               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 22.4.2022.
            COM(2022) 176 final
            2022/0116(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Odbora za SGP osnovanog na temelju Prijelaznog sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, u pogledu donošenja poslovnika o rješavanju sporova

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi se na odluku kojom se utvrđuje stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Odbora za SGP osnovanog na temelju Prijelaznog sporazuma o gospodarskom partnerstvu („SGP”) između Gane, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane u vezi s donošenjem poslovnika o rješavanju sporova i kodeksa ponašanja.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Prijelazni sporazum o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane

               Ciljevi Prijelaznog sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane („Sporazum”) su:

               (a)omogućiti Gani da iskoristi poboljšani pristup tržištu koji joj nudi Unija u okviru pregovora o SGP-u i time izbjeći poremećaj trgovine između Gane i Unije nakon isteka prijelaznog trgovinskog režima iz Sporazuma iz Cotonoua 31. prosinca 2007. do sklapanja potpunog SGP-a;

               (b)uspostaviti temelje za pregovore o SGP-u koji doprinosi smanjenju siromaštva, promiče regionalnu integraciju, gospodarsku suradnju i dobro upravljanje u Zapadnoj Africi te poboljšava kapacitete Zapadne Afrike u pogledu trgovinske politike i pitanja povezanih s trgovinom;

               (c)promicati skladnu i postupnu integraciju Gane u svjetsko gospodarstvo, u skladu s njezinim političkim odabirima i razvojnim prioritetima;

               (d)jačati postojeće odnose među strankama na temelju solidarnosti i obostranog interesa;

               (e)stvoriti sporazum koji je u skladu s člankom XXIV. GATT-a iz 1994.

               Sporazum između Gane, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, privremeno se primjenjuje od 15. prosinca 2016.

               2.2.Odbor za SGP

               Člankom 73. Sporazuma uspostavlja se Odbor za SGP i utvrđuje da je on odgovoran za upravljanje u svim područjima obuhvaćenima Sporazumom i izvršavanje svih zadataka navedenih u Sporazumu. Sporazumom se također uređuje da će Odbor odrediti svoj ustroj i pravila rada. Odbor je u skladu s tim donio svoj poslovnik
                  1
               .

               U glavi V. (Izbjegavanje i rješavanje sporova), u članku 59. (Poslovnik) propisano je da su postupci rješavanja sporova iz poglavlja 3. te glave regulirani poslovnikom koji donosi Odbor za SGP u roku tri mjeseca nakon osnivanja. U članku 64. stavku 2. navodi se da su poslovniku priložena pravila ponašanja. Primjereno je da bi kodeks ponašanja za arbitre trebao biti primjenjiv na miritelje.

               2.3.Predviđeni akt Odbora za SGP

               U drugoj polovini 2022. Odbor za SGP treba donijeti odluku o svojem poslovniku o rješavanju sporova („predviđeni akt”). Svrha je predviđenog akta donošenje poslovnika kojim se uređuje rješavanje sporova i povezanog kodeksa ponašanja.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Ovim Prijedlogom odluke Vijeća utvrđuje se stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Odbora za SGP osnovanog na temelju Sporazuma u vezi s poslovnikom o rješavanju sporova i povezanim kodeksom ponašanja. Primjereno je da bi kodeks ponašanja za arbitre trebao biti primjenjiv na miritelje.

               Stranke Sporazuma raspravljale su o predviđenom poslovniku i kodeksu ponašanja te su složile da bi, s obzirom na Unijine postupke donošenja odluka, Odbor za SGP taj poslovnik i kodeks ponašanja trebao donijeti u drugoj polovini 2022.

               Sadržaj predviđenog poslovnika i povezanog kodeksa ponašanja sličan je sadržaju poslovnika i kodeksa ponašanja drugih trgovinskih sporazuma Unije.

               Poslovnik je nužan za dovršetak institucionalnog okvira Sporazuma, a time i za osiguravanje nesmetane provedbe Sporazuma.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  2
               .

               4.1.2.Primjena na ovaj predmet

               Odbor za SGP tijelo je osnovano sporazumom, točnije Prijelaznim SGP-om između EU-a i Gane.

               Akt koji Odbor za SGP treba donijeti akt je koji proizvodi pravne učinke jer će se njime utvrditi pravno obvezujuća pravila rješavanja sporova između stranaka.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, naime onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena na ovaj predmet

               Prema članku 46. Sporazuma mehanizam za izbjegavanje i rješavanje sporova utvrđen u glavi V. Sporazuma ne primjenjuje se na glavu II. Sporazuma („Partnerstvo za razvoj”). Iz toga slijedi da se mehanizam za izbjegavanje i rješavanje sporova iz glave V. primjenjuje na sporove o trgovinskim pitanjima, koji su sa stajališta Unije obuhvaćeni zajedničkom trgovinskom politikom. Stoga će se poslovnik i povezani kodeks ponašanja koje Odbor za SGP treba donijeti na temelju članka 59. i članka 64. stavka 2. glave V. Sporazuma primjenjivati na sporove o trgovinskim pitanjima.

               S obzirom na to jasno je da se sadržaj predviđenog akta odnosi na zajedničku trgovinsku politiku.

               Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 207. stavak 4. prvi podstavak UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 207. stavak 4. prvi podstavak UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               5.Objava predviđenog akta

               Budući da će se aktom Odbora za SGP uvesti poslovnik o rješavanju sporova, primjereno ga je nakon donošenja objaviti u Službenom listu Europske unije.

               2022/0116 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Odbora za SGP osnovanog na temelju Prijelaznog sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, u pogledu donošenja poslovnika o rješavanju sporova

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak, u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Europska unija i njezine države članice potpisale su 28. srpnja 2016. Prijelazni sporazum o gospodarskom partnerstvu („SGP”) između Gane, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane („Sporazum”)
                  3
               . Sporazum se privremeno primjenjuje od 15. prosinca 2016. između EU-a i njezinih država članica, s jedne strane, i Gane, s druge strane
                  4
               .

               (2)Na temelju članka 73. stavka 3. Sporazuma Odbor za SGP odgovoran je za upravljanje svim područjima obuhvaćenima Sporazumom i izvršavanje svih zadataka navedenih u Sporazumu.

               (3)Na temelju članka 59. postupci rješavanja sporova regulirani su poslovnikom koji donosi Odbor za SGP u roku tri mjeseca nakon osnivanja.

               (4)Na temelju članka 64. stavka 2. poslovniku je priložen kodeks ponašanja. Svrha je kodeksa ponašanja utvrditi vodeća načela, prava i obveze koje arbitri moraju poštovati. Primjereno je da je kodeks ponašanja za arbitre primjenjiv na miritelje, mutatis mutandis.

               (5)Odbor za SGP treba donijeti odluku o poslovniku o rješavanju sporova u drugoj polovini 2022.

               (6)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Odbora za SGP jer će se predviđenom odlukom Odbora za SGP utvrditi pravno obvezujuća pravila rješavanja sporova,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije temelji se na Prilogu ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Odluka br. 1/2021 Odbora za SGP osnovanog na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, od 29. srpnja 2021. o donošenju Poslovnika Odbora za SGP (SL L 459, 22.12.2021., str. 3.).

                     (2)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 61.–64.

                     (3)

                        Prijelazni sporazum o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane (SL L 287, 21.10.2016., str. 3.).

                     (4)

                        Odluka Vijeća (EU) 2016/1850 od 21. studenoga 2008. o potpisivanju i privremenoj primjeni prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 22.4.2022.
            COM(2022) 176 final

            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Odbora za SGP osnovanog na temelju Prijelaznog sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, u pogledu donošenja poslovnika o rješavanju sporova

               DODATAK

               ODLUKA BR. …/2022 ODBORA ZA SGP

               osnovanog na temelju Prijelaznog sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, u pogledu donošenja poslovnika o rješavanju sporova

               ODBOR ZA SGP,

               uzimajući u obzir Prijelazni sporazum o gospodarskom partnerstvu između Gane, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane
                  1
                (dalje u tekstu „Sporazum”), potpisan u Bruxellesu 28. srpnja 2016., a posebno njegov članak 59.,

               budući da je Sporazumom predviđeno da su postupci rješavanja sporova regulirani poslovnikom koji donosi Odbor za SGP. Poslovniku se prilaže Kodeks ponašanja,

               DONIO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Donosi se poslovnik o rješavanju sporova kako je naveden u Prilogu.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u

               PRILOG

               POSLOVNIK O RJEŠAVANJU SPOROVA

               a. definicije

               1.U poglavlju 3. (Postupci rješavanja sporova) Sporazuma i u okviru ovog Poslovnika primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)„administrativno osoblje” znači, u odnosu na člana vijeća, osobe koje su pod vodstvom i nadzorom člana vijeća, osim pomoćnikâ;

               (b)„savjetnik” znači osoba koju je stranka angažirala kako bi je savjetovala ili joj pomagala u vezi s postupkom vijeća;

               (c)„pomoćnik” znači osoba koja na temelju uvjeta imenovanja člana vijeća te pod njegovim vodstvom i nadzorom obavlja istraživanje ili pomaže tom članu vijeća;

               (d)„stranka koja je izjavila prigovor” znači bilo koja stranka koja zahtijeva osnivanje vijeća na temelju članka 49. (Pokretanje arbitražnog postupka) Sporazuma;

               (e)„dan” znači kalendarski dan;

               (f)„vijeće” znači vijeće osnovano na temelju članka 50. (Osnivanje arbitražnog vijeća) Sporazuma;

               (g)„član vijeća” ili „arbitar” znači član vijeća;

               (h)„stranka protiv koje je izjavljen prigovor” znači stranka koja navodno krši obuhvaćene odredbe;

               (i)„predstavnik stranke” znači zaposlenik stranke ili bilo koja osoba koju je imenovalo ministarstvo, agencija ili bilo koje drugo javno tijelo stranke koja zastupa stranku u sporu na temelju Sporazuma.

               b. obavijesti

               2.Zahtjevi, obavijesti, pisani podnesci i drugi dokumenti:

               (a)vijeća istodobno se šalju objema strankama;

               (b)koje stranka upućuje vijeću istodobno se u preslici dostavljaju drugoj stranci; i

               (c)koje stranka upućuje drugoj stranci istodobno se prema potrebi u preslici dostavljaju vijeću.

               3.Sve obavijesti iz pravila 2. dostavljaju se e-poštom ili, prema potrebi, bilo kojim drugim telekomunikacijskim sredstvom kojim je moguće dokazati slanje obavijesti. Osim ako se dokaže drukčije, smatra se da je obavijest dostavljena na dan slanja.

               4.Sve obavijesti upućuju se Glavnoj upravi za trgovinu Europske Komisije i glavnom ravnatelju Ministarstva trgovine i industrije Gane.

               5.Manje administrativne pogreške u zahtjevima, obavijestima, pisanim podnescima i drugim dokumentima povezanima s postupkom vijeća mogu se ispraviti dostavom novog dokumenta s jasno označenim izmjenama.

               6.Ako je posljednji dan za dostavu dokumenta neradni dan institucija Europske unije ili vlade Gane, rok za dostavu dokumenta istječe prvi idući radni dan.

               c. imenovanje članova vijeća

               7.Ako se na temelju članka 50. (Osnivanje arbitražnog vijeća) stavka 3. Sporazuma član vijeća bira ždrijebom, supredsjednik Odbora za SGP iz stranke koja je izjavila prigovor odmah obavješćuje supredsjednika stranke protiv koje je izjavljen prigovor o datumu, vremenu i mjestu ždrijeba. Supredsjednik Odbora za SGP iz stranke koja je izjavila prigovor, ili njegov delegat, dobiva zahtjev da provede i provodi ždrijeb kako je predviđeno člankom 50. (Osnivanje arbitražnog vijeća) stavcima 3. i 4. Sporazuma. Supredsjednik Odbora za SGP iz stranke koja je izjavila prigovor može delegirati takav odabir člana vijeća ždrijebom.

               8.Supredsjednik Odbora za SGP iz stranke koja je izjavila prigovor ždrijebom odabire člana vijeća ili predsjednika u roku od pet dana od isteka roka iz članka 50. (Osnivanje arbitražnog vijeća) stavka 2. ako bilo koji potpopis iz članka 64. (Popis arbitara) stavka 1.:

               (a)nije sastavljen od osoba koje su službeno predložile obje stranke ili jedna stranka za sastavljanje tog potpopisa; ili

               (b)više ne sadržava najmanje pet osoba, od onih koje su i dalje na tom potpopisu.

               Supredsjednik Odbora za SGP iz stranke koja je izjavila prigovor može delegirati takav odabir člana vijeća ždrijebom.

               9.Supredsjednik Odbora za SGP iz stranke koja je izjavila prigovor svakoj osobi odabranoj za člana vijeća dostavlja pisanu obavijest o njezinu imenovanju. Svaka osoba objema strankama potvrđuje svoju raspoloživost u roku od pet dana od datuma primitka obavijesti o imenovanju. Za potrebe određivanja datuma osnivanja vijeća na temelju članka 50. (Osnivanje arbitražnog vijeća) stavka 5. Sporazuma, datumom odabira članova vijeća smatra se datum na koji je posljednji od triju odabranih članova vijeća priopćio da prihvaća imenovanje.

               d. opis poslova

               10.Osim ako se stranke dogovore drukčije u roku pet dana od dana osnivanja vijeća, opis poslova vijeća je:

               „razmotriti, u kontekstu relevantnih odredbi ovog Sporazuma koje su navele stranke, pitanje iz zahtjeva za osnivanje vijeća, odlučiti o usklađenosti predmetne mjere s odredbama Sporazuma iz članka 46. (Područje primjene) i podnijeti izvješće u skladu s člancima 51. (Privremeno izvješće panela) i 52. (Odluka arbitražnog vijeća).”

               11.Ako stranke dogovore drukčiji opis poslova, o njemu obavješćuju vijeće u roku utvrđenom u pravilu 10.

               e. funkcije vijeća

               12.Vijeće:

               (a)objektivno ocjenjuje pitanje koje rješava, uključujući objektivno ocjenjivanje činjenica predmeta te primjenjivosti obuhvaćenih odredbi i usklađenosti s njima;

               (b)utvrđuje, u svojim odlukama i izvješćima, činjenično stanje i primjenjivost obuhvaćenih odredbi te daje obrazloženje svih nalaza i zaključaka koje donese; i

               (c)redovito bi se trebalo savjetovati sa strankama i pružati odgovarajuće prilike za postizanje sporazumnog rješenja.

               13.Vijeće uzima u obzir i relevantna tumačenja iz izvješćâ vijećâ WTO-a i žalbenog tijela koje donese Tijelo WTO-a za rješavanje sporova.

               f. organizacijski sastanak

               14.Osim ako se dogovore drukčije, stranke se sastaju s vijećem u roku od sedam dana od njegova osnivanja kako bi se utvrdila pitanja koja stranke ili vijeće smatraju primjerenima, uključujući:

               (a)naknadu i troškove koji se isplaćuju članovima vijeća, osim ako su prethodno dogovoreni. Naknada mora biti u skladu sa standardima WTO-a;

               (b)naknadu koja se isplaćuje pomoćnicima, osim ako je prethodno dogovorena. Ukupna naknada pomoćnika svakog člana vijeća ne smije biti veća od 50 % naknade tog člana vijeća;

               (c)vremenski raspored postupka; i

               (d)ad hoc postupke za zaštitu povjerljivih informacija.

               15.Članovi vijeća i predstavnici stranaka mogu na tom sastanku sudjelovati telefonski ili putem videokonferencije.

               g. pisani podnesci

               16.Stranka koja je izjavila prigovor dostavlja svoj pisani podnesak najkasnije 20 dana nakon datuma osnivanja vijeća. Stranka protiv koje je izjavljen prigovor dostavlja svoj pisani podnesak najkasnije 20 dana od datuma dostave pisanog podneska stranke koja je izjavila prigovor.

               h. rad panela

               17.Predsjednik vijeća predsjeda svim njegovim sastancima. Vijeće može predsjedniku delegirati ovlast za donošenje administrativnih i postupovnih odluka.

               18.Osim ako je u poglavlju 3. (Postupci rješavanja sporova) Sporazuma ili u ovom Poslovniku predviđeno drukčije, vijeće svoje aktivnosti može obavljati s pomoću bilo kojeg sredstva, uključujući telefon, telefaks i računalne veze.

               19.U vijećanjima vijeća mogu sudjelovati samo članovi vijeća, ali vijeće može dopustiti njihovim pomoćnicima da budu prisutni na vijećanjima.

               20.Sastavljanje odluka i izvješća u isključivoj je nadležnosti vijeća i ne može se delegirati.

               21.Ako se pojavi postupovno pitanje koje nije obuhvaćeno poglavljem 3. (Postupci rješavanja sporova) Sporazuma, vijeće može, nakon savjetovanja sa strankama, donijeti odgovarajući postupak koji je usklađen s tim odredbama.

               22.Ako smatra da je potrebno promijeniti neki od rokova postupka, osim rokova utvrđenih u poglavlju 3. (Postupci rješavanja sporova) Sporazuma ili da je potrebna bilo kakva druga postupovna ili administrativna prilagodba, vijeće nakon savjetovanja sa strankama pisanim putem obavješćuje stranke o razlozima te promjene ili prilagodbe te o novom roku ili potrebnoj prilagodbi.

               i. zamjena

               23.Ako stranka smatra da član vijeća ne ispunjava zahtjeve iz Kodeksa ponašanja za članove vijeća i medijatore (Prilog I. Poslovniku) te da ga zbog toga treba zamijeniti, ta stranka o tome obavješćuje drugu stranku u roku od 15 dana od primitka dostatnih dokaza o članovu navodnom nepoštovanju zahtjeva iz tog kodeksa ponašanja.

               24.Stranke se savjetuju u roku od 15 dana od obavijesti iz pravila 23. Obavješćuju člana vijeća o njegovu navodnom nepoštovanju zahtjeva i od njega mogu zatražiti da poduzme mjere za ispravljanje tog nepoštovanja. Stranke mogu, ako se tako dogovore, člana vijeća razriješiti dužnosti i izabrati novog člana vijeća u skladu s člankom 50. (Osnivanje arbitražnog vijeća) Sporazuma.

               25.Ako se stranke ne uspiju dogovoriti o potrebi zamjene člana vijeća, koji nije predsjednik vijeća, svaka stranka može zatražiti da se to pitanje uputi predsjedniku vijeća čija je odluka konačna.

               Ako predsjednik vijeća utvrdi da član vijeća ne ispunjava zahtjeve iz Kodeksa ponašanja za članove vijeća i medijatore, bira se novi član vijeća u skladu s člankom 50. (Osnivanje arbitražnog vijeća) Sporazuma.

               26.Ako se stranke ne uspiju dogovoriti o potrebi zamjene predsjednika, svaka stranka može zahtijevati da se to pitanje uputi jednom od preostalih članova skupine osoba s potpopisa predsjednikâ utvrđenog na temelju članka 64. (Popis arbitara) Sporazuma. Ime te osobe ždrijebom izvlači supredsjednik Odbora za SGP iz stranke koja podnosi zahtjev ili delegat predsjednika. Odluka odabrane osobe o potrebi zamjene predsjednika je konačna.

               Ako ta osoba utvrdi da predsjednik ne ispunjava zahtjeve iz Kodeksa ponašanja za članove vijeća i medijatore, bira se novi predsjednik u skladu s člankom 50. (Osnivanje arbitražnog vijeća) Sporazuma.

               27.Rok za donošenje izvješća ili odluke produljuje se za vrijeme potrebno za imenovanje novog člana vijeća.

               j. suspenzija i prestanak

               28.Na zajednički zahtjev stranaka vijeće u bilo kojem trenutku suspendira svoj rad na razdoblje koje su dogovorile stranke, a koje nije dulje od 12 uzastopnih mjeseci. Vijeće nastavlja rad prije kraja razdoblja suspenzije na pisani zahtjev obiju stranaka ili po isteku razdoblja suspenzije na pisani zahtjev bilo koje stranke. Stranka koja podnosi zahtjev dostavlja odgovarajuću obavijest drugoj stranci. Ako stranka ne zatraži nastavak rada vijeća nakon isteka razdoblja suspenzije, ovlast vijeća prestaje i postupak rješavanja spora završava. U slučaju suspenzije rada vijeća relevantna razdoblja na temelju ovog odjeljka produljuju se za razdoblje jednako onom na koje je bio suspendiran rad vijeća.

               k. rasprave

               29.Na temelju rasporeda utvrđenog u skladu s pravilom 14. predsjednik vijeća, nakon savjetovanja sa strankama i drugim članovima vijeća, obavješćuje stranke o datumu, vremenu i mjestu održavanja rasprave. Stranka na čijem se državnom području održava rasprava javno objavljuje tu informaciju, osim ako je rasprava zatvorena za javnost.

               30.Osim ako se stranke dogovore drukčije, ako je stranka koja je izjavila prigovor Gana, rasprava se održava u Bruxellesu, a ako je stranka koja je izjavila prigovor Europska unija, rasprava se održava u Accri. Stranka protiv koje je izjavljen prigovor snosi troškove logističke organizacije rasprave.

               31.Vijeće može sazvati dodatne rasprave ako se stranke s tim slažu.

               32.Svi članovi vijeća moraju biti prisutni tijekom cijele rasprave.

               33.Osim ako se stranke dogovore drukčije, raspravi mogu prisustvovati sljedeće osobe, neovisno o tome je li rasprava otvorena za javnost:

               (a)predstavnici stranke;

               (b)savjetnici;

               (c)pomoćnici i administrativno osoblje;

               (d)usmeni prevoditelji, pismeni prevoditelji i sudski zapisničari vijeća; i

               (e)stručnjaci, prema odluci vijeća u skladu s člankom 60. (Informacije i tehnički savjeti) Sporazuma.

               34.Svaka stranka najkasnije pet dana prije datuma rasprave vijeću i drugoj stranci dostavlja popis imena osoba koje će u ime te stranke usmeno iznijeti argumente na raspravi te imena drugih predstavnika i savjetnika koji će prisustvovati raspravi.

               35.Vijeće provodi raspravu na sljedeći način, vodeći pritom računa da stranci koja je izjavila prigovor i stranci protiv koje je izjavljen prigovor bude dodijeljeno jednako vrijeme za iznošenje argumenata i protuargumenata:

               Iznošenje argumenata:

               (a)argument stranke koja je izjavila prigovor;

               (b)argument stranke protiv koje je izjavljen prigovor

               Iznošenje protuargumenata:

               (a)odgovor stranke koja je izjavila prigovor;

               (b)protuodgovor stranke protiv koje je izjavljen prigovor.

               36.Vijeće može u bilo kojem trenutku rasprave uputiti pitanja bilo kojoj stranci.

               37.Vijeće osigurava da se zapisnik s rasprave sastavi i dostavi strankama što je prije moguće nakon rasprave. Stranke mogu iznijeti primjedbe na zapisnik, a vijeće ih može razmotriti.

               38.Svaka stranka može u roku od 10 dana od datuma rasprave dostaviti dopunski pisani podnesak o bilo kojem pitanju koje se pojavilo u raspravi.

               l. pitanja u pisanom obliku

               39.Vijeće može u bilo kojem trenutku tijekom postupka uputiti pitanja u pisanom obliku jednoj ili objema strankama. Sva pitanja upućena jednoj stranci u kopiji se dostavljaju drugoj stranci.

               40.Stranka drugoj stranci dostavlja presliku svojeg odgovora na pitanja vijeća. Druga stranka ima mogućnost dostaviti pisane primjedbe na odgovore druge stranke u roku od pet dana od dostave preslike odgovora.

               41.Vijeće na zahtjev stranke ili na vlastitu inicijativu može od stranaka zatražiti relevantne informacije koje smatra nužnima i prikladnima. Stranke na svaki zahtjev vijeća za informacije odgovaraju odmah i u cijelosti.

               m. povjerljivost

               42.Svaka stranka i vijeće čuvaju povjerljivost svih informacija koje je druga stranka dostavila vijeću i označila ih kao povjerljive. Stranka koja arbitražnom vijeću podnese pisani podnesak koji sadržava povjerljive informacije u roku od 15 dana dostavlja podnesak bez povjerljivih informacija koji se javno obznanjuje.

               43.Ništa u ovom Poslovniku ne sprečava stranku da u javnosti iznosi svoja stajališta pod uvjetom da prilikom spominjanja informacija koje je dostavila druga stranka ne otkriva informacije koje je druga stranka označila kao povjerljive.

               44.Ako podnesak i argumenti stranke sadržavaju povjerljive informacije, vijeće relevantne dijelove sjednice održava u obliku zatvorene sjednice. Stranke poštuju povjerljivost rasprava vijeća ako se rasprave održavaju na zatvorenoj sjednici.

               n. kontakti ex parte

               45.Vijeće se ne sastaje sa strankom niti komunicira s njom u odsutnosti druge stranke.

               46.Član vijeća ne raspravlja ni o kojem aspektu predmeta postupka s jednom ili objema strankama u odsutnosti drugih članova vijeća.

               o. podnesci amicus curiae

               47.Osim ako se stranke u roku od pet dana od dana osnivanja vijeća dogovore drukčije, vijeće može primati nezatražene pisane podneske od fizičkih osoba stranke ili pravnih osoba s poslovnim nastanom na području stranke koje su neovisne o državnim tijelima stranaka, pod uvjetom:

               (a)da ih vijeće primi u roku od 10 dana od dana osnivanja vijeća;

               (b)da su sažeti i ni u kojem slučaju dulji od 15 stranica, uključujući priloge, s dvostrukim proredom;

               (c)da su izravno povezani s činjeničnim ili pravnim pitanjem koje razmatra vijeće;

               (d)da sadržavaju opis osobe koja dostavlja podnesak, uključujući državljanstvo fizičke osobe te mjesto poslovnog nastana, vrstu djelatnosti, pravni status, opće ciljeve i izvor financiranja pravne osobe;

               (e)da je u njima navedena priroda interesa te osobe u postupku pred vijećem; i

               (f)da su sastavljeni na jezicima koje su stranke odabrale u skladu s pravilima 54. i 55. ovog Poslovnika.

               48.Podnesci se dostavljaju strankama na očitovanje. Stranke mogu primjedbe dostaviti vijeću u roku od 10 dana od dostave.

               49.Vijeće u svojem izvješću navodi sve podneske koje je primilo u skladu s pravilom 47. Vijeće nije obvezno u izvješću navoditi argumente iznesene u tim podnescima; međutim, ako to učini, u obzir uzima i primjedbe koje su iznijele stranke u skladu s pravilom 48.

               p. hitni slučajevi

               50.U hitnim slučajevima iz članka 52. (Odluka arbitražnog vijeća) stavka 2. Sporazuma vijeće, nakon savjetovanja sa strankama, prema potrebi prilagođava rokove iz ovog Poslovnika, osim rokova iz pravila 10. (Opis poslova). Vijeće o tim prilagodbama obavješćuje stranke.

               51.Ako stranka to zatraži, vijeće u roku od 10 dana od svojeg osnivanja odlučuje odnosi li se predmet na hitna pitanja.

               q. troškovi

               52.Svaka stranka snosi vlastite troškove koji nastanu sudjelovanjem u postupku vijeća.

               53.Ne dovodeći u pitanje pravilo 30., stranke zajednički i jednako dijele organizacijske troškove, uključujući naknade i troškove članova vijeća i njihovih pomoćnika.

               r. pismeno i usmeno prevođenje

               54.Tijekom savjetovanjâ iz članka 47. Sporazuma ili mirenja iz članka 48. Sporazuma, a najkasnije na sastanku iz pravila 14. ovog Poslovnika, stranke se nastoje dogovoriti o zajedničkom radnom jeziku postupka pred vijećem.

               55.Ako se stranke ne mogu dogovoriti o zajedničkom radnom jeziku, svaka stranka svoje pismene podneske sastavlja na jeziku koji odabere. Svaka stranka istovremeno osigurava pismeni prijevod na jeziku koji je odabrala druga stranka, osim ako su podnesci napisani na jednom od radnih jezika WTO-a. Stranka protiv koje je izjavljen prigovor zadužena je za prevođenje podnesaka u usmenom obliku na jezike koje su odabrale stranke.

               56.Izvješća i odluke vijeća sastavljaju se na jeziku ili jezicima koje su odabrale stranke. Ako se stranke nisu dogovorile o zajedničkom radnom jeziku, privremeno izvješće i završno izvješće vijeća sastavljaju se na jednom od radnih jezika WTO-a.

               57.Svaka stranka može dostaviti primjedbe o točnosti prijevoda bilo koje prevedene verzije dokumenta izrađenog u skladu s ovim Poslovnikom.

               58.Svaka stranka snosi troškove prijevoda svojih pisanih podnesaka. Stranke u jednakoj mjeri snose sve troškove prijevoda odluke.

               s. ostali postupci

               59.Rokovi utvrđeni u ovom Poslovniku prilagođavaju se u skladu s posebnim rokovima predviđenima za donošenje izvješća ili odluke vijeća u postupcima predviđenima u članku 54. (Razumni rok za usklađivanje), članku 55. (Preispitivanje bilo koje mjere poduzete za usklađivanje s odlukom arbitražnog vijeća), članku 56. (Privremena pravna sredstva u slučaju neusklađenosti) i članku 57. (Preispitivanje svake mjere poduzete za usklađivanje nakon donošenja odgovarajućih mjera) Sporazuma.

               PRILOG

               KODEKS PONAŠANJA

               I.
                     Definicije

               1.U ovom Kodeksu ponašanja:

               (a)„administrativno osoblje” znači, u odnosu na člana vijeća, osobe koje su pod vodstvom i nadzorom člana vijeća, osim pomoćnikâ;

               (b)„pomoćnik” znači osoba koja na temelju uvjeta imenovanja člana vijeća te pod njegovim vodstvom i nadzorom obavlja istraživanje ili pomaže tom članu vijeća;

               (c)„kandidat” znači osoba čije je ime na popisu članova vijeća iz članka 64. (Popis arbitara) Sporazuma i koju se razmatra za izbor na dužnost člana vijeća na temelju članka 50. (Osnivanje arbitražnog vijeća) Sporazuma;

               (d)„miritelj” znači osoba koja je odabrana kao miritelj u skladu s člankom 48. (Mirenje) Sporazuma;

               (e)„član vijeća” ili „arbitar” znači član vijeća;

               II.
                     Vodeća načela

               2.Radi očuvanja integriteta i nepristranosti mehanizma za rješavanje sporova, svaki kandidat i član vijeća:

               (a)mora biti upoznat s ovim Kodeksom ponašanja;

               (b)mora biti neovisan i nepristran;

               (c)mora izbjegavati izravan ili neizravan sukob interesa;

               (d)mora izbjegavati neprimjereno postupanje i dojam neprimjerenosti ili pristranosti;

               (e)mora poštovati najviše standarde ponašanja; i

               (f)ne smije biti vođen vlastitim interesima, vanjskim pritiscima, političkim interesima, zahtjevima javnosti, odanosti stranci ili strahom od kritike.

               3.Član vijeća ne preuzima, izravno ili neizravno, nikakve obveze niti prihvaća povlastice koje bi na bilo koji način utjecale, ili stvarale dojam da utječu, na ispravno obavljanje njegovih dužnosti.

               4.Član vijeća ne iskorištava svoj položaj u vijeću za ostvarivanje osobnog ili privatnog interesa. Član vijeća izbjegava radnje koje mogu stvoriti dojam da su druge osobe u posebnom položaju da utječu na njega.

               5.Član vijeća ne dopušta da prijašnji ili sadašnji financijski, poslovni, profesionalni, osobni ili društveni odnosi ili odgovornosti utječu na njegovo ponašanje ili prosudbu.

               6.Član vijeća izbjegava uspostavljanje bilo kakvih odnosa ili stjecanje bilo kakvih financijskih interesa koji bi mogli utjecati na njegovu nepristranost ili opravdano stvoriti dojam neprimjerenosti ili pristranosti.

               III.
                     Obveze otkrivanja informacija

               7.Prije prihvaćanja imenovanja za člana vijeća u skladu s člankom 50. (Osnivanje arbitražnog vijeća) Sporazuma kandidat koji je pozvan da obavlja funkciju člana vijeća dužan je otkriti sve interese, odnose ili pitanja koji bi mogli utjecati na njegovu neovisnost ili nepristranost ili opravdano stvoriti dojam neprimjerenosti ili pristranosti u postupku. Kandidat u tu svrhu poduzima sve razumne napore kako bi stekao saznanja o postojanju takvih interesa, odnosa i pitanja, uključujući financijske interese, profesionalne interese, interese zaposlenja ili obiteljske interese.

               8.Obveza otkrivanja iz stavka 7. trajna je obveza te je član vijeća dužan otkriti sve takve interese, odnose ili pitanja koji se mogu pojaviti u bilo kojoj fazi postupka.

               9.Kandidat ili član vijeća obavješćuje Odbor za SGP o svim pitanjima koja se odnose na postojeće ili moguće povrede ovog Kodeksa ponašanja čim o njima stekne saznanje, kako bi ih stranke mogle razmotriti.

               IV.
                     Dužnosti članova vijeća

               10.Nakon prihvaćanja svojeg imenovanja član vijeća je na raspolaganju za obavljanje svojih dužnosti i obavlja ih tijekom cijelog postupka temeljito, brzo, pošteno i marljivo.

               11.Član vijeća razmatra samo ona pitanja koja su se pojavila tijekom postupka i potrebna su za donošenje odluke i tu dužnost ne delegira drugim osobama.

               12.Član vijeća poduzima sve potrebne mjere kako bi osigurao da su njegovi pomoćnici i administrativno osoblje upoznati s obvezama člana vijeća iz dijelova II., III., IV. i VI. ovog Kodeksa ponašanja i da ih se pridržavaju.

               V.
                     Obveze bivših članova vijeća

               13.Bivši članovi vijeća izbjegavaju radnje koje mogu stvoriti dojam da su bili pristrani pri obavljanju svojih dužnosti ili da su imali koristi od odluke vijeća.

               14.Bivši članovi vijeća ispunjavaju obveze iz dijela VI. ovog Kodeksa ponašanja.

               VI.
                     Povjerljivost

               15.Član vijeća nikad ne otkriva informacije o postupku ili pribavljene tijekom postupka za koji je imenovan, a koje nisu namijenjene javnosti. Član vijeća ni u kojem slučaju takve informacije ne otkriva niti koristi kako bi ostvario osobnu korist ili korist za druge ili naštetio tuđim interesima.

               16.Član vijeća ne otkriva odluku vijeća ili njezine dijelove prije njezine objave u skladu s poglavljem 3. (Postupci rješavanja sporova) Sporazuma.

               17.Član vijeća nikad ne otkriva informacije o raspravama vijeća ili stajalištima članova vijeća niti daje izjave o postupku za koji je imenovan ili o pitanjima koja su predmet spora u postupku.

               VII.
                     Troškovi

               18.Svaki član vijeća vodi evidenciju i podnosi konačni obračun vremena provedenog na postupku i svojih troškova te vremena i troškova svojih pomoćnika i administrativnog osoblja.

               VIII.
                     Miritelji

               19.Ovaj Kodeks ponašanja primjenjuje se mutatis mutandis na miritelje.

               ****

                     (1)

                        SL L 287, 21.10.2016., str. 3.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 27.4.2022.
            COM(2022) 186 final
            2022/0129(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Vijeću Svjetske carinske organizacije u vezi s donošenjem nacrta izmjene poslovnika Odbora za Harmonizirani sustav (HS)

               OBRAZLOŽENJE

               1.
                     Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje u ime Unije treba zauzeti u Vijeću Svjetske carinske organizacije u vezi s predviđenim odobrenjem nacrta izmjene poslovnika Odbora za Harmonizirani sustav (HS).

               2.
                     Kontekst prijedloga

               2.1.
                     Međunarodna konvencija o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe

               Cilj je Međunarodne konvencije o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe („Sporazum”)
                  1
                olakšavanje međunarodne trgovine te prikupljanje, usporedba i analiza statističkih podataka, a posebno onih o međunarodnoj trgovini. Prilog Sporazumu uključuje nomenklaturu HS-a, to jest međunarodni harmonizirani sustav kojim se zemljama sudionicama omogućuje da na zajedničkoj osnovi u carinske svrhe razvrstaju robu kojom se trguje. Nomenklatura HS-a konkretno uključuje opise robe navedene pod tarifnim brojevima i podbrojevima na temelju sustava šesteroznamenkastih oznaka. Nomenklatura HS-a revidira se svakih pet godina
                  2
               . Primjenjuje je više od 200 zemalja i gospodarstava diljem svijeta; više od 98 % ukupne robe kojom se u svijetu trguje razvrstano je u skladu s tom nomenklaturom.

               Sporazum je stupio na snagu 1. siječnja 1988.

               Europska unija i sve njezine države članice stranke su Sporazuma.

               2.2.
                     Svjetska carinska organizacija (WCO)

               Svjetska carinska organizacija (WCO), osnovana 1952. kao Vijeće za carinsku suradnju, neovisno je međuvladino tijelo čija je misija poboljšati djelotvornost i učinkovitost carinskih uprava. Svojim članicama WCO nudi niz konvencija i drugih međunarodnih instrumenata, kao i tehničku pomoć i usluge osposobljavanja. WCO danas predstavlja 184 carinske uprave diljem svijeta.

               Upravno tijelo WCO-a je Vijeće, koje se za ostvarivanje svoje misije oslanja na stručnost i sposobnosti Tajništva i niza tehničkih i savjetodavnih odbora.

               Tehnički odbor koji je u okviru WCO-a zadužen za pripremne poslove povezane sa Sporazumom jest Odbor za HS. Glavne su zadaće Odbora za HS sljedeće:

               ·osiguravanje ujednačenog tumačenja i primjene pravnih tekstova HS-a, među ostalim i rješavanjem sporova o razvrstavanju među ugovornim strankama, čime se olakšava trgovina,

               ·predlaganje izmjena i ažuriranja HS-a kako bi se u obzir uzeli tehnološki razvoj i promjene u trgovinskim tokovima te druge potrebe korisnika HS-a,

               ·promicanje raširene primjene HS-a i razmatranje općih pitanja i pitanja politike koja se na njega odnose.

               U skladu s člankom 6. stavkom 6. Konvencije o HS-u Odbor za HS „sastavlja svoj Poslovnik odlukom donesenom najmanje dvotrećinskom većinom glasova dodijeljenih njezinim članovima. Tako sastavljen Poslovnik odobrava Vijeće.”.

               U skladu s pravilom 26. Poslovnika Odbora za HS „ta se pravila mogu revidirati, u cijelosti ili djelomično, u skladu s odredbama članka 6. stavka 6. Konvencije.”.

               Stajališta koja Unija treba zauzeti u WCO-u u pogledu HS-a usklađuju se s državama članicama. Unija i njezine države članice zajedno imaju samo jedan glas u Odboru za HS WCO-a. Kad je riječ o pitanjima u nadležnosti EU-a, primjerice o HS-u, EU u Vijeću WCO-a glasuje u ime država članica prisutnih na sastanku.

               2.3.
                     Predviđeni akt Vijeća WCO-a

               Predviđeno je da Vijeće WCO-a na 139. i 140. sjednici (od 23. do 25. lipnja 2022.) odobri izmjene pravila 19. i 20. poslovnika Odbora za HS („predviđeni akt”).

               Odbor za HS na svojoj je 64. sjednici (rujan 2019.) konsenzusom postigao dogovor o prijedlogu izmjene pravila 20. kako bi se pojasnio postupak izražavanja zadrške. To pitanje zbog pandemije još nije podneseno Vijeću WCO-a na odobrenje.

               Odbor za HS na 68. sjednici (rujan 2021.) postigao je dogovor o prijedlogu izmjene pravila 19. kako bi se pojasnio postupak glasovanja.

               Prijedlozi izmjena pravila 19. i 20. objašnjeni su u nastavku.

               Izmjene pravila 19.

               –Izmjenom trećeg i četvrtog stavka pravila 19., nacrtom izmjene pojašnjava se utvrđivanje većine koja je u Odboru za HS potrebna za donošenje odluka o izmjenama Konvencije o HS-u (barem dvije trećine glasova članova Odbora), npr. za izmjene nomenklature HS-a, kao i za druge odluke za koje je potrebna obična većina (više od 50 % glasova članova Odbora), npr. za odluke o razvrstavanju, objašnjenja, mišljenja o razvrstavanju itd.

               –Glavni je cilj osigurati da se u slučaju nekoliko opcija o kojima će se raspravljati slijedi neometan i transparentan postupak kako bi odluka Odbora podrazumijevala da ukupna većina članova Odbora podržava opciju koja preostane nakon postupnog ukidanja jedne ili više manje podržanih opcija.

               –Nacrt izmjene prikazan je u tablici u nastavku (promjene su podcrtane):

                        Postojeći tekst

                        Novi tekst

                        Treći stavak

                        Odluke o izmjenama Konvencije donose se većinom od najmanje dvije trećine glasova članova Odbora.

                        Odluke o izmjenama Konvencije donose se većinom od najmanje dvije trećine glasova članova Odbora.  Međutim, ako za izmjenu postoje dvije ili više opcija, Odbor prvo pristupa postupku glasovanja u nekoliko koraka, kako je navedeno u nastavku u okviru postupka glasovanja običnom većinom, da bi se opcije svele na jednu. Nakon što preostane jedna opcija za izmjenu, konačno glasovanje o prihvaćanju ili odbijanju izmjene odvija se u skladu s pravilom dvotrećinske većine.

                        Četvrti stavak

                        Ostale odluke donose se običnom većinom glasova članova Odbora.

                        Ostale odluke donose se običnom većinom (više od 50 %) glasova članova Odbora. Ako je opcija više od dvije, a nijedna nije dobila više od 50 % glasova članova Odbora, u okviru glasovanja običnom većinom primjenjuje se postupak glasovanja u nekoliko koraka, tj. broj opcija se smanjuje isključivanjem opcije s najmanjim brojem glasova sve dok jedna od preostalih opcija ne dobije više od 50 % glasova članova Odbora.

               Izmjene pravila 20.

               –Izmjenom stavka 1. pravila 20., koji postaje stavak 2., i stavka 4. pravila 20., koji postaje stavak 1., nacrtom izmjene pojašnjava se da bi glavni tajnik WCO-a obavijesti u kojima se od njega traži da pitanje koje je razmatrao Odbor za HS proslijedi Vijeću ili vrati Odboru za HS na ponovno razmatranje trebao zaprimiti do 24:00 (po briselskom vremenu) zadnjeg dana predmetnog razdoblja.

               –Navedena je izmjena posebno važna za uprave čija se vremenska zona razlikuje od zone sjedišta WCO-a, čije bi obavijesti glavni tajnik WCO-a mogao primiti nakon isteka roka za unos takvih zahtjeva za ponovno razmatranje prema vremenskoj zoni tajništva WCO-a.

               –Nacrt izmjene prikazan je u tablici u nastavku (promjene su podcrtane):

                        Postojeći tekst

                        Novi tekst

                        U skladu s Odlukom Vijeća br. 298, glavni tajnik može pitanja koja proizlaze iz članka 8. stavka 2. Konvencije izravno vratiti Odboru na zahtjev ugovorne stranke, pod uvjetom da je zahtjev podnesen u pisanom obliku najkasnije do kraja drugog mjeseca nakon mjeseca u kojem je sjednica Odbora završena. Glavni tajnik potom stavlja pitanje na dnevni red sljedeće sjednice Odbora radi ponovnog razmatranja.

                        Ako se zahtjevi koji se odnose na isto pitanje zaprime od više ugovornih stranaka radi upućivanja i Vijeću i Odboru, ili ako ugovorna stranka ne navede treba li pitanje uputiti Vijeću ili izravno Odboru, pitanje se upućuje Vijeću. Glavni tajnik obavješćuje sve ugovorne stranke o primitku zahtjeva za upućivanje pitanja Vijeću ili Odboru.

                        Ugovorna stranka koja podnosi zahtjev za upućivanje pitanja Vijeću ili Odboru može povući zahtjev u bilo kojem trenutku prije nego što pitanje razmotri Vijeće odnosno pitanje ponovno razmotri Odbor. Međutim, Odbor razmatra pitanje ako ga je uputilo Vijeće. U slučaju da ugovorna stranka povuče zahtjev, izvorna odluka Odbora smatra se odobrenom osim ako je u tijeku zahtjev druge ugovorne stranke koji se odnosi na isto pitanje. Glavni tajnik obavješćuje ugovorne stranke o svakom povlačenju.

                        Obavijesti glavnom tajniku u kojima ga se poziva na upućivanje bilo kojeg pitanja Vijeću ili Odboru na ponovno razmatranje u skladu s člankom 8.2. Konvencije i Odlukom Vijeća br. 298 moraju se poslati do kraja drugog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojem je sjednica završena, ali ne prije sljedećeg dana nakon završetka sjednice Odbora

                        Ako se, u skladu s odredbama članka 8. stavka 3. Konvencije i Odluke Vijeća br. 298, bilo koje pitanje u cijelosti ili djelomično uputi Odboru na ponovno razmatranje, ugovorna stranka koja je zatražila ponovno razmatranje šalje glavnom tajniku najkasnije 60 dana prije datuma otvaranja sljedeće sjednice Odbora obavijest u kojoj navodi razloge za traženje ponovnog razmatranja i prijedloge za rješavanje pitanja. Glavni tajnik prosljeđuje tu obavijest drugim ugovornim strankama.

                        Obavijesti glavnom tajniku u kojima ga se poziva na upućivanje bilo kojeg pitanja Vijeću ili Odboru na ponovno razmatranje u skladu s člankom 8. stavkom 2. Konvencije i Odlukom Vijeća br. 298 moraju se podnijeti do kraja drugog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojem je sjednica završena, ali ne prije sljedećeg dana nakon završetka sjednice Odbora  Smatra se da je obavijest podnesena u roku ako ju je glavni tajnik primio do 24:00 (po briselskom vremenu) zadnjeg dana predmetnog razdoblja.

                        U skladu s Odlukom Vijeća br. 298, glavni tajnik može pitanja koja proizlaze iz članka 8. stavka 2. Konvencije izravno vratiti Odboru na zahtjev ugovorne stranke, pod uvjetom da je zahtjev podnesen u roku utvrđenom u prethodnom stavku.  Glavni tajnik potom stavlja pitanje na dnevni red sljedeće sjednice Odbora radi ponovnog razmatranja.

                        Ako se zahtjevi koji se odnose na isto pitanje zaprime od više ugovornih stranaka radi upućivanja i Vijeću i Odboru, ili ako ugovorna stranka ne navede treba li pitanje uputiti Vijeću ili izravno Odboru, pitanje se upućuje Vijeću.  Glavni tajnik obavješćuje sve ugovorne stranke o primitku zahtjeva za upućivanje pitanja Vijeću ili Odboru.

                        Ugovorna stranka koja podnosi zahtjev za upućivanje pitanja Vijeću ili Odboru može povući zahtjev u bilo kojem trenutku prije nego što pitanje razmotri Vijeće odnosno pitanje ponovno razmotri Odbor.  Međutim, Odbor razmatra pitanje ako ga je uputilo Vijeće.  U slučaju da ugovorna stranka povuče zahtjev, izvorna odluka Odbora smatra se odobrenom osim ako je u tijeku zahtjev druge ugovorne stranke koji se odnosi na isto pitanje.  Glavni tajnik obavješćuje ugovorne stranke o svakom povlačenju.

                        Ako se, u skladu s odredbama članka 8. stavka 3. Konvencije i Odluke Vijeća br. 298, bilo koje pitanje u cijelosti ili djelomično uputi Odboru na ponovno razmatranje, ugovorna stranka koja je zatražila ponovno razmatranje šalje glavnom tajniku najkasnije 60 dana prije datuma otvaranja sljedeće sjednice Odbora obavijest u kojoj navodi razloge za traženje ponovnog razmatranja i prijedloge za rješavanje pitanja.  Glavni tajnik prosljeđuje tu obavijest drugim ugovornim strankama.

               3.
                     Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Cilj je predloženog stajališta izraziti potporu nacrtu izmjene poslovnika Odbora za HS.

               Za EU je važno da se takva izmjena donese jer joj je cilj pojasniti postupak donošenja odluka u Odboru za HS i osigurati da odluke donosi nesporna većina članova tog odbora.

               Savjetovanja s državama članicama provodila su se unutar carinske stručne skupine za koordinaciju HS-a/WCO-a i unutar Vijeća.

               Predloženo je stajalište stoga sljedeće:

               –kad je riječ o izmjeni poslovnika, Unija bi trebala podržati donošenje izmjene,

               –Unija isto tako treba poduprijeti daljnje uredničke izmjene koje bi prema potrebi moglo predložiti Tajništvo WCO-a.

               Predloženo stajalište EU-a u skladu je s utvrđenom carinskom politikom i praksom Odbora za HS.

               Predloženo stajalište nužno je kako bi EU mogao izraziti stajalište na sljedećoj sjednici Vijeća WCO-a.

               4.
                     Pravna osnova

               4.1.
                     Postupovna pravna osnova

               4.1.1.
                     Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  3
               .

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Unije i u vezi s predviđenim aktom članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.1.2.
                     Primjena na ovaj predmet

               Vijeće WCO-a tijelo je osnovano na temelju Sporazuma, konkretno na temelju Konvencije o osnivanju Vijeća za carinsku suradnju od 15. prosinca 1950. U skladu s Međunarodnom konvencijom o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označivanja robe, to je tijelo odgovorno za izdavanje preporuka ugovornim strankama o izmjenama te Konvencije i za odobravanje poslovnika Odbora za HS.

               Očekuje se da će Vijeće WCO-a, u skladu s člankom 6. Konvencije o HS-u, na sastanku u lipnju odobriti izmjenu poslovnika Odbora za HS. Nakon što se odobri, izmjena će imati pravni učinak na zakonodavstvo EU-a, konkretno na Prilog 1. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi. Razlozi su tome to što je u članku 2. točki (a) te uredbe navedeno: „2.  Kombinirana nomenklatura obuhvaća: (a) nomenklaturu harmoniziranog sustava;” i to da će ta izmjena utjecati na način na koji se postupak donošenja odluka o tumačenju i izmjeni nomenklature harmoniziranog sustava provodi u Odboru za HS i, posljedično, na način na koji se tumači kombinirana nomenklatura.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir Sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.
                     Materijalna pravna osnova

               4.2.1.
                     Načela

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili dva elementa te ako se može utvrditi da je jedan od tih dvaju ciljeva ili elemenata glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, konkretno onoj koja je potrebna za glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.
                     Primjena na ovaj predmet

               Budući da se glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose na postupak donošenja odluka u vezi s tumačenjem tarife i primjene međunarodnog sporazuma u zajedničkoj trgovinskoj politici i provedbi nomenklature HS-a i kombinirane nomenklature EU-a, materijalna pravna osnova predložene odluke su članak 31., članak 43. stavak 2. i članak 207. stavak 4. prvi podstavak UFEU-a.

               4.3.
                     Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebali bi biti članak 31., članak 43. stavak 2. i članak 207. stavak 4. UFEU-a, u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               5.
                     Utjecaj na proračun

               Prijedlog ne utječe na proračun Europske unije.

               2022/0129 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Vijeću Svjetske carinske organizacije u vezi s donošenjem nacrta izmjene poslovnika Odbora za Harmonizirani sustav (HS)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 31., članak 43. stavak 2. i članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)
                     Odlukom Vijeća 87/369
                  41 Unija je sklopila Međunarodnu konvenciju o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označivanja robe („Sporazum”), koja je stupila na snagu 1. siječnja 1988.

               (2)
                     U skladu s člankom 6. stavkom 6. Sporazuma Odbor za Harmonizirani sustav (HS) sastavlja svoj Poslovnik odlukom donesenom najmanje dvotrećinskom većinom glasova dodijeljenih njegovim članovima. Tako sastavljen Poslovnik odobrava Vijeće.

               (3)
                     Očekuje se da će Vijeće Svjetske carinske organizacije (WCO) na lipanjskim sjednicama odobriti nacrt izmjene Poslovnika Odbora za HS. Ta će se izmjena odobriti na temelju prijedloga koji je sastavio Odbor za HS i koji je finaliziran na njegovoj 64. (od 18. do 27. rujna 2019.) i 68. sjednici (od 6. do 28. rujna 2021.). Na snagu stupa po donošenju.

               (4)
                     Iznimno je važno da Odbor za HS odluke donosi na transparentan i učinkovit način te da takve odluke dobiju najveću moguću potporu članova Odbora.

               (5)
                     Budući da nacrt izmjene Poslovnika Odbora za HS-a treba odobriti Vijeće WCO-a, primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije jer će izmijenjeni Pravilnik, nakon što se odobri, biti obvezujuć za Uniju i moći će utjecati na sadržaj prava Unije, konkretno na Prilog I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87
                  52.

               (6)
                     Stoga je primjereno da stajalište Unije bude da se podrže nacrt izmjene Poslovnika Odbora za HS i sve manje uredničke ili jezične prilagodbe koje se mogu smatrati potrebnima,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sjednicama Vijeća WCO-a u lipnju 2022. jest da se podrži nacrt izmjene Poslovnika Odbora za HS, kako je naveden u Prilogu.

               Predstavnici Unije mogu bez daljnje odluke Vijeća pristati na manje uredničke ili jezične prilagodbe u kontekstu razvoja događaja na nadolazećim sjednicama Vijeća WCO-a, u dogovoru s državama članicama ili tijekom koordinacijskih sastanaka na licu mjesta.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Odluka Vijeća 87/369/EEZ od 7. travnja 1987. o sklapanju Međunarodne konvencije o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe i Protokola o izmjenama te Konvencije (SL L 198, 20.7.1987., str. 1.).

                     (2)

                        Nomenklatura HS-a je od uvođenja 1988. revidirana šest puta. Te su revizije stupile na snagu 1996., 2002., 2007., 2012., 2017. i 2022.

                     (3)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, predmet C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 61.–64.

                     (4)
                  1
                        Odluka Vijeća 87/369/EEZ od 7. travnja 1987. o sklapanju Međunarodne konvencije o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe i Protokola o izmjenama te Konvencije (SL L 198, 20.7.1987., str. 1.).

                     (5)
                  2
                        Uredba Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 256, 7.9.1987., str. 1.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 27.4.2022.
            COM(2022) 186 final

            PRILOG

            Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Vijeću Svjetske carinske organizacije u vezi s donošenjem nacrta izmjene poslovnika Odbora za Harmonizirani sustav (HS)

               PRILOG

               Izmjene pravila 19.

                        Treći stavak

                        Odluke o izmjenama Konvencije donose se većinom od najmanje dvije trećine glasova članova Odbora.  Međutim, ako za izmjenu postoje dvije ili više opcija, Odbor prvo pristupa postupku glasovanja u nekoliko koraka, kako je navedeno u nastavku u okviru postupka glasovanja običnom većinom, da bi se opcije svele na jednu. Nakon što preostane jedna opcija za izmjenu, konačno glasovanje o prihvaćanju ili odbijanju izmjene odvija se u skladu s pravilom dvotrećinske većine.

                        Četvrti stavak

                        Ostale odluke donose se običnom većinom (više od 50 %) glasova članova Odbora. Ako je opcija više od dvije, a nijedna nije dobila više od 50 % glasova članova Odbora, u okviru glasovanja običnom većinom primjenjuje se postupak glasovanja u nekoliko koraka, tj. broj opcija se smanjuje isključivanjem opcije s najmanjim brojem glasova sve dok jedna od preostalih opcija ne dobije više od 50 % glasova članova Odbora.

               Izmjene pravila 20.

                        Obavijesti glavnom tajniku u kojima ga se poziva na upućivanje bilo kojeg pitanja Vijeću ili Odboru na ponovno razmatranje u skladu s člankom 8. stavkom 2. Konvencije i Odlukom Vijeća br. 298 moraju se podnijeti do kraja drugog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojem je sjednica završena, ali ne prije sljedećeg dana nakon završetka sjednice Odbora  Smatra se da je obavijest podnesena u roku ako ju je glavni tajnik primio do 24:00 (po briselskom vremenu) zadnjeg dana predmetnog razdoblja.

                        U skladu s Odlukom Vijeća br. 298, glavni tajnik može pitanja koja proizlaze iz članka 8. stavka 2. Konvencije izravno vratiti Odboru na zahtjev ugovorne stranke, pod uvjetom da je zahtjev podnesen u roku utvrđenom u prethodnom stavku.  Glavni tajnik potom stavlja pitanje na dnevni red sljedeće sjednice Odbora radi ponovnog razmatranja.

                        Ako se zahtjevi koji se odnose na isto pitanje zaprime od više ugovornih stranaka radi upućivanja i Vijeću i Odboru, ili ako ugovorna stranka ne navede treba li pitanje uputiti Vijeću ili izravno Odboru, pitanje se upućuje Vijeću.  Glavni tajnik obavješćuje sve ugovorne stranke o primitku zahtjeva za upućivanje pitanja Vijeću ili Odboru.

                        Ugovorna stranka koja podnosi zahtjev za upućivanje pitanja Vijeću ili Odboru može povući zahtjev u bilo kojem trenutku prije nego što pitanje razmotri Vijeće odnosno pitanje ponovno razmotri Odbor.  Međutim, Odbor razmatra pitanje ako ga je uputilo Vijeće.  U slučaju da ugovorna stranka povuče zahtjev, izvorna odluka Odbora smatra se odobrenom osim ako je u tijeku zahtjev druge ugovorne stranke koji se odnosi na isto pitanje.  Glavni tajnik obavješćuje ugovorne stranke o svakom povlačenju.

                        Ako se, u skladu s odredbama članka 8. stavka 3. Konvencije i Odluke Vijeća br. 298, bilo koje pitanje u cijelosti ili djelomično uputi Odboru na ponovno razmatranje, ugovorna stranka koja je zatražila ponovno razmatranje šalje glavnom tajniku najkasnije 60 dana prije datuma otvaranja sljedeće sjednice Odbora obavijest u kojoj navodi razloge za traženje ponovnog razmatranja i prijedloge za rješavanje pitanja.  Glavni tajnik prosljeđuje tu obavijest drugim ugovornim strankama.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 29.4.2022.
            COM(2022) 202 final
            2022/0144(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Odboru za nadzor države luke Pariškog memoranduma o suglasnosti o nadzoru države luke u pogledu članstva Ruske Federacije u organizaciji

               OBRAZLOŽENJE

               1.Kontekst prijedloga

               Sustav EU-a za nadzor države luke utvrđen je Direktivom 2009/16/EZ (kako je izmijenjena). Nadzor države luke u Uniji temelji se na strukturi Pariškog memoranduma o suglasnosti o nadzoru države luke (Pariški memorandum), koji postoji od 1982. U Direktivu 2009/16/EZ (kako je izmijenjena) uključeni su svi postupci i alati Pariškog memoranduma. Sve pomorske države članice EU-a te Island, Kanada, Norveška, Ruska Federacija i Ujedinjena Kraljevina sudjeluju u Memorandumu o suglasnosti.  Europska unija nije članica Pariškog memoranduma.

               Kako bi u Uniji funkcionirao nadzor države luke, svake se godine u okviru Pariškog memoranduma mora donijeti određeni broj odluka. Te odluke donose se konsenzusom na godišnjim sjednicama Odbora za nadzor države luke, koji se sastaje u svibnju svake godine. Na temelju Direktive 2009/16/EZ odluke koje donese odgovarajuće nadležno tijelo Pariškog memoranduma postaju obvezujuće za države članice EU-a.

               U skladu s člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u međunarodnim organizacijama kao što je Pariški memorandum, kada su pozvane donositi akte koji proizvode pravne učinke, mora se donijeti odlukom Vijeća na prijedlog Komisije.

               Nakon invazije Ruske Federacije na Ukrajinu, tajništvo Pariškog memoranduma primilo je 14. ožujka 2022. dopis ukrajinskog ministra infrastrukture Oleksandra Kubrakova. U tom se dopisu od Pariškog memoranduma traži da se i. brodovi koji plove pod zastavom Ukrajine ne zadržavaju bez razloga nakon inspekcijskih pregleda u nadzoru države luke, ii. da se Ruska Federacija isključi iz Pariškog memoranduma i iii. da se ne priznaju svjedodžbe izdane u ime Pomorske uprave Ruske Federacije.

               U pogledu prvog zahtjeva da se ukrajinska plovila ne zadržavaju bez razloga, Pariški memorandum objavio je 2. ožujka 2022. okružnicu PSCircular 101 (Smjernice o repatrijaciji pomoraca zbog situacije u Ukrajini) kojom se rješava to pitanje. U toj se okružnici tijela članica obavješćuje da je u trenutačnim okolnostima nužna fleksibilnost, među ostalim u pogledu repatrijacije pomoraca, Konvencije o radu pomoraca iz 2006., svjedodžbi izdanih na temelju Međunarodne konvencije o standardima za obuku, izdavanje svjedodžbi i držanje straže pomoraca iz 1978. te zdravstvenih svjedodžbi. Pariški memorandum može prema potrebi razmotriti daljnje prilagodbe okružnice PSCircular 101.

               U vezi sa zahtjevom koji se odnosi na članstvo Ruske Federacije u Pariškom memorandumu, treba napomenuti da su Ruskoj Federaciji onemogućeni pristup i uporaba alata za ciljanu provjeru i baze podataka inspekcijskih pregleda THETIS iz članka 24. Direktive 2009/16/EZ. To znači da je sudjelovanje Ruske Federacije u radu Pariškog memoranduma već u velikoj mjeri ograničeno te bez pristupa toj bazi podataka Ruska Federacija u osnovi ne može ispuniti svoje obveze iz Pariškog memoranduma ili pridonijeti njegovu radu.

               Iako postoji konsenzus među državama članicama EU-a da bi trebalo poduzeti mjere protiv Ruske Federacije, ni Memorandum ni bilo koja od političkih uputa ne sadržavaju postupak ili mehanizam za izbacivanje članova iz Pariškog memoranduma. Osim isključenja, članice koje su izrazile mišljenje izrazile su sklonost suspenziji članstva do daljnjega. Iako bi neposredni pravni učinak bio sličan isključenju, radi se o manje trajnom rješenju. Suspenzijom bi se otvorila mogućnost za daljnje razmatranje potrebe za potpunim isključenjem iz Pariškog memoranduma i mogućnost njezina eventualnog poništenja u slučaju promjene okolnosti. Međutim, Memorandumom se ne predviđa ni suspenzija članstva.

               Predsjednik Pariškog memoranduma predložio je provedbu pisanog postupka Pariškog memoranduma kako bi se odluka o suspenziji članstva Ruske Federacije donijela prije godišnjeg sastanka Odbora za nadzor države luke (PSCC55) koji bi se trebao održati od 16. do 20. svibnja 2022. Time se nastoji izbjeći da to osjetljivo pitanje zasjeni sastanak PSCC55.

               2.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               S obzirom na ozbiljnost situacije, primjereno je: i. složiti se s pristupom utvrđenim u stavku 5. dokumenta PSCC55/11.1 da se brodovi koji plove pod zastavom Ukrajine nakon inspekcijskih pregleda u nadzoru države luke ne zadržavaju bez razloga, ii. u skladu s člankom 62. stavkom 3. Bečke konvencije o pravu međunarodnih ugovora suspendirati članstvo Ruske Federacije u Pariškom memorandumu kao odgovor na rusku ničim izazvanu i neopravdanu invaziju na Ukrajinu; iii. složiti se s pristupom utvrđenim u stavku 7. dokumenta PSCC55/11.1 u pogledu prestanka priznavanja statutarnih svjedodžbi koje je izdala Ruska Federacija.

               Priloženi tekst prijedlog je stajališta Unije na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a koji zatim mora donijeti Vijeće. U njemu se izražava slaganje sa smjerom djelovanja navedenim u dokumentu PSCC55/11.1 Pariškog memoranduma. Pojedinosti stajališta EU-a priložene su nacrtu odluke Vijeća u Prilogu 1.

               Direktivom 2009/16/EZ postupci, alati i aktivnosti u okviru Pariškog memoranduma učinkovito se uključuju u područje primjene prava Unije. Stoga je Pariški memorandum u isključivoj vanjskoj nadležnosti Unije na temelju posljednjeg dijela članka 3. stavka 2. UFEU-a.

               3.Pravna osnova

               Sljedeća odluka temelji se na Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, a posebno članku 100. stavku 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9., kojim se predviđa da Vijeće na prijedlog Komisije donosi odluku o utvrđivanju stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke. To se primjenjuje na stajalište koje države članice trebaju donijeti djelujući zajednički u interesu Unije, u kontekstu Pariškog memoranduma.

               Direktiva 2009/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o nadzoru države luke (kako je izmijenjena) pravna je osnova kojom se utvrđuju načela kojih se države članice moraju pridržavati u okviru Odbora za nadzor države luke Pariškog memoranduma.

               Akti koje treba donijeti u kontekstu Pariškog memoranduma akti su koji proizvode pravne učinke. Predviđeni akti proizvode pravne učinke jer mogu presudno utjecati na sadržaj zakonodavstva EU-a, odnosno na Direktivu 2009/16/EZ. Razlog je tome to što se Direktivom 2009/16/EZ postupci, alati i aktivnosti u okviru Pariškog memoranduma učinkovito uključuju u područje primjene prava Unije. Osim toga, suspenzija članstva Ruske Federacije u Pariškom memorandumu organizacijske je prirode i utječe na način donošenja odluka u okviru Pariškog memoranduma.

               Predviđenim aktima ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir sporazuma. Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               2022/0144 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Odboru za nadzor države luke Pariškog memoranduma o suglasnosti o nadzoru države luke u pogledu članstva Ruske Federacije u organizaciji

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU), a posebno njegov članak 100. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Memorandum o suglasnosti o nadzoru države luke („Pariški memorandum”) potpisan je u Parizu 26. siječnja 1982. i stupio je na snagu 1. srpnja 1982. Pariški memorandum ima 27 pomorskih uprava članica (Belgija, Bugarska, Cipar, Danska, Estonija, Finska, Francuska, Grčka, Hrvatska, Island, Irska, Italija, Kanada, Latvija, Litva, Malta, Nizozemska, Norveška, Njemačka, Poljska, Portugal, Rumunjska, Ruska Federacija, Slovenija, Španjolska, Švedska i Ujedinjena Kraljevina).  Unija nije članica Pariškog memoranduma.

               (2)Direktivom 2009/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  1
                utvrđen je pravni sustav Unije za nadzor države luke tako što je preoblikovano i ojačano prijašnje zakonodavstvo Unije koje je u tom području bilo na snazi od 1995. Pravni sustav Unije temelji se na Pariškom memorandumu.

               (3)U pogledu država članica Unije, Direktivom 2009/16/EZ postupci, alati i aktivnosti Pariškog memoranduma o suglasnosti uvode se u područje primjene prava Unije. Na temelju te direktive određene odluke koje donese odgovarajuće nadležno tijelo Pariškog memoranduma o suglasnosti obvezujuće su za države članice Unije.

               (4)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Pariškog memoranduma jer će predviđeni akti moći presudno utjecati na sadržaj prava Unije, konkretno na Direktivu 2009/16/EZ. U skladu s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u tijelu osnovanom na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke mora se donijeti odlukom Vijeća na prijedlog Komisije.

               (5)U svojim zaključcima od 24. veljače 2022. Europsko vijeće najoštrije je osudilo ničim izazvanu i neopravdanu vojnu agresiju Ruske Federacije na Ukrajinu. Na sastanku 24. i 25. ožujka 2022. Europsko vijeće utvrdilo je da se ruskom ratnom agresijom na Ukrajinu grubo krši međunarodno pravo i ponovilo zahtjev da Rusija odmah zaustavi svoju vojnu agresiju na državnom području Ukrajine.

               (6)U kontekstu te invazije, tajništvo Pariškog memoranduma 14. ožujka 2022. primilo je dopis ukrajinskog ministra infrastrukture. U tom je dopisu od Pariškog memoranduma zatraženo da se nakon inspekcijskih pregleda u nadzoru države luke plovila koja plove pod zastavom Ukrajine ne zadržava bez razloga, da se Rusku Federaciju isključi iz Pariškog memoranduma i da se ne priznaju svjedodžbe izdane u ime Pomorske uprave Ruske Federacije.

               (7)U pogledu prvog zahtjeva da se ukrajinska plovila ne zadržavaju bez razloga, Pariški memorandum objavio je 2. ožujka 2022. okružnicu PSCircular 101 (Smjernice o repatrijaciji pomoraca zbog situacije u Ukrajini) kojom se rješava to pitanje. U toj se okružnici tijela članica obavješćuje da je u trenutačnim okolnostima nužna fleksibilnost, među ostalim u pogledu repatrijacije pomoraca, Konvencije o radu pomoraca iz 2006., svjedodžbi izdanih na temelju Međunarodne konvencije o standardima za obuku, izdavanje svjedodžbi i držanje straže pomoraca iz 1978. te zdravstvenih svjedodžbi. Pariški memorandum može prema potrebi razmotriti daljnje prilagodbe okružnice PSCircular 101. O tom stajalištu trebalo bi obavijestiti ukrajinska tijela.

               (8)U pogledu zahtjeva u vezi s članstvom Ruske Federacije treba napomenuti da su Ruskoj Federaciji onemogućeni pristup i uporaba alata za ciljanu provjeru i baze podataka inspekcijskih pregleda THETIS iz članka 24. Direktive 2009/16/EZ. To znači da je sudjelovanje Ruske Federacije u radu Pariškog memoranduma već u velikoj mjeri ograničeno te bez pristupa toj bazi podataka Ruska Federacija u osnovi ne može ispuniti svoje obveze iz Pariškog memoranduma.

               (9)Ni Memorandum ni bilo koja uputa o politici ne sadržavaju nikakav postupak ili mehanizam za izbacivanje članova iz Pariškog memoranduma. Osim isključenja iz Pariškog memoranduma, postoji mogućnost suspenzije članstva do daljnjega. Iako bi neposredni učinak bio sličan isključenju, radi se o manje trajnom rješenju. Međutim, Memorandum ne sadržava ni odredbe o suspenziji. Suspenzija bi omogućila daljnje razmatranje potrebe za potpunim isključenjem iz Pariškog memoranduma i može se poništiti ako se okolnosti promijene.

               (10)Kao globalni akter Europska unija u središtu je nastojanja UN-a
                  2
                i drugih multilateralnih foruma i procesa da se Rusku Federaciju pozove na odgovornost za ničim izazvanu i neopravdanu invaziju na Ukrajinu, da se invazija zaustavi i da se osigura ponovno potpuno poštovanje suvereniteta, neovisnosti i teritorijalne cjelovitosti Ukrajine unutar njezinih međunarodno priznatih granica. Ničim izazvani i neopravdani čin agresije Rusije na Ukrajinu ozbiljno je kršenje članka 2. stavka 4. Povelje UN-a, kojim se zabranjuje prijetnja ili uporaba sile protiv teritorijalne cjelovitosti ili političke neovisnosti bilo koje države.

               (11)S obzirom na prethodno navedeno, s obzirom na ozbiljnost situacije i sve dok Ruska Federacija ne poštuje načela Povelje UN-a i svoje međunarodne obveze, primjereno je suspendirati članstvo Ruske Federacije u Pariškom memorandumu o suglasnosti u skladu s člankom 62. stavkom 3. Bečke konvencije o pravu međunarodnih ugovora, kao odgovor na rusku ničim izazvanu i neopravdanu invaziju na Ukrajinu.

               (12)U pogledu trećeg zahtjeva za nepriznavanjem svjedodžbi koje je izdala Pomorska uprava Ruske Federacije, te se svjedodžbe izdaju u skladu s međunarodnim konvencijama, a Ruska Federacija i dalje je članica Međunarodne pomorske organizacije te Pariški memorandum nema ovlasti za prestanak priznavanja tih svjedodžbi. O tom stajalištu trebalo bi obavijestiti ukrajinska tijela.

               (13)Unija nije ugovorna stranka Pariškog memoranduma o suglasnosti. Stajalište Unije trebaju, djelujući zajednički, izraziti države članice Unije koje su članice Pariškog memoranduma.

               (14)Stoga je potrebno ovlastiti države članice da djeluju u skladu sa stajalištem koje treba zauzeti u ime Unije.

               (15)Suradnja s ostalim trećim zemljama članicama Pariškog memoranduma (Island, Kanada, Norveška i Ujedinjena Kraljevina) u okviru Odbora za nadzor države luke ključna je za donošenje odluke o suspenziji članstva Ruske Federacije u Pariškom memorandumu.

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u kontekstu Pariškog memoranduma o suglasnosti o nadzoru države luke („Pariški memorandum”) u vezi s članstvom Ruske Federacije u Pariškom memorandumu utvrđeno je u Prilogu I. ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Stajalište iz članka 1. izražavaju, djelujući zajednički, države članice Unije koje su članice Pariškog memoranduma.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Direktiva 2009/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o nadzoru države luke (SL L 131, 28.5.2009., str. 57.).

                     (2)

                        Vidjeti Rezoluciju ES-11/1 Opće skupštine Ujedinjenih naroda naslovljenu „Agresija protiv Ukrajine” donesenu na 11. izvanrednom zasjedanju Opće skupštine Ujedinjenih naroda od 2. ožujka 2022. i Rezoluciju 49/1 Vijeća Ujedinjenih naroda za ljudska prava od 7. ožujka 2022.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 29.4.2022.
            COM(2022) 202 final

            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Odboru za nadzor države luke Pariškog memoranduma o suglasnosti o nadzoru države luke u pogledu članstva Ruske Federacije u organizaciji

               PRILOG

               U vezi s dokumentom PSCC55 PSCC55/11.1

               Stajalište Unije je kako slijedi:

               (1)slaže se s pristupom utvrđenim u stavku 5. dokumenta PSCC55/11.1 u pogledu zadržavanja plovila koja plove pod zastavom Ukrajine u lukama Pariškog memoranduma;

               (2)aktivno podupire prijedlog da se Rusku Federaciju suspendira iz Pariškog memoranduma zbog ničim izazvane i neopravdane vojne agresije na Ukrajinu;

               (3)nastoji postići konsenzus među članicama Pariškog memoranduma koje nisu Ruska Federacija o suspenziji članstva Ruske Federacije u Pariškom memorandumu do daljnjega;

               (4)slaže se s pristupom utvrđenim u stavku 7. dokumenta PSCC55/11.1 u pogledu prestanka priznavanja statutarnih svjedodžbi koje je izdala Ruska Federacija.