiti na Popis I. Konvencije o opojnim drogama.

               (2)metonitazen treba uvrstiti na Popis I. Konvencije o opojnim drogama.

               (3)eutilon treba uvrstiti na Popis II. Konvencije o psihotropnim tvarima.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 22.12.2021.
            COM(2021) 834 final
            2021/0440(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stavljanju izvan snage, u ime predstavnika vlada država članica okupljenih u Vijeću, Odluke Vijeća (EU) 2016/394 o okončanju konzultacija s Republikom Burundijem na temelju članka 96. Sporazuma o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Nakon pogoršanja stanja u Burundiju uoči parlamentarnih i predsjedničkih izbora u lipnju i srpnju 2015. Europska unija smatrala je da Republika Burundi nije poštovala ključne elemente koji su navedeni u članku 9. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU
                     1
                   u pogledu ljudskih prava, demokracije i vladavine prava.

                  Nakon konzultacija održanih u Bruxellesu 8. prosinca 2015. u skladu s člankom 96. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU, Europska unija primila je na znanje odgovore vlade Burundija i njezinu obvezu da pruži pojašnjenja u pogledu postavljenih pitanja i ubrza određene sudske postupke. Međutim, Europska unija smatrala je da se iznesenim stajalištima ne omogućuje sveobuhvatno rješavanje pitanja nepoštovanja ključnih elemenata njezina partnerstva s Republikom Burundijem. Osim toga, ta stajališta ne pružaju zadovoljavajući odgovor na odluke koje je 17. listopada i 13. studenoga 2015. donijelo Vijeće Afričke unije za mir i sigurnost, posebno na potrebu za brzom uspostavom istinskog i uključivog dijaloga na temelju Sporazuma iz Aruše.

                  Konzultacije su završene 13. studenoga 2015. Odlukom Vijeća 2016/394 i poduzete su odgovarajuće mjere, kako su navedene u Prilogu toj odluci
                     2
                  . Te su mjere uključivale obustavu financijske potpore ili isplate sredstava (uključujući proračunsku potporu) čiji su izravni korisnici burundijska administracija ili burundijske institucije.

               Od mirne političke tranzicije 2020. koja je dovela do izbora predsjednika Ndayishimyea i imenovanja nove vlade EU je primijetio pozitivan trend, što je vidljivo iz:

               ·konstruktivne suradnje s Burundijem u političkom dijalogu na temelju članka 8. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU,

               ·nastojanja vlade da podupire mir i stabilnost, mjera za poboljšanje dobrog upravljanja, slobode medija, izjave o ljudskim pravima, vladavine prava i borbe protiv nekažnjavanja,

               ·sporazuma o planu („Feuille de route”) koji sadržava obveze burundijske vlade kao odgovor na Odluku Vijeća 2016/394 u području ljudskih prava; pravosuđa i vladavine prava; slobode mišljenja i medija; dobrog upravljanja; mira, sigurnosti i demokracije; poslovnog okružja; okoliša i biološke raznolikosti,

               ·velikog broja izbjeglica koji se dobrovoljno vraćaju u Burundi,

               ·nastavka suradnje s međunarodnom zajednicom i susjednim zemljama.

                  S obzirom na taj napredak i obveze voditelji misija u svojem su izvješću od 19. svibnja 2021. izrazili mišljenje da odgovarajuće mjere navedene u Prilogu Odluci Vijeća 2016/394 više nisu relevantne i s time u skladu preporučili su njihovo ukidanje.

                  Međutim, u kontekstu političkog dijaloga uspostavljenog s Burundijem na temelju članka 8. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU trebala bi se i dalje postavljati sljedeća pitanja:

               ·poboljšanje dobrog upravljanja, vladavine prava, ljudskih prava, poslovnog okružja kao nužnih temelja za održivi razvoj,

               ·oslobođenje političkih zatvorenika, povratak članova oporbe i civilnog društva; potrebno je otvoriti i umiriti politički prostor u cilju postizanja pomirenja,

               ·kontinuirano zalaganje za jačanje slobode medija,

               ·smanjenje proizvoljnih uhićenja; bolja kontrola koju odgovarajuća tijela provode nad nasilnim skupinama povezanima s politikom („Imbonerakure”) te veća odgovornost i transparentnost određenih aktivnosti nacionalne obavještajne službe (SNR); reforma sudstva, razdvajanje države i stranke,

               ·poštovanje neovisnosti civilnog društva/nevladinih organizacija.

                  Stoga je cilj ovog Prijedloga staviti izvan snage Odluku Vijeća 2016/394 čime će se ukinuti odgovarajuće mjere utvrđene u zaključcima konzultacija iz članka 96. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

                  Ovaj je Prijedlog u skladu s postojećim odredbama politike u tom području, to jest:

               ·novim Europskim konsenzusom o razvoju „Naš svijet, naše dostojanstvo, naša budućnost” od 8. lipnja 2017.
                  3
               ,

               ·globalnom strategijom Europske unije za vanjsku i sigurnosnu politiku,

               ·Zajedničkom komunikacijom Europskom parlamentu i Vijeću: „Put prema sveobuhvatnoj strategiji s Afrikom”, 9. ožujka 2020.
                  4
               ,

               ·Akcijskim planom EU-a za ljudska prava i demokraciju za razdoblje 2020.–2024.
                  5
               ,

               ·Strateškim okvirom EU-a za ljudska prava i demokraciju, 2012.
                  6
               ,

               ·Akcijskim planom EU-a za rodnu ravnopravnost III od 25. studenoga 2020.
                  7

                  Suradnja EU-a temelji se na Programu održivog razvoja do 2030. i ciljevima održivog razvoja, Pariškom sporazumu i Akcijskom planu iz Addis Abebe.

                  Prijedlogom će se omogućiti potpuna provedba njihovih odredbi jer će se njime stvoriti uvjeti za suradnju s vladom Burundija uz nastavak praćenja spornih pitanja putem ponovne uspostave trajnog političkog dijaloga.

                •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Prijedlog je u skladu s prioritetima Komisije za razdoblje 2019.–2024. koji se odnose na vanjska djelovanja: zelenim planom, digitalnom transformacijom i podatkovnim tehnologijama, savezima za održivi rast i pristojna radna mjesta, boljim upravljanjem migracijama, migracijskim partnerstvima te upravljanjem, mirom i sigurnosti. U skladu je i s Globalnom strategijom Europske unije za vanjsku i sigurnosnu politiku iz 2016.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  U skladu s ciljem, sadržajem i kontekstom predložene mjere, materijalna je pravna osnova članak 3. Unutarnjeg sporazuma između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali unutar Vijeća, o primjeni mjera i postupaka potrebnih za provedbu Sporazuma o partnerstvu AKP-EZ u vezi s točkom 3. drugim podstavkom Priloga ovom Sporazumu (dalje u tekstu: „Unutarnji sporazum”)
                     8
                  .

               •Odabir instrumenta

                  U skladu s člankom 3. Unutarnjeg sporazuma, stajalište država članica o provedbi članka 96. Sporazuma AKP-EZ, kada se to stajalište odnosi na pitanja u njihovoj nadležnosti, donosi Vijeće, u skladu s postupkom navedenim u Prilogu. U skladu s točkom 3. Priloga Unutarnjem sporazumu, te mjere ostaju na snazi dok Vijeće ne donese odluku o izmjeni ili opozivu prethodno donesenih mjera, na prijedlog Komisije, u dogovoru s Visokim predstavnikom Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku te odlučujući kvalificiranom većinom u slučaju djelomične suspenzije.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

               •Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo.

               •Savjetovanja s dionicima

                  Ovaj je Prijedlog pokrenut uzimajući u obzir navedeno izvješće voditelja misija EU-a u Burundiju, o kojem se raspravljalo na sastanku Radne skupine za Afriku (COAFR) 25. svibnja 2021. i Radne skupine za afričke, karipske i pacifičke države (AKP) 28. svibnja 2021. Delegati COAFR-a prepoznali su pozitivne pomake i izrazili svoju podršku opozivu odgovarajućih mjera te naglasili da je važno i dalje poticati vladu Burundija na napredak u području ljudskih prava, vladavine prava i upravljanja. Delegati Radne skupine za AKP izrazili su potporu ishodu rasprave COAFR-a i naglasili važnost zadržavanja prednosti putem pojedinačnih sankcija kako bi se olakšao daljnji napredak.

               •Procjena učinka

                  Očekuje se da će opoziv odgovarajućih mjera izgraditi povjerenje između EU-a i Burundija i normalizirati odnose; moglo bi pridonijeti jačanju pozitivnih snaga u raspodjeli moći u Burundiju, omogućiti politički dijalog o osjetljivim temama, povećati utjecaj EU-a i ojačati položaj EU-a u Burundiju u odnosu na druge globalne dionike.

                  Ukidanjem odgovarajućih mjera omogućit će se iskorištavanje učinka predviđenog višegodišnjim okvirnim programom za razdoblje 2021.–2027. kao poticaja za poboljšanje u području ljudskih prava, vladavine prava i upravljanja.

               •Temeljna prava

               Osim toga, mjere ograničavanja protiv osoba, subjekata ili tijela koji ugrožavaju demokraciju ili ometaju pronalaženje političkog rješenja u Burundiju nastavit će se u skladu s Odlukom Vijeća 2015/1763
                  9
               .

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Ne utječe na proračun.

               5.DRUGI ELEMENTI

                  Iako se ovim Prijedlogom predviđa ukidanje odgovarajućih mjera navedenih u Prilogu Odluci Vijeća 2016/394, mjere ograničavanja na temelju Odluke Vijeća 2015/1763 i dalje su na snazi te će se preispitati u nadolazećim mjesecima kako je predviđeno tom odlukom.

               Delegati COAFR-a pozvali su na raspravu o budućnosti istražnog povjerenstva Ujedinjenih naroda za Burundi. Nakon te rasprave Vijeće za ljudska prava UN-a na temelju rezolucije pod vodstvom EU-a
                  10
                odlučilo je uspostaviti mandat za praćenje za pojedinu zemlju u obliku posebnog izvjestitelja o stanju ljudskih prava u Burundiju, kao nastavak na ono što je postiglo istražno povjerenstvo.

               2021/0440 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stavljanju izvan snage, u ime predstavnika vlada država članica okupljenih u Vijeću, Odluke Vijeća (EU) 2016/394 o okončanju konzultacija s Republikom Burundijem na temelju članka 96. Sporazuma o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

               uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali unutar Vijeća, o primjeni mjera i postupaka potrebnih za provedbu Sporazuma o partnerstvu AKP-EZ, a posebno njegov članak 3. i Prilog,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Konzultacije s Republikom Burundijem na temelju članka 96. Sporazuma o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisanog u Cotonouu, dana 23. lipnja 2000.
                  11
               , kako je izmijenjen
                  12
               ,
                  13
                i produljen
                  14
               , zaključene su Odlukom Vijeća (EU) 2016/394
                  15
                te su poduzete odgovarajuće mjere, kako je navedeno u Prilogu toj odluci, na prijedlog Komisije u dogovoru s Visokim predstavnikom Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku.

               (2)Općenito, mirna politička tranzicija postignuta općim izborima u svibnju 2020. dala je novu nadu stanovništvu i otvorila nove mogućnosti za Burundi i za njegove odnose s partnerima.

               (3)Unija je od tada prepoznala pozitivne pomake vlade Burundija u pogledu ljudskih prava, dobrog upravljanja i vladavine prava te obveza iz plana („Feuille de route”) za daljnja poboljšanja u tim područjima.

               (4)Uspostavljena je vlada koja je predana provedbi reformi potrebnih za razvoj i stabilnost zemlje te je ostvaren ohrabrujući napredak u provedbi obveza utvrđenih u Odluci (EU) 2016/394.

               (5)U skladu s ocjenom Komisije, u dogovoru s Visokim predstavnikom Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, razlozi za donošenje Odluke (EU) 2016/394, kako su utvrđeni u toj odluci, više nisu na snazi. Stoga bi tu odluku trebalo staviti izvan snage u ime država članica u pogledu pitanja koja su u njihovoj nadležnosti.

               (6)Trajni izazovi u području ljudskih prava, dobrog upravljanja i vladavine prava i dalje postoje te je potreban daljnji napredak vlasti Burundija, među ostalim provedbom plana i u okviru tekućeg političkog dijaloga.

               (7)Burundi je i dalje nestabilan, a izabranim vlastima potrebna je potpora međunarodnih partnera u provedbi programa reformi i razvojnog programa te zemlje.

               (8)Europska unija i države članice trebale bi zajedno s drugim međunarodnim partnerima podupirati trenutačna nastojanja nacionalnih tijela da stabiliziraju i učvrste demokratske institucije, promiču ljudska prava, dobro upravljanje i vladavinu prava te provedbu obveza iz plana za daljnja poboljšanja u tim područjima,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Odluka (EU) 2016/394 stavlja se izvan snage u ime država članica u pogledu pitanja koja su u njihovoj nadležnosti.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisan u Cotonouu, dana 23. lipnja 2000. (SL 2000 L 317, 15.12.2000., str. 3.). Sporazum o partnerstvu AKP-EU izmijenjen je Sporazumom potpisanim u Luxembourgu 25. lipnja 2005. (SL L 209, 11.8.2005., str. 27.) i Sporazumom potpisanim u Ouagadougouu 22. lipnja 2010. (SL L 287, 4.11.2010., str. 3.). Primjena Sporazuma o partnerstvu AKP-EU produljena je Odlukom br. 3/2019 Odbora veleposlanika AKP-EU od 17. prosinca 2019. o donošenju prijelaznih mjera na temelju članka 95. stavka 4. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU (SL L 001, 3.1.2020., str. 3.), kako je izmijenjena Odlukom br. 2/2020 Odbora veleposlanika AKP-EU od 4. prosinca 2020. (SL L 420, 14.12.2020., str. 32.) i Odlukom br. 3/2021 Odbora veleposlanika AKP-EU od 26. studenoga 2021. (SL L 441, 9.12.2021., str. 3.), do 30. lipnja 2022. ili do stupanja na snagu ili privremene primjene novog Sporazuma o partnerstvu AKP-EU, ovisno o tome što nastupi ranije.

                     (2)

                        Odluka Vijeća 2016/394 od 14. ožujka 2016. o okončanju konzultacija s Republikom Burundijem na temelju članka 96. Sporazuma o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane (SL L 73, 18.3.2016., str. 90.).

                     (3)

                        Zajednička izjava Vijeća i predstavnika vlada država članica koji se sastaju u Vijeću, Europskog parlamenta i Europske komisije, Novi Europski konsenzus o razvoju: „Naš svijet, naše dostojanstvo, naša budućnost” (SL C 210, 30.6.2017., str. 1.).

                     (4)

                        Zajednička komunikacija Europskom parlamentu i Vijeću „Put prema sveobuhvatnoj strategiji s Afrikom” (JOIN(2020) 4 final).

                     (5)

                        Zajednička komunikacija Europskom parlamentu i Vijeću „Akcijski plan EU-a za ljudska prava i demokraciju” (JOIN/2020/5 final).

                     (6)

                        Strateški okvir EU-a i akcijski plan EU-a (COUNCIL 11855/12).

                     (7)

                        Zajednička komunikacija Europskom parlamentu i Vijeću „Akcijski plan za rodnu ravnopravnost III: Ambiciozan plan za rodnu ravnopravnost i jačanje položaja žena u okviru vanjskog djelovanja EU-a” (JOIN(2020) 17 final).

                     (8)

                        Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali unutar Vijeća, o primjeni mjera i postupaka potrebnih za provedbu Sporazuma o partnerstvu AKP-EZ (SL L 317, 15.12.2000., str. 376.).

                     (9)

                        Odluka Vijeća (ZVSP) 2015/1763 od 1. listopada 2015. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Burundiju (SL L 257, 2.10.2015., str. 37.).

                     (10)

                        Vijeće za ljudska prava, Stanje ljudskih prava u Burundiju, A/HRC/48/16.

                     (11)

                        SL 2000 L 317, 15.12.2000, str. 3.

                     (12)

                        Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisan u Cotonouu, dana 23. lipnja 2000. (SL 2000 L 317, 15.12.2000., str. 3.). Sporazum o partnerstvu AKP-EU izmijenjen je Sporazumom potpisanim u Luxembourgu 25. lipnja 2005. (SL L 209, 11.8.2005., str. 27.) i Sporazumom potpisanim u Ouagadougouu 22. lipnja 2010. (SL L 287, 4.11.2010., str. 3.). Primjena Sporazuma o partnerstvu AKP-EU produljena je Odlukom br. 3/2019 Odbora veleposlanika AKP-EU od 17. prosinca 2019. o donošenju prijelaznih mjera na temelju članka 95. stavka 4. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU (SL L 420001, 3.1.2020., str. 3.), kako je izmijenjena Odlukom br. 2/2020 Odbora veleposlanika AKP-EU od 4. prosinca 2020. (SL L 420, 14.12.2020., str. 32.) i Odlukom br. 3/2021 Odbora veleposlanika AKP-EU od 26. studenoga 2021. (SL L 441, 9.12.2021., str. 3.), do 30. lipnja 2022. ili do stupanja na snagu ili privremene primjene novog Sporazuma o partnerstvu AKP-EU, ovisno o tome što nastupi ranije.

                     (13)

                        Sporazum o drugoj izmjeni Sporazuma o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisanog u Cotonouu, dana 23. lipnja 2000., kako je prvi put izmijenjen u Luxembourgu 25. lipnja 2005. (SL L 287, 4.11.2010., str. 3.).

                     (14)

                        Odluka br. 3/2019 Odbora veleposlanika AKP-EU od 17. prosinca 2019. o donošenju prijelaznih mjera na temelju članka 95. stavka 4. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU [2020/2] (SL L 1, 3.1.2020., str. 3.), kako je izmijenjena Odlukom br. 2/2020 Odbora veleposlanika AKP-EU od 4. prosinca 2020. o izmjeni Odluke br. 3/2019 Odbora veleposlanika AKP-EU o donošenju prijelaznih mjera na temelju članka 95. stavka 4. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU [2020/2052] (SL L 420, 14.12.2020., str. 32.) i Odlukom br. 3/2021 Odbora veleposlanika AKP-EU od 26. studenoga 2021. o izmjeni Odluke br. 3/2019 Odbora veleposlanika AKP-EU o donošenju prijelaznih mjera na temelju članka 95. stavka 4. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU [2021/2175] (SL L 441, 9.12.2021., str. 3.).

                     (15)

                        Odluka Vijeća (EU) 2016/394 od 14. ožujka 2016. o okončanju konzultacija s Republikom Burundijem na temelju članka 96. Sporazuma o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane (SL L 73, 18.3.2016., str. 90.).


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 22.12.2021.
            COM(2021) 570 final
            2021/0430(CNS)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o izmjeni Odluke (EU, Euratom) 2020/2053 o sustavu vlastitih sredstava Europske unije

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               Pandemija bolesti COVID-19 izazvala je najdublju gospodarsku recesiju u EU-u u posljednjih nekoliko desetljeća
                  1
               , što je potaknulo brz i odlučan politički odgovor na nacionalnoj razini i na razini EU-a. Sve države članice donijele su izvanredne diskrecijske mjere uz „automatske stabilizatore” kako bi poduprle gospodarsku aktivnost i ublažile socijalne učinke.

               EU je poduzeo i dosad nezabilježene mjere za rješavanje krize. Višegodišnji financijski okvir EU-a koji zajedno s Instrumentom Europske unije za oporavak (NextGenerationEU) raspolaže s ukupno 1,8 bilijuna EUR (u cijenama iz 2018.) najveći je paket poticaja ikad financiran iz proračuna EU-a. Vijeće je 14. prosinca 2020.
                  2
                uz potporu Europskog parlamenta službeno odobrilo instrument NextGenerationEU, kojim će se na tržištima kapitala prikupiti 750 milijardi EUR (u cijenama iz 2018.) i financirati posebne mjere za oporavak i otpornost u ograničenom razdoblju kako bi se potaknuo gospodarski rast i ulaganje u otpornost te zeleniju i digitalnu budućnost.

               Potrebni su dostatni prihodi za pokrivanje troškova financiranja zajmova u okviru instrumenta NextGenerationEU, koji su raspoređeni na tri desetljeća. Otplata glavnice može započeti prije završetka višegodišnjeg financijskog okvira 2021.–2027. ako su iznosi koji nisu upotrijebljeni za plaćanje kamata niži od planiranog i u slučaju uvođenja novih vlastitih sredstava
                  3
               , a mora se zaključiti do kraja 2058.
                  4
               .

               U okviru Međuinstitucijskog sporazuma od 16. prosinca 2020.
                  5
                Europski parlament, Vijeće i Komisija naveli su da rashodi iz proračuna Unije povezani s otplatom Instrumenta Europske unije za oporavak ne bi smjeli dovesti do neopravdanog smanjenja rashoda programa ili investicijskih instrumenata u okviru višegodišnjeg financijskog okvira. U skladu s tim međuinstitucijskim sporazumom poželjno je i da se za države članice ublaži povećanje vlastitih sredstava koja se temelje na BND-u. Te tri institucije stoga su se suglasile da će „raditi na uvođenju dostatnih novih vlastitih sredstava kako bi se pokrio iznos koji odgovara očekivanim rashodima povezanima s vraćanjem
                  6
               ”. Komisija se obvezala da će u 2021. predložiti nova vlastita sredstva s ciljem njihova uvođenja najkasnije do 1. siječnja 2023.
                  7
               .

               2.SADRŽAJ PRIJEDLOGA O IZMJENI

               Komisija predlaže uvođenje novih vlastitih sredstava, čime bi EU stekao potrebna sredstva, posebno s obzirom na nove proračunske rashode za otplatu troškova financiranja za zajmova u okviru instrumenta NextGenerationEU i Socijalnog fonda za klimatsku politiku
                  8
               .

               U izmijenjenom prijedlogu navodi se da će se 25 % većine prihoda od emisijskih jedinica iz trgovanja emisijama namijenjenih prodaji na dražbi pripisati proračunu EU-a. To uključuje prihode iz postojećeg sustava trgovanja emisijama za stacionarna postrojenja i zrakoplovstvo, za koje bi se dodatne emisijske jedinice prodavale na dražbi, kao i njegovo proširenje na pomorski promet te uvođenje zasebnog trgovanja emisijama za cestovni promet i zgrade, u skladu s prijedlogom izmjene Direktive 2003/87/EZ
                  9
               .

               Isključene su emisijske jedinice koje Europska investicijska banka prodaje na dražbi za Inovacijski fond i početna sredstva Modernizacijskog fonda. Radi neutralnosti, opseg vlastitih sredstava uključuje i emisijske jedinice u načelu namijenjene dražbovnoj prodaji država članica, koje se na temelju diskrecijskog prava država članica besplatno prenose u energetski sektor, koje se upotrebljavaju za usklađivanje u sektorima na koje se odnosi raspodjela tereta ili koje Europska investicijska banka prodaje na dražbi za potrebe Modernizacijskog fonda.

               Kako bi se odgovorilo na moguće socijalne učinke uvođenja trgovanja emisijama za cestovni promet i zgrade, Komisija je predložila osnivanje Socijalnog fonda za klimatsku politiku. Fond će koristiti ranjivim kućanstvima, mikropoduzećima i korisnicima usluga prijevoza. Za vrijeme njegova trajanja Fond će se financirati iz vlastitih sredstava proračuna Unije, a od 2026. i iz prihoda od trgovanja emisijama za cestovni promet i zgrade. Ukupna financijska omotnica Fonda za razdoblje 2025.–2032. iznosit će 72,2 milijarde EUR u tekućim cijenama, što u načelu odgovara iznosu od oko 25 % očekivanih prihoda novog sustava trgovanja emisijama za zgrade i cestovni promet za razdoblje 2026.–2032.

               Predlaže se privremeni mehanizam za ublažavanje regresivnih distribucijskih učinaka vlastitih sredstava koja se temelje na trgovanju emisijama, uvođenjem maksimalnog doprinosa za države članice s nižim prihodima i visokim emisijama ugljika te minimalnog doprinosa za države članice u načelu s višim prihodima i niskim emisijama ugljika. Time će se izbjeći neproporcionalni doprinos nekih država članica proračunu EU-a u usporedbi s veličinom njihova gospodarstva u razdoblju prelaska na održivija gospodarstva i društva te će se osigurati pravedan doprinos svih država članica.

               Ovim se prijedlogom predviđa da će se udio prihoda od prodaje certifikata u okviru mehanizma za prilagodbu emisija ugljika na granicama prenijeti u proračun EU-a kao vlastita sredstva u obliku nacionalnog doprinosa.

               Naposljetku, ovim se prijedlogom predviđa da će se doprinos država članica proračunu EU-a temeljiti na udjelu rezidualne dobiti najvećih i najprofitabilnijih multinacionalnih poduzeća koji je preraspodijeljen državama članicama u slučaju da su one jurisdikcije krajnjeg tržišta u kojima se roba ili usluge upotrebljavaju ili troše u skladu s Uključivim okvirom OECD-a i skupine G20 za smanjenje porezne osnovice i premještanje dobiti
                  10
                o reformi međunarodnog poreznog okvira. Iako se na međunarodnoj razini i dalje razvija Multilateralna konvencija, Komisija je najavila da će 2022. podnijeti prijedlog direktive Vijeća kako bi se osigurala dosljedna provedba Multilateralne konvencije o djelomičnoj preraspodjeli prava oporezivanja.

               3.PRAVNI OKVIR

               3.1.Odluka o vlastitim sredstvima

               U skladu s člankom 311. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Vijeće, nakon savjetovanja s Europskim parlamentom „može uspostaviti nove kategorije vlastitih sredstava ili ukinuti postojeće kategorije”. Tom se odredbom izričito predviđa izmjena Odluke o vlastitim sredstvima radi dodavanja novih vlastitih sredstava kako je dogovoreno u Međuinstitucijskom sporazumu.

               U skladu s posebnim zakonodavnim postupkom iz članka 311. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Vijeće nakon savjetovanja s Europskim parlamentom jednoglasno donosi revidiranu odluku. Odluka će stupiti na snagu nakon što je države članice odobre u skladu sa svojim ustavnim odredbama.

               3.2.Provedbeno zakonodavstvo

               Istodobno, Vijeće treba izmijeniti provedbene mjere povezane sa sustavom vlastitih sredstava kako bi se osiguralo da su i dalje svrsishodne. Osim toga, potrebne su nove odredbe o stavljanju na raspolaganje svih novih vlastitih sredstava. Komisija će podnijeti potrebne prijedloge u prvoj polovini 2022.

               2021/0430 (CNS)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o izmjeni Odluke (EU, Euratom) 2020/2053 o sustavu vlastitih sredstava Europske unije

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 311. prvi stavak,

               uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 106.a,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,

               u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)NextGenerationEU je privremeni instrument za oporavak uspostavljen Uredbom Vijeća (EU) 2020/2094
                  11
               , kojim će se dodijeliti 750 milijardi EUR (u cijenama iz 2018.) prikupljenih na financijskim tržištima, s ciljem održivog i otpornog oporavka u cijeloj Uniji i lakše provedbe gospodarske potpore u izvanrednoj situaciji uzrokovanoj pandemijom bolesti COVID-19 te promicanja zelene i digitalne tranzicije.

               (2)Vraćanje glavnice takvih sredstava upotrijebljenih za rashode u okviru Instrumenta Europske unije za oporavak i pripadajućih dospjelih kamata trebat će se financirati iz općeg proračuna Unije, među ostalim dostatnim prihodima od novih vlastitih sredstava uvedenih nakon 2021. U okviru Međuinstitucijskog sporazuma od 16. prosinca 2020.
                  12
                Europski parlament, Vijeće i Komisija istaknuli su važnost Instrumenta Europske unije za oporavak te su izjavili da „rashodi iz proračuna Unije povezani s vraćanjem Instrumenta Europske unije za oporavak ne bi smjeli dovesti do neopravdanog smanjenja rashoda programa ili investicijskih instrumenata u okviru VFO-a”. U Međuinstitucijskom sporazumu navodi se i da je „poželjno da se za države članice ublaži povećanje vlastitih sredstava koja se temelje na BND-u.”

               (3)Sustav EU-a za trgovanje emisijama, uspostavljen Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  13
               , okosnica je klimatske politike Unije. S obzirom na usku povezanost trgovanja emisijama s ciljevima klimatske politike Unije, primjereno je dio tih prihoda raspodijeliti u proračun Unije.

               (4)Vlastita sredstva za trgovanje emisijama uključuju dio prihoda dobivenih od dražbovne prodaje emisijskih jedinica u svim sektorima obuhvaćenima područjem primjene Direktive 2003/87/EZ. U skladu s Direktivom 2003/87/EZ i Uredbom (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća
                  14
                države članice mogu odlučiti da dio ukupne količine emisijskih jedinica utvrđenih u Direktivi 2003/87/EZ ne prodaju na dražbi ili da se on prenese i proda na dražbi za potrebe Modernizacijskog fonda uspostavljenog tom direktivom. Te bi se emisijske jedinice trebale upotrebljavati i za izračun iznosa vlastitih sredstava na temelju trgovanja emisijama. Primjereno je isključiti emisijske jedinice za početna sredstva Modernizacijskog fonda, kao i emisijske jedinice za Inovacijski fond.

               (5)Kako bi se izbjegao pretjerano regresivan učinak na doprinose iz trgovanja emisijama, trebalo bi utvrditi maksimalni doprinos za države članice koje ispunjavaju uvjete. Za razdoblje 2023.–2027. države članice ispunjavaju uvjete ako je njihov bruto nacionalni dohodak po stanovniku, izmjeren prema standardu kupovne moći i izračunan na temelju podataka Unije za 2020., manji od 90 % prosjeka EU-a. Za razdoblje 2028.–2030. trebalo bi upotrijebiti bruto nacionalni dohodak po stanovniku iz 2025. Maksimalni doprinos trebalo bi utvrditi usporedbom udjela država članica u ukupnim vlastitim sredstvima koja se temelje na trgovanju emisijama s udjelima tih država članica u bruto nacionalnom dohotku Unije. Trebalo bi utvrditi minimalni doprinos za sve države članice čiji je udio u ukupnom iznosu vlastitih sredstava koja se temelje na sustavu trgovanja emisijama manji od 75 % njihova udjela u bruto nacionalnom dohotku Unije.

               (6)Uredbom (EU) [XXX] Europskog parlamenta i Vijeća
                  15
                uspostavlja se mehanizam za prilagodbu emisija ugljika na granicama kako bi se dopunio sustav EU-a za trgovanje emisijama i osigurala učinkovitost klimatske politike Unije. S obzirom na usku povezanost mehanizma za prilagodbu emisija ugljika na granicama s klimatskom politikom Unije, udio prihoda od prodaje certifikata trebalo bi prenijeti u proračun Unije kao vlastita sredstva.

               (7)U listopadu 2021. Organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj i Uključivi okvir skupine G20 za smanjenje porezne osnovice i premještanje dobiti postigli su dogovor o tome da se uključenim jurisdikcijama na tržištu dodijeli 25 % rezidualne dobiti velikih multinacionalnih poduzeća koje su iznad praga profitabilnosti od 10 % („Sporazum OECD-a i skupine G20 o prvom stupu IF-a”). Vlastita sredstva trebala bi se sastojati od prihoda dobivenih primjenom jedinstvene pozivne stope na udio rezidualne dobiti multinacionalnih poduzeća preraspodijeljen državama članicama [u skladu s Direktivom o provedbi globalnog sporazuma o preraspodjeli prava oporezivanja].

               (8)Odredbe o doprinosu od prodaje emisijskih jedinica na dražbi u okviru postojećeg sustava trgovanja emisijama trebale bi se primjenjivati od 1. siječnja 2023. Nakon izmjene Direktive 2003/87/EZ, odredbe o doprinosu od prodaje emisijskih jedinica na dražbi u okviru revidiranog sustava trgovanja emisijama trebale bi se primjenjivati od prvog dana nakon posljednjeg dana razdoblja za prenošenje te izmjene. Odredbe o doprinosu iz mehanizma za prilagodbu emisija ugljika na granicama trebale bi se primjenjivati od datuma početka primjene Uredbe. [Odredbe o Sporazumu OECD-a i skupine G20 o prvom stupu IF-a stupaju na snagu nakon početka primjene Direktive o provedbi globalnog sporazuma o preraspodjeli prava oporezivanja i stupanja na snagu Multilateralne konvencije.]

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Izmjene Odluke (EU, Euratom) 2020/2053

               Odluka (EU, Euratom) 2020/2053 mijenja se kako slijedi:

               (1)članak 2. mijenja se kako slijedi:

               (a)u stavku 1. dodaje se sljedeća točka (e):

               „(e) prihodi dobiveni primjenom jedinstvene stope od 25 % na:

               (1)prihode dobivene od dražbovne prodaje emisijskih jedinica koju države članice provode u skladu s člancima 3.d, 10. i 30.d Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  16
               1;

               (2)iznos dobiven množenjem godišnje količine emisijskih jedinica na koju relevantna država članica primjenjuje nešto od sljedećeg:

               (a)mogućnost prijelazne besplatne dodjele emisijskih jedinica iz članka 10.c Direktive 2003/87/EZ;

               (b)mogućnost ograničenog poništavanja emisijskih jedinica iz članka 6. stavka 1. Uredbe (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća
                  17
               2;

               (c)korištenje emisijskih jedinica iz članka 10.d stavka 4. Direktive 2003/87/EZ za prodaju na dražbi za potrebe Modernizacijskog fonda iz članka 10.d stavka 3. te direktive;

               s prosječnom ponderiranom cijenom emisijskih jedinica prodanih na dražbi na zajedničkoj dražbovnoj platformi u godini u kojoj bi te emisijske jedinice bile prodane na dražbi.”

               (b)u stavku 1. dodaje se sljedeća točka (f):

               „(f) prihodi dobiveni primjenom jedinstvene pozivne stope koja je jednaka 75 % prihoda od prodaje certifikata u okviru mehanizma za prilagodbu emisija ugljika na granicama uspostavljenog Uredbom (EU) [XXX] Europskog parlamenta i Vijeća
                  183.”

               (c)u stavku 1. dodaje se sljedeća točka (g):

               „(g) prihodi dobiveni primjenom jedinstvene pozivne stope od 15 % na udio rezidualne dobiti multinacionalnih poduzeća preraspodijeljen državama članicama u skladu s [Direktivom o provedbi globalnog sporazuma o preraspodjeli prava oporezivanja
                  194.]”

               (d)umeće se sljedeći stavak 2.a:

               „2.a
                     Odstupajući od stavka 1. točke (e), do financijske godine 2030. primjenjuje se sljedeće:

               (a)ako je udio države članice u ukupnom iznosu prihoda koji proizlazi iz primjene stavka 1. točke (e) manji od 75 % njezina udjela u bruto nacionalnom dohotku Unije, ta država članica stavlja na raspolaganje iznos koji je jednak 75 % tog udjela bruto nacionalnog dohotka, pomnožen s ukupnim iznosom prihoda koji proizlazi iz primjene stavka 1. točke (e).

               (b)udio države članice u ukupnom iznosu prihoda koji proizlazi iz primjene stavka 1. točke (e) ne smije biti veći od 150 % udjela te države članice u bruto nacionalnom dohotku Unije za države članice čiji je bruto nacionalni dohodak po stanovniku manji od 90 % prosjeka Unije, izmjeren prema standardu kupovne moći i izračunan za razdoblje 2023.–2027. na temelju podataka za 2020., a za razdoblje 2028.–2030. na temelju podataka za 2025.

               Bruto nacionalni dohodak iz točaka (a) i (b) znači bruto nacionalni dohodak po tržišnim cijenama iz članka 1. stavka 1. Uredbe (EU) 2019/516 Europskog parlamenta i Vijeća
                  205.”

               Članak 2.

               Stupanje na snagu i primjena

               Glavni tajnik Vijeća obavješćuje države članice o ovoj Odluci.

               Države članice bez odgađanja obavješćuju glavnog tajnika Vijeća o zaključivanju postupaka potvrde ove Odluke u skladu s njihovim odgovarajućim ustavnim odredbama.

               Ova Odluka stupa na snagu prvog dana prvog mjeseca koji slijedi nakon primitka zadnje obavijesti iz drugog stavka.

               Članak 1. stavak 1. točka (a) primjenjuje se od 1. siječnja 2023. za prihode u skladu s člancima 3.d i 10. Direktive 2003/87/EZ te od dana koji slijedi nakon posljednjeg dana razdoblja za prenošenje Direktive (EU) [XXX] Europskog parlamenta i Vijeća
                  216 o izmjeni Direktive 2003/87/EZ za prihode u skladu s člankom 30.d Direktive 2003/87/EZ.

               Članak 1. stavak 1. točka (b) primjenjuje se od datuma početka primjene Uredbe (EU) [XXX] o uspostavi mehanizma za prilagodbu emisija ugljika na granicama.

               Članak 1. stavak 1. točka (c) primjenjuje se od

               prvog dana primjene [Direktive o provedbi globalnog sporazuma o preraspodjeli prava oporezivanja] ili

               dana stupanja na snagu i početka primjene Multilateralne konvencije, ovisno o tome što nastupi kasnije.

               Članak 3.

               Adresati

               Ova je Odluka upućena državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Prema podacima Eurostata bruto domaći proizvod EU-a smanjio se za oko 5,9 % u 2020.

                     (2)

                        Uredba Vijeća (EU) 2020/2094 od 14. prosinca 2020. o uspostavi Instrumenta Europske unije za oporavak radi potpore oporavku nakon krize uzrokovane bolešću COVID-19, SL L 433I, 22.12.2020., str. 23.

                     (3)

                        U zaključcima Europskog vijeća iz srpnja 2020. u točki 150. navodi se i da će se „[p]rihodi od novih vlastitih sredstava uvedenih nakon 2021. upotrijebit[i] [...] za prijevremenu otplatu zajmova u okviru instrumenta Next Generation EU”.

                     (4)

                        U skladu s člankom 5. stavkom 2. Odluke Vijeća (EU, Euratom) 2020/2053 od 14. prosinca 2020. o sustavu vlastitih sredstava Europske unije („Odluka o vlastitim sredstvima”) otplata bespovratnih sredstava ne smije premašiti 29,25 milijardi EUR godišnje (u cijenama iz 2018.).

                     (5)

                        Međuinstitucijski sporazum između Europskog parlamenta, Vijeća i Europske komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima i dobrom financijskom upravljanju te novim vlastitim sredstvima, uključujući plan za uvođenje novih vlastitih sredstava, SL L 433I, 22.12.2020., str. 28. – 46.

                     (6)

                        Prilog II. točka F.

                     (7)

                        Program rada Komisije za 2021., COM(2020) 690 final.

                     (8)

                        Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi Socijalnog fonda za klimatsku politiku (COM(2021) 568 final).

                     (9)

                        Prijedlog Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Direktive 2003/87/EZ o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Unije, Odluke (EU) 2015/1814 o uspostavi i funkcioniranju rezerve za stabilnost tržišta za sustav trgovanja emisijama stakleničkih plinova Unije i Uredbe (EU) 2015/757, COM/2021/551 final.

                     (10)

                        Izjava o rješenju koje se sastoji od dva stupa za svladavanje izazova u oporezivanju koji proizlaze iz digitalizacije gospodarstva, projekt OECD-a i skupine G20 za smanjenje porezne osnovice i premještanja dobiti, 8. listopada 2021.

                     (11)

                        Uredba Vijeća (EU) 2020/2094 od 14. prosinca 2020. o uspostavi Instrumenta Europske unije za oporavak radi potpore oporavku nakon krize uzrokovane bolešću COVID-19 (SL L 433I, 22.12.2020., str. 23.).

                     (12)

                        Međuinstitucijski Sporazum od 16. prosinca 2020. između Europskog parlamenta, Vijeća i Europske komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima i dobrom financijskom upravljanju te novim vlastitim sredstvima, uključujući plan za uvođenje novih vlastitih sredstava (SL L 433I, 22.12.2020., str. 28.).

                     (13)

                        Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Unije i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL L 275, 25.10.2003., str. 32.).

                     (14)

                        Uredba (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL L 156, 19.6.2018., str. 26.).

                     (15)

                        Uredba (EU) [XXX] Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi mehanizma za prilagodbu emisija ugljika na granicama (SL L […], […], str. […].).

                     (16)
                  1
                        Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ (SL L 275, 25.10.2003., str. 32.).

                     (17)
                  2
                        Uredba (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL L 156, 19.6.2018., str. 26.).

                     (18)
                  3
                        Uredba (EU) [XXX] Europskog parlamenta i Vijeća o mehanizmu za prilagodbu emisija ugljika na granicama.

                     (19)
                  4
                        [Direktiva (EU) XXX o provedbi sporazuma OECD-a i skupine G20 o prvom stupu IF-a].

                     (20)
                  5
                        Uredba (EU) 2019/516 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. ožujka 2019. o usklađivanju bruto nacionalnog dohotka po tržišnim cijenama te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 89/130/EEZ, Euratom i Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1287/2003 (Uredba o BND-u)

                     (SL L 91, 29.3.2019., str. 19.)

                  .

                     (21)
                  6
                        Uredba (EU) XXX/XXXX Europskog parlamenta i Vijeća od dd/mm/gg.