				|

		52014PC0374

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o određenim postupcima za primjenu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Crne Gore, s druge strane, (kodifikacija) /* COM/2014/0374 final - 2014/0190 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           U kontekstu Europe građana
Komisija veliku važnost pridaje pojednostavnjenju i objašnjenju prava Unije
kako bi ono bilo jasnije i pristupačnije građanima te kako bi se
građanima dala mogućnost i prilika da ostvare svoja posebna prava koja
su im njime dana.
Taj cilj ne može se ostvariti sve dok su brojne
odredbe koje su nekoliko puta izmijenjene, često i znatno, razasute u
različitim aktima pa se moraju tražiti dijelom u izvornom aktu, a dijelom
u aktima o izmjenama. Kako bi se pronašla pravila na snazi potreban je stoga
opsežan istraživački rad i usporedba mnogih različitih akata.
Zbog toga je, ako pravo mora biti jasno i
transparentno, od ključne važnosti i kodifikacija pravila koja su često mijenjana.
2.           Komisija je 1. travnja 1987. donijela odluku[1] da
će svojem osoblju dati uputu o tome da bi sve akte trebalo kodificirati
nakon najviše deset izmjena, u kojoj je naglasila da je riječ o minimalnom
zahtjevu i da bi odjeli morali nastojati tekstove za koje su nadležni
kodificirati i u kraćim razmacima kako bi se osiguralo da su odredbe jasno
i lako razumljive.
3.           To je potvrđeno u
Zaključcima predsjedništva Europskog vijeća u Edinburghu (u prosincu
1992.)[2] te je naglašena važnost kodifikacije jer se njome osigurava izvjesnost
u pogledu prava koje se primjenjuje na određeni predmet u određeno
vrijeme.
Kodifikacija se mora obaviti
u cijelosti u skladu s uobičajenim postupkom za donošenje akata Unije.
Budući da se akti koji
se kodificiraju sadržajno ne izmjenjuju, Europski parlament, Vijeće i Komisija
sporazumjeli su se u međuinstitucijskom sporazumu od 20. prosinca 1994.
da se za brzo donošenje kodificiranih akata može primijeniti ubrzani postupak.
4.           Svrha je ovog prijedloga
kodificirati Uredbu Vijeća (EZ) br. 140/2008 od 19. studenog
2007. o određenim postupcima za primjenu Sporazuma o stabilizaciji i
pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s
jedne strane, i Republike Crne Gore, s druge strane, i za primjenu Privremenog
sporazuma između Europske zajednice, s jedne strane, i Republike Crne
Gore, s druge strane[3]. Novom uredbom nadomjestit će se razni akti koji su u nju
ugrađeni[4]; u ovaj se prijedlog u cijelosti prenosi sadržaj akata koji se
kodificiraju te se njime oni objedinjuju u jedan akt samo uz one formalne
izmjene koje su potrebne za kodifikaciju.
5.           Prijedlog kodifikacije izrađen
je na temelju privremene konsolidacije, na 22 službena jezika, Uredbe (EZ)
140/2008 i akta o njezinoj izmjeni, koju je obavio Ured za publikacije Europske
unije s pomoću sustava za obradu podataka. U slučajevima kada su člancima dani novi brojevi, korelacija
između starih i novih brojeva prikazana je u tablici u Prilogu II.
kodificirane Uredbe.
ê 140/2008
(prilagođeno)
2014/0190 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o određenim postupcima za primjenu
Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i
njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Crne Gore, s druge
strane, (kodifikacija)
EUROPSKI PARLMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u
obzir Ugovor o Ö funkcioniranju
Europske unije Õ, a posebno njegov
članak Ö 207. stavak
2. Õ,
uzimajući u
obzir prijedlog Europske komisije,
nakon
prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u
obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora[5],
u skladu s
redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
ê
(1)       Uredba Vijeća (EZ) br.
140/2008[6]
bila je značajno izmijenjena[7].
U interesu jasnoće i racionalnosti, ovu Uredbu potrebno je kodificirati.
ê 140/2008 uv.
izjava 1. (prilagođeno)
(2)       Sporazum o stabilizaciji i
pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s
jedne strane, i Republike Crne Gore, s druge strane, (SSP) potpisan je 15. listopada
2007. Ö i stupio je
na snagu 1. svibnja 2010. Õ
ê 140/2008
(prilagođeno)
(3)       Potrebno je propisati
postupke za primjenu pojedinih odredaba SSP-a.
(4)       SSP propisuje da se riblji
proizvodi podrijetlom iz Republike Crne Gore mogu uvoziti u Ö Uniju Õ po smanjenim
carinskim stopama, u okviru ograničenja tarifnih kvota. Stoga je potrebno
utvrditi odredbe kojima se uređuje upravljanje tim tarifnim kvotama
(5)       Kad su potrebne mjere
trgovinske zaštite, trebalo bi ih donositi u skladu s općim odredbama
utvrđenim Uredbom Vijeća (EZ) br. 260/2009[8], Uredbom Vijeća
(EZ) br. 1061/2009[9],
Uredbom Vijeća (EZ) br. 1225/2009[10]
ili, ovisno o slučaju, Uredbom Vijeća (EZ) br. 597/2009[11].
(6)       Kad država članica
Komisiji osigurava podatke o mogućoj prijevari ili izostanku upravne
suradnje, primjenjuje se odgovarajuće zakonodavstvo Ö Unije Õ, ponajprije Uredba
Vijeća (EZ) br. 515/97[12].
(7)       U svrhu provedbe
odgovarajućih odredaba ove Uredbe, Komisiji pomaže Odbor za carinski
zakonik Ö osnovan Õ člankom 285.
Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[13].
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 15. (prilagođeno)
(8)       Za provedbu bilateralnih
zaštitnih klauzula Ö SSP-a Õ potrebni su
jednaki uvjeti za donošenje zaštitnih i drugih mjera. Te bi mjere trebalo
donijeti u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i
Vijeća[14].
(9)       Komisija bi trebala donijeti
odmah primjenjive provedbene akte kada, u valjano utemeljenim slučajevima
povezanim sa iznimnim i kritičnim okolnostima koje nastaju u smislu
članka 41. stavka 5.b i članka 42. stavka 4. Ö SSP-a Õ , to zahtijevaju
krajnje hitni razlozi.
ê 140/2008
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom
utvrđuju pojedini postupci za donošenje podrobnih pravila za provedbu
pojedinih odredaba Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između
Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike
Crne Gore, s druge strane, ('SSP').
ê 37/2014 čl.
1. i Prilog, tč. 15. (1) (prilagođeno)
Članak 2.
Ö Koncesije Õ za ribu i
proizvode ribarstva
Komisija donosi
detaljna pravila o provedbi članka 29. SSP-a u vezi s carinskom kvotom za
ribu i proizvode ribarstva u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 9.
stavka 3. ove Uredbe.
ê 140/2008
(prilagođeno)
Članak 3.
Tarifna sniženja
Ö 1. Õ Podložno stavku 2.
preferencijalne carinske stope zaokružuju se na prvo decimalno mjesto.
2. Kad
preferencijalna carinska stopa izračunana u skladu sa stavkom 1. postigne
jednu od sljedećih vrijednosti, smatra se da preferencijalna stopa uživa
puno oslobađanje od plaćanja:
(a)          1 % ili manje u slučaju
carina ad valorem; ili
(b)          1 euro ili manje pri pojedinom
iznosu Ö u
slučaju Õ posebnih carina.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 15. (2)
Članak 4.
Tehničke prilagodbe
Izmjene i
tehničke prilagodbe odredbi koje su donesene u skladu s ovom Uredbom, a
koje su potrebne zbog promjena oznaka kombinirane nomenklature i pododjeljaka
TARIC-a ili zbog sklapanja novih ili izmijenjenih sporazuma, protokola,
razmjena pisama ili drugih akata između Unije i Crne Gore donose se u
skladu s postupkom ispitivanja iz članka 9. stavka 3. ove Uredbe.
Članak 5.
Opća zaštitna klauzula
Ako Unija treba
poduzeti mjeru kako je predviđeno u članku 41. SSP-a, ona se donosi u
skladu s postupkom ispitivanja iz članka 9. stavka 3. ove Uredbe, ako nije
drukčije određeno u članku 41. SSP-a.
Članak 6.
Klauzula o nestašici
Ako Unija treba
poduzeti mjeru kako je predviđeno u članku 42. SSP-a, ona se donosi u
skladu s postupkom ispitivanja iz članka 9. stavka 3. ove Uredbe.
ê 140/2008
Članak 7.
Iznimne i kritične okolnosti
Pri iznimnim i
kritičnim okolnostima u smislu članka 41. stavka 5. točke (b) i
članka 42. stavka 4. SSP-a, Komisija odmah može poduzeti mjere
predviđene člancima 41. i 42. SSP-a.
Ako Komisija primi
zahtjev države članice, o tome donosi odluku u roku pet radnih dana od
primitka zahtjeva.
ê 37/2014 čl.
1. i Prilog, tč. 15. (3) (prilagođeno)
Komisija poduzima
takve mjere u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 9. stavka 3. Ö ove
Uredbe. Õ U hitnim
slučajevima primjenjuje se članak 9. stavak 4. Ö ove Uredbe Õ.
ê 140/2008
(prilagođeno)
Članak 8.
Zaštitna klauzula za poljoprivredne i riblje proizvode
1. Neovisno o
postupcima predviđenim člancima 5. i 6. ove Uredbe, kad Ö Unija Õ mora poduzeti
zaštitnu mjeru predviđenu člankom 41. SSP-a, o poljoprivrednim i
ribljim proizvodima, Komisija na zahtjev države članice ili na svoju
inicijativu, odlučuje o potrebnim mjerama, ako je to potrebno, nakon što
primijeni postupak prosljeđivanja predviđen člankom 41.
SSP-a.
Ako Komisija primi
zahtjev države članice, o njemu odlučuje:
(a)          u roku tri radna dana nakon primitka
zahtjeva, i u tom se slučaju ne primjenjuje postupak Ö prosljeđivanja Õ predviđen
člankom 41. SSP-a; ili
(b)          u roku tri dana od završetka
razdoblja od 30 dana iz članka 41. stavka 5. točke (a) SSP-a, kad se
primjenjuje postupak prosljeđivanja iz članka 41. SSP-a.
Komisija
obavješćuje Vijeće o mjerama koje je donijela.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 15. (4)
2. Komisija
poduzima takve mjere u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 9. stavka
3. U hitnim slučajevima primjenjuje se članak 9. stavak 4.
ê 37/2014 čl.
1. i Prilog, tč. 15. (5) (prilagođeno)
Članak 9.
Ö Postupak
Odbora Õ
1. Za potrebe članka 4. Komisiji pomaže Odbor za Carinski zakonik
osnovan člankom 285. Uredbe (EU) br. 952/2013. Navedeni odbor je odbor u smislu
Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Za potrebe
članaka 5. Ö do Õ 8., Komisiji
pomaže Odbor Ö za zaštitne
mjere Õ osnovan
člankom 4. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 260/2009. Navedeni odbor je
odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Kod
upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU)
br. 182/2011.
4. Kod
upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (EU)
br. 182/2011 u vezi s njezinim člankom 5.
ê 140/2008
(prilagođeno)
Članak 10.
Damping i subvencije
U slučaju
postupaka na temelju kojih Ö Unija Õ ima pravo
primijeniti mjere predviđene člankom 40. stavkom 2. SSP-a, o
uvođenju protudampinških i/ili kompenzacijskih mjera, odlučuje se u
skladu s odredbama utvrđenim Uredbom (EZ) br. 1225/2009 i/ili Uredbom (EZ)
br. 597/2009.
Članak 11.
Tržišno natjecanje
1. U slučaju
postupaka na temelju kojih Ö Unija Õ ima pravo
primijeniti mjere predviđene člankom 73. SSP-a, Komisija nakon
razmatranja slučaja, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države
članice, odlučuje o tome je li takvo postupanje spojivo sa Ö SSP-om Õ.
Mjere
predviđene člankom 73. stavkom 10. SSP-a, donose se u slučaju
pomoći u skladu s postupcima utvrđenim Uredbom (EZ) br. 597/2009, a u
drugim slučajevima u skladu s postupkom utvrđenim člankom Ö 207 Õ. Ugovora.
2. U slučaju
postupaka na temelju kojih Crna Gora može primijeniti mjere protiv Ö Unije Õ na temelju
članka 73. SSP-a, Komisija, nakon razmatranja slučaja, odlučuje
je li takvo postupanje spojivo s načelima navedenim u SSP-u. Kad je to
potrebno, Ö Komisija Õ poduzima
odgovarajuće mjere na temelju kriterija koji proizlaze iz primjene
članaka 101., 102. i 107. Ugovora.
Članak 12.
Prijevara ili izostanak osiguranja
administrativne suradnje
Kad Komisija na temelju informacija koje joj dostavi država
članica, ili na vlastitu inicijativu, utvrdi da su ispunjeni uvjeti
predviđeni člankom 46. SSP-a, ona Ö bez
nepotrebnog odlaganja Õ:
(a)          o
tome obavješćuje Vijeće; i
(b)          o svojim nalazima zajedno s
objektivnim informacijama obavješćuje Odbor za stabilizaciju i
pridruživanje i započinje savjetovanja u okviru Odbora za stabilizaciju i
pridruživanje
Svaku obavijest na
temelju članka 46. stavka 5. SSP-a, Komisija objavljuje u Službenom
listu Europske unije.
ê 37/2014 čl.
1. i Prilog, tč. 15. (6) (prilagođeno)
U skladu s
postupkom ispitivanja iz članka 9. stavkom 3. ove Uredbe, Komisija može
odlučiti privremeno obustaviti Ö određeni Õ povlašteni tretman
proizvoda kako je predviđeno u članku 46. stavku 4. SSP-a.
ê 140/2008
(prilagođeno)
Članak 13.
Obavijest
Komisija,
djelujući u ime Ö Unije Õ, odgovorna je za
obavijest Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje te Odboru za
stabilizaciju i pridruživanje, kako to zahtijeva SSP.
ê
Članak 14.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 140/2008 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na
Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i
čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu II.
ê 140/2008
Članak 15.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetoga dana od dana objave u Službenom
listu Europske unije.
Ova je
Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama
članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu,
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]           COM(87) 868 PV.
[2]               Vidi Prilog 3. dijelu A. zaključaka.
[3]               Unesena u zakonodavni program za 2014.
[4]               Vidi Prilog I. ovog prijedloga.
[5]               SL C […], […], str […].
[6]               Uredba Vijeća (EZ) br. 140/2008 od 19. studednog o određenim postupcima za
primjenu Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih
zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Crne
Gore, s druge strane, i za primjenu Privremenog sporazuma između Europske
zajednice, s jedne strane, i Republike Crne Gore, s druge strane (SL L 43,
19.2.2008., str. 1.).
[7]               Vidi Prilog I.
[8]               Uredba Vijeća br. 260/2009
od 26. veljače 2009. o zajedničkim pravilima za uvoz (SL L 84,
31.3.2009., str. 1.).
[9]               Uredba Vijeća (EZ) br. 1061/2009 od 19.
listopada 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za izvoz (SL L
291, 7.11.2009., str. 1.).
[10]             Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga
2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske
zajednice (SL L 343, 22.12.2009., str. 51.).
[11]             Uredba Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja
2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice
Europske zajednice (SL L 188, 18.7.2009., str. 93.).
[12]             Uredba Vijeća (EZ) br. 515/97 od 13. ožujka 1997.
o uzajamnoj pomoći upravnih tijela država članica i o suradnji
potonjih s Komisijom radi osiguravanja pravilne primjene propisa o carinskim i
poljoprivrednim pitanjima (SL L 82, 22.3.1997., str. 1.).
[13]             Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL L 269,
10.10.2013., str. 1.).
[14]             Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih
načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem
provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).
é
PRILOG I.
Uredba
stavljena izvan snage i njezina izmjena
 Uredba Vijeća (EZ) br. 140/2008 (SL L 43, 19.2.2008., str. 1.) ||   ||
 || Uredba (EU) br. 37/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 18, 21.1.2014., str. 1.) || Samo točka 15. Priloga
_____________
PRILOG II.
KORELACIJSKA
TABLICA
 Uredba (EZ) br. 140/2008 || Ova Uredba
 Članak 1. do 8. || Članak 1. do 8.
 Članak 8.a || Članak 9.
 Članak 9. || Članak 10.
 Članak 10. || Članak 11.
 Članak 11. || Članak 12.
 Članak 13. || Članak 13.
 __ || Članak 14.
 Članak 14. || Članak 15.
 __ || Prilog I.
 __ || Prilog II.
_____________


				|

		52014PC0304

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o zaštitnim mjerama predviđenim Sporazumom između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške (kodifikacija) /* COM/2014/0304 final - 2014/0159 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           U kontekstu
Europe građana Komisija veliku važnost pridaje pojednostavnjenju i
objašnjenju prava Unije kako bi ono bilo jasnije i pristupačnije
građanima te kako bi se građanima dala mogućnost i prilika da
ostvare svoja posebna prava koja su im njime dana.
Taj cilj ne može se ostvariti sve dok su brojne odredbe koje su nekoliko puta izmijenjene, često i znatno,
razasute u različitim aktima pa se moraju tražiti dijelom u izvornom aktu,
a dijelom u aktima o izmjenama. Kako bi se pronašla pravila na snazi potreban
je stoga opsežan istraživački rad i usporedba mnogih različitih
akata.
Zbog toga je, ako pravo mora biti jasno i transparentno, od ključne važnosti i
kodifikacija pravila koja su često mijenjana.
2.           Komisija je 1. travnja 1987. donijela odluku[1] da će svojem osoblju dati uputu o tome da bi sve akte trebalo
kodificirati nakon najviše deset izmjena, u kojoj je naglasila da je riječ
o minimalnom zahtjevu i da bi odjeli morali nastojati tekstove za koje su
nadležni kodificirati i u kraćim razmacima kako bi se osiguralo da su
odredbe jasno i lako razumljive.
3.           To je potvrđeno u
Zaključcima predsjedništva Europskog vijeća u Edinburghu (u prosincu
1992.)[2] te je naglašena važnost kodifikacije jer se njome osigurava izvjesnost
u pogledu prava koje se primjenjuje na određeni predmet u određeno
vrijeme.
Kodifikacija se mora obaviti u cijelosti u skladu
s uobičajenim postupkom za donošenje akata Unije.
Budući da se akti koji se kodificiraju
sadržajno ne izmjenjuju, Europski parlament, Vijeće i Komisija
sporazumjeli su se u međuinstitucijskom sporazumu od 20. prosinca 1994.
da se za brzo donošenje kodificiranih akata može primijeniti ubrzani postupak.
4.           Svrha je ovog prijedloga
kodificirati Uredbu Vijeća (EEZ) br. 1692/73 od 25. lipnja 1973.
o zaštitnim mjerama predviđenim
Sporazumom između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške[3]. Novom uredbom nadomjestit će se razni akti koji su u nju
ugrađeni[4]; u ovaj se prijedlog u cijelosti prenosi sadržaj akata koji se
kodificiraju te se njime oni objedinjuju u jedan akt samo uz one formalne
izmjene koje su potrebne za kodifikaciju.
5.           Prijedlog kodifikacije izrađen
je na temelju privremene konsolidacije, na 22 službena jezika, Uredbe (EEZ)
1692/73 i akta o njezinoj izmjeni, koju je obavio Ured za publikacije Europske unije s pomoću sustava za obradu
podataka. U slučajevima kada su člancima dani novi brojevi,
korelacija između starih i novih brojeva prikazana je u tablici u Prilogu
II. kodificirane Uredbe.
ê 1692/73
(prilagođeno)
2014/0159 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o zaštitnim mjerama predviđenim
Sporazumom između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške
(kodifikacija)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u
obzir Ugovor o Ö funkcioniranju
Europske unije Õ, a posebno njegov
članak Ö 207. stavak
2.Õ,
uzimajući u
obzir prijedlog Europske komisije,
nakon
prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u
obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora[5],
u skladu s
redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
ê
(1)       Uredba Vijeća (EZ) br.
1692/73[6]
bila je sadržajno izmijenjena nekoliko puta[7].
U interesu jasnoće i racionalnosti, ovu Uredbu potrebno je
kodificirati.
ê 1692/73 uv.
izjava 1. (prilagođeno)
(2)       Sporazum između Europske
ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške Ö „Sporazum” Õ potpisan je 14.
svibnja 1973. u Bruxellesu.
ê 1692/73 uv.
izjava 3. (prilagođeno)
(3)       Detaljna pravila Ö potrebna
su Õ za provedbu
zaštitnih klauzula i mjera predostrožnosti predviđenih člancima 22.
do 27. Sporazuma.
ê 37/2014 čl.
1. i Prilog, tč. 3. (prilagođeno)
(4)       Uredbom Za provedbu
bilateralnih zaštitnih klauzula Sporazuma potrebni su jednaki uvjeti za
donošenje zaštitnih mjera. Te bi mjere trebalo donijeti u skladu s Uredbom (EU)
br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća[8].
(5)       Ako izvanredne okolnosti
zahtijevaju hitno djelovanje, Komisija bi trebala donijeti provedbene akte koji
se mogu odmah primijeniti kada, u valjano utemeljenim slučajevima
povezanim sa situacijama iz članaka 24., 24.a i 26. Sporazuma ili u
slučaju izvoznih potpora koje imaju izravan i neposredan učinak na
trgovinu, to zahtijevaju krajnje hitni razlozi,
ê 1692/73
DONIJELI SU OVU UREDBU:
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 3.(1)
Članak 1.
Komisija se može
odlučiti na upućivanje Zajedničkom odboru koji je uspostavljen
Sporazumom između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške, u
daljnjem tekstu „Sporazum”, radi poduzimanja mjera predviđenih
člancima 22., 24., 24.a i 26. Sporazuma. Komisija te mjere po potrebi
donosi u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 6. stavka 2. ove Uredbe.
Ako odluči
uputiti neki predmet Zajedničkom odboru, Komisija o tome obavještava
države članice.
ê 1692/73
(prilagođeno)
è1 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 3.(2)
Članak 2.
1. U slučaju
prakse koja može opravdati primjenu od strane Ö Unije Õ mjera
predviđenih člankom 23. Sporazuma, Komisija nakon ispitivanja
slučaja, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice,
odlučuje je li takva praksa u skladu sa Sporazumom. è1 Komisija po potrebi donosi zaštitne mjere u skladu s postupkom
ispitivanja iz članka 6. stavka 2. ove Uredbe. ç
2. U slučaju
prakse koja može uzrokovati primjenu zaštitnih mjera na Ö Uniju Õ, na temelju
članka 23. Sporazuma, Komisija nakon ispitivanja slučaja
odlučuje je li praksa usklađena s načelima utvrđenima u
Sporazumu. Ako je potrebno, daje odgovarajuće preporuke.
Članak 3.
U slučaju
prakse koja može opravdati primjenu od strane Ö Unije Õ mjera
predviđenih člankom 25. Sporazuma, primjenjuju se postupci doneseni
Uredbom Vijeća (EZ) br. 597/2009[9] i
Uredbom Vijeća (EZ) br. 1225/2009[10].
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 3.(3)
Članak 4.
1. Ako izvanredne
okolnosti zahtijevaju hitno djelovanje u situacijama iz članaka 24., 24.a
i 26. Sporazuma ili u slučaju izvoznih potpora koje imaju izravan i
neposredan učinak na trgovinu, Komisija može donijeti mjere
predostrožnosti predviđene u članku 27. stavku 3. točki (e)
Sporazuma u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 6. stavka 2. ove
Uredbe ili, u hitnim slučajevima, u skladu s člankom 6. stavkom 3.
ove Uredbe.
2. Ako država
članica zatraži od Komisije da poduzme mjere, Komisija će donijeti
odluku u roku od najviše pet radnih dana od dana primitka zahtjeva.
ê 1692/73
(prilagođeno)
Članak 5.
Komisija je
odgovorna za obavješćivanje Zajedničkog odbora od strane Ö Unije Õ, kako je propisano
člankom 27. stavkom 2. Sporazuma.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 3.(5)
Članak 6.
1. Komisiji pomaže
Odbor za zaštitne mjere koji je osnovan člankom 4. stavkom 1. Uredbe
Vijeća (EZ) br. 260/2009[11].
Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod
upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU)
br. 182/2011.
3. Kod
upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (EU)
br. 182/2011 u vezi s njezinim člankom 5.
Članak 7.
U skladu s
člankom 22.a Uredbe (EZ) br. 1225/2009 o primjeni i provedbi mjera
trgovinske zaštite, Komisija u svoje godišnje izvješće Europskom
parlamentu i Vijeću uključuje podatke o provedbi ove Uredbe.
ê
Članak 8.
Uredba (EEZ) br.
1692/73 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na
Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i
čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu II.
Članak 9.
Ova Uredba stupa
na snagu na dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
ê 1692/73
Ova je Uredba u cijelosti
obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu,
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]           COM(87) 868 PV.
[2]           Vidi Prilog 3. dijelu A. Zaključaka.
[3]               Unesena u zakonodavni program za 2014.
[4]           Vidi Prilog I. ovog prijedloga.
[5]               SL […], […], str. […].
[6]               Uredba Vijeća (EEZ) br. 1692/73 od 25. lipnja
1973. o zaštitnim mjerama predviđenim Sporazumom između Europske
ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške (SL L 171, 27.6.1973., str. 103.).
[7]               Vidi Prilog I.
[8]               Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih
načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem
provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).
[9]               Uredba Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja
2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice
Europske zajednice (SL L 188, 18.7.2009., str. 93.).
[10]             Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga
2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske
zajednice (SL L 343, 22.12.2009., str. 51.).
[11]             Uredba Vijeća (EZ) br. 260/2009 od 26.
veljače 2009. o zajedničkim pravilima za uvoz (SL L 84, 31.3.2009.,
str. 1.).
é
PRILOG I.
Uredba stavljena izvan snage s popisom njezinih uzastopnih izmjena
 Uredba Vijeća (EEZ) br. 1692/73 (SL L 171, 27.6.1973., str. 103.) ||
 || Uredba Vijeća (EEZ) br. 641/90 (SL L 74, 20.3.1990., str. 5.) ||
 || Uredba (EU) br. 37/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 18, 21.1.2014., str. 1.) || Samo točka 3. Priloga
_______________
PRILOG II.
korelacijska
tablica
 Uredba (EEZ) br. 1692/73 || Ova Uredba
 Članci 1. do 4. || Članci 1. do 4.
 Članak 6. || Članak 5.
 Članak 7. || Članak 6.
 Članak 8. || Članak 7.
 - || Članak 8.
 - || Članak 9.
 - || Prilog I.
 - || Prilog II.
_____________


				|

		52014PC0308

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o zaštitnim mjerama predviđenim u Sporazumu između Europske ekonomske zajednice i Republike Islanda (kodifikacija) /* COM/2014/0308 final - 2014/0160 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           U kontekstu Europe građana
Komisija veliku važnost pridaje pojednostavnjenju i objašnjenju prava Unije
kako bi ono bilo jasnije i pristupačnije građanima te kako bi se
građanima dala mogućnost i prilika da ostvare svoja posebna prava koja
su im njime dana.
Taj cilj ne može se ostvariti sve dok su brojne
odredbe koje su nekoliko puta izmijenjene, često i znatno, razasute u
različitim aktima pa se moraju tražiti dijelom u izvornom aktu, a dijelom
u aktima o izmjenama. Kako bi se pronašla pravila na snazi potreban je stoga
opsežan istraživački rad i usporedba mnogih različitih akata.
Zbog toga je, ako pravo mora biti jasno i
transparentno, od ključne važnosti i kodifikacija pravila koja su
često mijenjana.
2.           Komisija je 1.
travnja 1987. donijela odluku[1]
da će svojem osoblju dati uputu o tome da bi sve akte trebalo kodificirati
nakon najviše deset izmjena, u kojoj je naglasila da je riječ o minimalnom
zahtjevu i da bi odjeli morali nastojati tekstove za koje su nadležni
kodificirati i u kraćim razmacima kako bi se osiguralo da su odredbe jasno
i lako razumljive.
3.           To je potvrđeno u Zaključcima predsjedništva Europskog vijeća u Edinburghu
(u prosincu 1992.)[2] te je naglašena važnost kodifikacije jer se njome osigurava izvjesnost
u pogledu prava koje se primjenjuje na određeni predmet u određeno
vrijeme.
Kodifikacija se mora obaviti
u cijelosti u skladu s uobičajenim postupkom za donošenje akata Unije.
Budući da se akti koji se kodificiraju
sadržajno ne izmjenjuju, Europski parlament, Vijeće i Komisija
sporazumjeli su se u međuinstitucijskom sporazumu od 20. prosinca 1994.
da se za brzo donošenje kodificiranih akata može primijeniti ubrzani postupak.
4.           Svrha je ovog prijedloga kodificirati Uredbu Vijeća (EEZ) br. 2843/72 od 19. prosinca
1972. o zaštitnim mjerama predviđenim u Sporazumu između Europske
ekonomske zajednice i Republike Islanda[3],
Novom uredbom nadomjestit će se razni akti koji su u nju ugrađeni[4]; u ovaj se prijedlog u cijelosti prenosi sadržaj akata koji se
kodificiraju te se njime oni objedinjuju u jedan akt samo uz one formalne
izmjene koje su potrebne za kodifikaciju.
5.           Prijedlog kodifikacije izrađen je na temelju privremene konsolidacije, na 22
službena jezika, Uredbe (EEZ) br. 2843/72 i akata o njezinoj izmjeni, koju je
obavio Ured za publikacije Europske unije s pomoću sustava za obradu
podataka. U slučajevima kada su člancima dani novi brojevi,
korelacija između starih i novih brojeva prikazana je u tablici u Prilogu
II. kodificirane Uredbe.
ê 2843/72
(prilagođeno)
2014/0160 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o zaštitnim mjerama predviđenim u
Sporazumu između Europske ekonomske zajednice i Republike Islanda
(kodifikacija)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u
obzir Ugovor Ö o
funkcioniranju Europske unije Õ, a posebno njegov
članak Ö 207. stavak
2. Õ,
uzimajući u
obzir prijedlog Europske komisije,
nakon
prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u
obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora[5],
u skladu s
redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
ê
(1)       Uredba Vijeća (EEZ) br.
2843/72[6]
bila je značajno izmijenjena nekoliko puta[7].
U interesu jasnoće i racionalnosti, ovu Uredbu potrebno je
kodificirati.
ê 2843/72 uv.
izjava 1
(2)       Sporazum između Europske
ekonomske zajednice i Republike Islanda („Sporazum”) potpisan je u Bruxellesu
22. srpnja 1972.
ê 2843/72 uv.
izjava 3
(3)       Detaljna pravila su potrebna
za provedbu zaštitnih klauzula i mjera predostrožnosti predviđenih
člancima 23. do 28. Sporazuma.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog tč. 2.
(4)       Za provedba bilateralnih
zaštitnih klauzula Sporazuma potrebni su jednaki uvjeti za donošenje zaštitnih
mjera. Te bi mjere trebalo donijeti u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011
Europskog parlamenta i Vijeća[8].

(5)       Komisija bi trebala donijeti
provedbene akte koji se mogu odmah primijeniti kada, u valjano utemeljenim
slučajevima povezanim sa situacijama iz članaka 25., 25.a i 27.
Sporazuma ili u slučaju izvoznih potpora koje imaju izravan i neposredan
učinak na trgovinu, to zahtijevaju krajnje hitni razlozi
ê 2843/72
DONIJELI SU OVU UREDBU:
ê 37/2014 čl.
1. i Prilog tč. 2. (prilagođeno)
Članak 1.
Komisija može
odlučiti Ö obratiti
se Õ Zajedničkom
odboru koji je uspostavljen sporazumom između Europske ekonomske zajednice
i Republike Islanda, u daljnjem tekstu „Sporazum”, radi poduzimanja mjera
predviđenih člancima 23., 25., 25.a i 27. Sporazuma. Komisija te
mjere po potrebi donosi u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 6.
stavka 2. ove Uredbe.
Ako odluči
uputiti neki predmet Zajedničkom odboru, Komisija o tome obavještava
države članice.
ê 2843/1972
(prilagođeno)
è1 37/2014
čl. 1. i Prilog tč. 2.(2)
Članak 2.
1. Komisija u
slučaju Ö prakse Õ, na temelju koje Ö Unija Õ može opravdano
poduzeti mjere predviđene člankom Ö 24. Õ. Sporazuma, nakon
što na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice prouči
slučaj odluči, je li ta praksa u skladu sa Sporazumom. è1 Komisija po potrebi donosi zaštitne mjere u skladu s postupkom
ispitivanja iz članka 6. stavka 2. ove Uredbe. ç
2. U slučaju Ö prakse, Õ na temelju koje se
na Ö Uniju Õ mogu primijeniti zaštitne
mjere na temelju članka Ö 24. Õ Sporazuma,
Komisija, nakon što je proučila slučaj, odlučuje je li ta praksa
u skladu s načelima Ö navedenim Õ u Sporazumu.
Komisija prema potrebi daje odgovarajuće preporuke.
Članak 3.
U slučaju
prakse, na temelju koje Ö Unija Õ može opravdano
primijeniti mjere, predviđene člankom Ö 26. Õ. Sporazuma, primjenjuju
se postupci utvrđeni Ö Uredbom
Vijeća (EZ) br. 597/2009[9] i Uredbom Vijeća (EZ) br. 1225/2009[10] Õ.
ê 37/2014
(prilagođeno) čl. 1. i
Prilog tč. 2.(3)
Članak 4.
1. Ako izvanredne
okolnosti zahtijevaju hitno djelovanje u situacijama iz članaka 25., 25.a i 27.
Sporazuma ili u slučaju izvoznih potpora koje imaju izravan i neposredan
učinak na trgovinu, Komisija može donijeti mjere Ö predostrožnosti Õ predviđene u
članku 28. stavku 3. točki (e) Sporazuma u skladu s postupkom
ispitivanja iz članka 6. stavka 2. ove Uredbe ili, u hitnim
slučajevima, u skladu s člankom 6. stavkom 3. Ö ove
Uredbe Õ.
2. Ako država
članica zatraži od Komisije da poduzme mjere, Komisija će donijeti
odluku u roku od najviše pet radnih dana od dana primitka zahtjeva.
ê 2843/1972 (prilagođeno)
Članak 5.
Komisija je
odgovorna za obavješćivanje Zajedničkog odbora od strane Ö Unije Õ u skladu s
člankom 28. stavkom 2. Sporazuma.
ê 37/2014 čl. 1. i Prilog tč. 2.(5)
(prilagođeno)
Članak 6.
1. Komisiji pomaže
Odbor za zaštitne mjere koji je osnovan člankom 4. stavkom 1. Uredbe
Vijeća (EZ) br. 260/2009[11].
Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod
upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU)
br. 182/2011.
3. Kod
upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (EU)
br. 182/2011 u vezi s njezinim člankom 5.
Članak 7.
U skladu s
člankom 22.a Uredbe (EZ) br. 1225/2009 o primjeni i provedbi mjera
trgovinske zaštite, Komisija u svoje Ö godišnje Õ izvješće
Europskom parlamentu i Vijeću uključuje podatke o provedbi ove
Uredbe.
ê
Članak 8.
Uredba (EEZ) br.
2843/72 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na
Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i
čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu II.
Članak 9.
Ova Uredba stupa
na snagu dvadesetog dan od dana objave u Službenom listu Europske unije.

ê 2843/1972
Ova je Uredba u cijelosti
obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s
Ugovorima.
Sastavljeno u Bruxellesu,
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik/Predsjednica                              Predsjednik/Predsjednica
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               Vidi Prilog 3. dijelu A zaključka
[3]               Unesena u zakonodavni program za 2014.
[4]               Vidi Prilog I. ovog prijedloga
[5]               SL C […], […], str. […].
[6]               Uredba Vijeća (EEZ) br. 2843/72 od 19. prosinca
1972. o zaštitnim mjerama predviđenim u Sporazumu između Europske
ekonomske zajednice i Republike Islanda (SL L 301, 31.12.1972., str. 162.).
[7]               Vidi Prilog I.
[8]               Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih
načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem
provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).
[9]               Uredba Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009.
o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske
zajednice (SL L 188, 18.7.2009., str. 93.).
[10]             Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga
2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske
zajednice (SL L 343, 22.12.2009., str. 51.).
[11]             Uredba Vijeća (EZ) br. 260/2009 od 26.
veljače 2009. o zajedničkim pravilima za uvoz (SL L 84, 31.3.2009.,
str. 1.).
é
PRILOG I.
Uredba
stavljena izvan snage s popisom njezinih uzastopnih izmjena
 Uredba Vijeća (EEZ) br. 2843/72 (SL L 301, 31.12.1972., str. 162.) ||   ||
 || Uredba Vijeća (EEZ) br. 640/90 (SL L 74, 20.3.1990., str. 4.) ||
 || Uredba (EU) br. 37/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 18., 21.1.2014., str. 1.) || Samo točka 2. Priloga
_____________
PRILOG II.
Korelacijska
Tablica
 Uredba (EEZ) br. 2843/72 || Ova Uredba
 Članci 1. do 4. || Članci 1. do 4.
 Članak 6. || Članak 5.
 Članak 7. || Članak 6.
 Članak 8. || Članak 7.
 - || Članak 8.
 - || Članak 9.
 - || Prilog I.
 - || Prilog II.
_____________


				|

		52015PC0154

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o provedbi zaštitne klauzule i mehanizma za sprečavanje izbjegavanja mjera, kojima se omogućuje privremena suspenzija povlaštenog carinskog tretmana iz Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane /* COM/2015/0154 final - 2015/0079 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Razlozi za prijedlog i ciljevi prijedloga
Ovaj prijedlog odnosi se na uključivanje
u zakonodavstvo Europske unije zaštitne klauzule i mehanizma za
sprečavanje izbjegavanja mjera predviđenih Sporazumom o pridruživanju
između EU-a i Moldove.
Opći kontekst
Kao i u većinu naših trgovinskih
sporazuma, u Sporazum o pridruživanju s Moldovom uključena je bilateralna
zaštitna klauzula. Tim se instrumentom mogu privremeno suspendirati povlastice
ako bi njihova upotreba dovela do neočekivanog i znatnog porasta uvoza
kojim bi se uzrokovala gospodarska šteta domaćoj industriji stranke
uvoznice (tj. može se suspendirati daljnja liberalizacija carina ili ponovo
uvesti stopa carine utvrđena prema načelu najpovlaštenije nacije). U
taj Sporazum uključen je i takozvani mehanizam za sprečavanje
izbjegavanja mjera, kojim se omogućuje ponovno uvođenje stope carine
utvrđene prema načelu najpovlaštenije nacije u slučajevima kad
uvoz određenih poljoprivrednih proizvoda iz Moldove premaši utvrđeni
prag bez valjanog obrazloženja njihova točna podrijetla.
Provedbena uredba Europskog parlamenta i
Vijeća potrebna je kako bi se u unutarnje zakonodavstvo EU-a uključio
instrument potreban za primjenu bilateralne zaštitne klauzule i mehanizma za
sprečavanje izbjegavanja mjera.
Priloženi prijedlog Uredbe Europskog
parlamenta i Vijeća uvelike se temelji na usporedivim provedbenim uredbama
o kojima su tri institucije raspravljale i postigle dogovor, a koje su donesene
za sve nedavne sporazume o slobodnoj trgovini koji su trenutno na snazi – s
Korejom (Uredba objavljena 2011.), Srednjom Amerikom (Uredba objavljena 2013.)
te s Kolumbijom i Peruom (Uredba objavljena 2013.).
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Ovaj prijedlog Provedbene uredbe izravno
proizlazi iz teksta Sporazuma sklopljenog s Republikom Moldovom. Stoga nije
potrebno zasebno savjetovanje sa zainteresiranim stranama niti ocjena utjecaja.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Sažetak predloženog djelovanja
Priloženi prijedlog Uredbe Europskog
parlamenta i Vijeća pravni je instrument za provedbu zaštitne klauzule i
mehanizma za sprečavanje izbjegavanja mjera iz Sporazuma koji je već
sklopljen s Republikom Moldovom.
Pravna osnova
Članak 207. stavak 2. Ugovora o
funkcioniranju Europske unije.
2015/0079 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o provedbi zaštitne klauzule i mehanizma za
sprečavanje izbjegavanja mjera, kojima se omogućuje privremena
suspenzija povlaštenog carinskog tretmana iz Sporazuma o pridruživanju
između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih
država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
akta nacionalnim parlamentima,
djelujući u skladu s redovnim
zakonodavnim postupkom[1],

budući da:
(1)       Vijeće je
15. lipnja 2009. ovlastilo Komisiju za otvaranje pregovora s Republikom
Moldovom o sklapanju novog sporazuma između Unije i Republike Moldove.
(2)       Ti su pregovori završeni, a
Sporazum o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za
atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike
Moldove, s druge strane[2]
(dalje u tekstu „Sporazum”) potpisan je 24. lipnja 2014. i privremeno se
primjenjuje od 1. rujna 2014.
(3)       Potrebno je utvrditi postupke
kako bi se zajamčila učinkovita primjena zaštitne klauzule dogovorene
s Republikom Moldovom.
(4)       U Sporazum je uključen i
mehanizam za sprečavanje izbjegavanja mjera kojim se omogućuje
suspenzija povlaštenog carinskog tretmana za određene proizvode. Potrebno
je i utvrditi postupke za primjenu tog mehanizma.
(5)       Zaštitne mjere mogu se
razmatrati samo ako se predmetni proizvod uvozi u Uniju u toliko povećanim
količinama, u apsolutnom smislu ili u odnosu na proizvodnju Unije, te pod
takvim uvjetima da to prouzrokuje ili bi moglo prouzročiti znatnu štetu
proizvođačima Unije koji proizvode sličnu ili izravno
konkurentsku robu kako je utvrđeno člankom 165. stavkom 1.
Sporazuma.
(6)       Trebalo bi definirati
određene pojmove iz članka 169. Sporazuma, primjerice „znatna šteta”,
„moguće prouzročenje znatne štete” i „prijelazno razdoblje”.
(7)       Praćenje i reviziju
Sporazuma, provedbu istraga i, prema potrebi, uvođenje zaštitnih mjera
trebalo bi izvršavati na najtransparentniji mogući način.
(8)       Komisija bi trebala zaprimati
podatke, uključujući raspoložive dokaze država članica, o svim
kretanjima uvoza zbog kojih bi moglo biti potrebno primijeniti zaštitne mjere.
(9)       Stoga je pouzdanost
statističkih podataka o cjelokupnom uvozu iz Republike Moldove u Uniju
ključna za procjenu jesu li ispunjeni uvjeti za primjenu zaštitnih mjera.
(10)     Ako postoje dostatni dokazi prima
facie za opravdanje pokretanja postupka, Komisija objavljuje obavijest u Službenom
listu Europske unije.
(11)     Trebale bi postojati detaljne
odredbe o pokretanju istraga, pristupu zainteresiranih strana prikupljenim
podacima i njihovu provjeravanju tih podataka, saslušanjima uključenih
zainteresiranih strana i mogućnostima da te strane dostave svoja
stajališta.
(12)     Komisija bi trebala u pisanom
obliku obavijestiti Republiku Moldovu o pokretanju istrage i savjetovati se s
njom, kako je predviđeno člankom 166. stavkom 1. Sporazuma.

(13)     Potrebno je i odrediti rokove
za pokretanje istrage te za utvrđivanje jesu li zaštitne mjere prikladne
ili nisu, a s ciljem da se to utvrdi brzo kako bi se povećala pravna
sigurnost predmetnih gospodarskih subjekata.
(14)     Svakoj primjeni bilo koje
zaštitne mjere treba prethoditi istraga, ali Komisija ima pravo primijeniti
privremene zaštitne mjere u kritičnim okolnostima, kako je navedeno u
članku 167. Sporazuma.
(15)     Zaštitne mjere trebale bi se
primjenjivati samo u mjeri i tako dugo koliko je potrebno za sprečavanje
ili otklanjanje znatne štete i olakšavanje prilagodbe. Potrebno je utvrditi
maksimalno trajanje zaštitnih mjera i posebne odredbe u pogledu produljivanja i
revizije tih mjera.
(16)     Trebalo bi biti moguće
suspendirati povlaštene carine na razdoblje od najviše šest mjeseci kad uvoz
određenih poljoprivrednih proizvoda i prerađenih poljoprivrednih
proizvoda dosegne utvrđene godišnje obujme uvoza iz prilogâ (XV.C)
Sporazumu o pridruživanju.
(17)     Radi transparentnosti Komisija
bi Europskom parlamentu i Vijeću trebala podnijeti godišnje izvješće
o provedbi Sporazuma i primjeni zaštitnih mjera i mehanizma za sprečavanje
izbjegavanja mjera.
(18)     Kako bi se osigurali
jedinstveni uvjeti za donošenje privremenih i konačnih zaštitnih mjera, za
uvođenje prethodnih nadzornih mjera i za prekid istrage bez donošenja
mjera iz Sporazuma, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te
ovlasti trebaju se izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011
Europskog parlamenta i Vijeća[3].

(19)     Za donošenje nadzornih i
privremenih zaštitnih mjera trebalo bi upotrijebiti savjetodavni postupak zbog
učinka tih mjera i njihove sekvencijalne logike u odnosu na donošenje
konačnih zaštitnih mjera. Za donošenje provedbenih akata trebalo bi
upotrijebiti savjetodavni postupak jer se te akte mora brzo provesti kad se
dosegne predmetni prag i jer oni imaju vrlo ograničeno razdoblje primjene.

(20)     Za donošenje konačnih
zaštitnih mjera i za njihovu reviziju trebalo bi upotrijebiti ispitni postupak.

(21)     Komisija bi trebala donijeti
odmah primjenjive provedbene akte kad bi se, u opravdanim slučajevima,
odgodom uvođenja privremenih zaštitnih mjera prouzročila teško
popravljiva šteta ili kako bi spriječila negativan učinak na tržište
Unije zbog porasta uvoza. Ako se primjenjuju ti odmah primjenjivi provedbeni
akti, potrebno je upotrijebiti savjetodavni postupak,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I. – ZAŠTITNE
ODREDBE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1.           Ovom Uredbom utvrđuju se
odredbe za provedbu zaštitne klauzule i mehanizma za sprečavanje
izbjegavanja mjera, kojima se omogućuje privremena suspenzija povlaštenog
carinskog tretmana iz Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i
Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne
strane, i Republike Moldove, s druge strane.
2.           Ova Uredba primjenjuje se na
proizvode podrijetlom iz Republike Moldove.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe:
(a)
„proizvod” znači roba podrijetlom iz Unije ili
Republike Moldove. Proizvodom koji je podložan istrazi može se obuhvatiti jedna
ili više tarifnih stavki ili njihov podsegment, ovisno o posebnim tržišnim
okolnostima, ili svaka segmentacija proizvoda koja se obično primjenjuje u
industriji Unije;
(b)
„zainteresirane strane” znači strane na koje
utječe uvoz predmetnog proizvoda;
(c)
„industrija Unije” znači cjelina
proizvođača Unije koji proizvode slične ili izravno konkurentske
proizvode i djeluju na području Unije, ili proizvođače Unije
čija cjelokupna proizvodnja sličnih ili izravno konkurentskih
proizvoda predstavlja velik udio u cjelokupnoj proizvodnji tih proizvoda u
Uniji, ili, ako je sličan ili izravno konkurentski proizvod samo jedan od
niza proizvoda koje proizvode proizvođači Unije, industrija Unije
definira se u odnosu na posebne aktivnosti koje su dio proizvodnje sličnog
ili izravno konkurentskog proizvoda;
(d)
„znatna šteta” znači znatno ukupno pogoršanje
položaja industrije Unije;
(e)
„moguće prouzročenje znatne štete” za
položaj industrije Unije znači znatna šteta koja je očigledno
neizbježna;
(f)
„prijelazno razdoblje” znači razdoblje od
deset godina od datuma stupanja na snagu ovog Sporazuma.
Članak 3.
Načela
1.           Zaštitna mjera može se uvesti
u skladu s ovom Uredbom ako je proizvod podrijetlom iz Republike Moldove zbog
smanjenja ili ukidanja carina na taj proizvod uvezen u Uniju u toliko
povećanim količinama, u apsolutnom smislu ili u odnosu na proizvodnju
Unije, te pod takvim uvjetima da to prouzrokuje ili bi moglo prouzročiti
znatnu štetu industriji Unije.
2.           Zaštitna mjera može biti u
jednom od sljedećih oblika:
(a)
obustava daljnjeg sniženja stope carine za
predmetni proizvod predviđenog u rasporedu ukidanja carina u Sporazumu s
Republikom Moldovom;
(b)
povećanje stope carine za predmetni proizvod
na razinu koja ne premašuje nižu od sljedećih stopa:
–
stope carine utvrđene prema načelu
najpovlaštenije nacije za predmetni proizvod koja je na snazi u trenutku
poduzimanja mjere; ili
–
osnovne stope carine utvrđene u rasporedima iz
Priloga XV. na temelju članka 147. Sporazuma.
Članak 4.
Pokretanje postupaka
1.           Postupak se pokreće na
zahtjev države članice, bilo koje pravne osobe ili bilo kojeg udruženja
koje nema pravnu osobnost i koji djeluju u ime industrije Unije, ili na
inicijativu Komisije ako je Komisiji očigledno da postoje dostatni prima
facie dokazi utvrđeni na temelju čimbenika navedenih u
članku 5. stavku 5. ove Uredbe za opravdanje takvog pokretanja.
2.           Zahtjev općenito
sadržava sljedeće podatke: stopu i iznos povećanja uvoza predmetnog
proizvoda izražene apsolutno i relativno, udio domaćeg tržišta
obuhvaćen povećanim uvozom, promjene u razini prodaje, proizvodnje,
produktivnosti, iskorištenosti kapaciteta, dobiti i gubitaka te zapošljavanje u
odnosu na industriju Unije.
3.           Postupak se može pokrenuti i
u slučaju velikog porasta uvoza u jednoj državi članici ili više
njih, uz uvjet da postoje dostatni prima facie dokazi utvrđeni na
temelju čimbenika navedenih u članku 5. stavku 5. ove
Uredbe za opravdanje takvog pokretanja.
4.           Država članica
obavješćuje Komisiju ako su na temelju kretanja uvoza iz Republike Moldove
potrebne zaštitne mjere. U te podatke moraju biti uključeni dokazi
navedeni u stavcima 1. i 2. ovog članka.
5.           Komisija obavješćuje države
članice kad zaprimi zahtjev za pokretanje postupka ili kad smatra da je
primjereno pokretanje postupka na vlastitu inicijativu u skladu sa
stavkom 1. ovog članka.
6.           Ako je očigledno da
postoje dostatni prima facie dokazi za opravdanje pokretanja postupka,
Komisija pokreće postupak i objavljuje obavijest o njemu u Službenom
listu Europske unije. Postupak se pokreće u roku od mjesec dana od
kada Komisija zaprimi zahtjev u skladu sa stavkom 1.
7.           Obavijest iz stavka 6.
sadržava sljedeće:
(a)
sažetak zaprimljenih podataka i zahtjev da se
Komisiji dostave svi bitni podaci;
(b)
rok u kojem zainteresirane strane mogu iznijeti
svoja stajališta u pisanom obliku i Komisiji dostaviti podatke ako ta
stajališta i podatke treba uzeti u obzir tijekom postupka;
(c)
rok u kojem zainteresirane strane mogu zatražiti da
ih Komisija usmeno sasluša u skladu s člankom 5. stavkom 9.
Članak 5.
Istrage
1.           Nakon pokretanja postupka
Komisija započinje istragu. Razdoblje utvrđeno u stavku 3. ovog
članka započinje na dan objave odluke o pokretanju istrage u Službenom
listu Europske unije.
2.           Komisija može zahtijevati od
država članica da dostave podatke, a države članice poduzimaju sve
potrebne korake za ispunjenje takvog zahtjeva. Ako je riječ o podacima od
općeg interesa koji nisu povjerljivi u smislu članka 11. ove
Uredbe, oni se dodaju dokumentima koji nisu povjerljivi kako je predviđeno
u stavku 8. ovog članka.
3.           Istraga se, ako je to
moguće, zaključuje u roku od šest mjeseci nakon pokretanja. Taj je
rok moguće produljiti za daljnja tri mjeseca u iznimnim okolnostima poput
neuobičajeno velikog broja zainteresiranih strana ili složenih situacija
na tržištu. Komisija obavješćuje sve zainteresirane strane o svakom takvom
produljenju i objašnjava razloge za produljenje.
4.           Komisija traži sve podatke
koje smatra potrebnima za donošenje odluke u pogledu uvjeta utvrđenih u
članku 3. stavku 1. ove Uredbe i po potrebi nastoji provjeriti te podatke.

5.           Komisija procjenjuje sve
relevantne objektivne i mjerljive čimbenike koji utječu na situaciju
u industriji Unije, a posebno stopu i iznos povećanja uvoza predmetnog
proizvoda izražene apsolutno i relativno, udio domaćeg tržišta
obuhvaćen povećanim uvozom, promjene u razini prodaje, proizvodnje,
produktivnosti, iskorištenosti kapaciteta, dobiti i gubitaka te zapošljavanje.
Taj popis nije iscrpan i Komisija pri procjeni postoji li znatna šteta i je li
moguće prouzročenje znatne štete može uzeti u obzir druge relevantne
čimbenike, primjerice dionice, cijene, povrat na uloženi kapital,
novčani tok i druge čimbenike koji uzrokuju ili su prouzročili
znatnu štetu industriji Unije, ili koji bi je mogli prouzročiti.
6.           Zainteresirane strane koje su
dostavile podatke u skladu s člankom 4. stavkom 7.
točkom (b) ove Uredbe i predstavnici Republike Moldove mogu, uz
pismeni zahtjev, provjeriti sve podatke povezane s istragom koji su dostupni
Komisiji, a koji nisu unutarnji dokumenti koje su pripremila nadležna tijela
Unije ili država članica, uz uvjet da su podaci relevantni za
predstavljanje njihova slučaja i nisu povjerljivi u smislu članka 11.
ove Uredbe te da ih Komisija upotrebljava u istrazi. Zainteresirane strane mogu
priopćiti svoja stajališta o podacima koji su dostupni Komisiji. Komisija
uzima u obzir ta stajališta kada postoje dostatni dokazi prima facie u
njihovu potporu.
7.           Komisija osigurava da su svi
podaci i statistički podaci koji se upotrebljavaju za istragu
reprezentativni, dostupni, razumljivi, transparenti i provjerljivi.
8.           Čim se uspostavi
potreban tehnički okvir Komisija osigurava lozinkom zaštićen
internetski pristup dokumentaciji koja nije povjerljiva (internetska
platforma), kojim ona upravlja i u okviru kojeg objavljuje sve podatke koji su
relevantni, a nisu povjerljivi u smislu članka 11. ove Uredbe.
Zainteresiranim stranama, državama članicama i Europskom parlamentu odobrava
se pristup toj platformi.
9.           Komisija saslušava
zainteresirane strane, posebno ako su u roku utvrđenom u obavijesti
objavljenoj u Službenom listu Europske unije podnijele pisani zahtjev u
kojem dokazuju da bi rezultat istrage mogao utjecati na njih i da postoje posebni
razlozi zbog kojih ih se treba saslušati usmeno. Komisija saslušava
zainteresirane strane više puta ako za to postoje posebni razlozi.
10.         Ako podaci nisu dostavljeni u
roku koji je utvrdila Komisija ili je istraga znatno otežana, Komisija može
zaključke temeljiti na dostupnim činjenicama. Ako Komisija utvrdi da
je bilo koja zainteresirana strana ili treća strana dostavila lažne ili
zavaravajuće podatke, ne uvažava te podatke i može upotrijebiti dostupne
činjenice.
11.         Komisija u pisanom obliku obavješćuje
Republiku Moldovu o pokretanju istrage.
Članak 6.
Prethodne nadzorne mjere
1.           Komisija može donijeti
prethodne nadzorne mjere u pogledu uvoza iz Republike Moldove ako je kretanje
uvoza proizvoda takvo da bi moglo dovesti do jedne od situacija iz članaka 3.
i 4. ove Uredbe. Ti se provedbeni akti donose u skladu sa savjetodavnim
postupkom iz članka 14. stavka 3. ove Uredbe.
2.           Prethodne nadzorne mjere
imaju ograničeno razdoblje valjanosti. Osim ako je predviđeno
drugačije, valjanost nadzornih mjera ističe na kraju drugog
šestomjesečnog razdoblja nakon prvih šest mjeseci od njihova
uvođenja.
Članak 7.
Uvođenje privremenih zaštitnih mjera
1.           Komisija donosi privremene
zaštitne mjere u kritičnim okolnostima u kojima bi odgoda prouzročila
teško popravljivu štetu, u skladu s prethodnim utvrđenjem na temelju
čimbenika iz članka 5. stavka 5. da postoje dostatni dokazi
prima facie da se uvoz proizvoda podrijetlom iz Republike Moldove
povećao zbog sniženja ili ukidanja carine u skladu s rasporedima za
ukidanje carina iz Priloga XV u skladu s člankom 147. Sporazuma
te da takav uvoz uzrokuje ili bi mogao prouzročiti znatnu štetu industriji
Unije. Ti se provedbeni akti donose u skladu sa savjetodavnim postupkom iz
članka 14. stavka 3. ove Uredbe.
2.           U slučaju opravdanih
hitnih razloga, uključujući slučaj iz stavka 3. ovog
članka, Komisija donosi odmah primjenjive privremene zaštitne mjere. Ti se
provedbeni akti donose u skladu s postupkom iz članka 14.
stavka 5. ove Uredbe.
3.           Ako država članica
zahtijeva od Komisije da odmah intervenira i ako su ispunjeni uvjeti
utvrđeni u stavku 1., Komisija donosi odluku u roku od pet radnih
dana nakon zaprimanja zahtjeva.
4.           Privremene zaštitne mjere ne
primjenjuju se dulje od 200 kalendarskih dana.
5.           Ako se privremene zaštitne
mjere ukinu jer je istraga pokazala da uvjeti utvrđeni u
članku 3. stavku 1. ove Uredbe nisu ispunjeni, sve carine
prikupljene zbog tih privremenih mjera automatski se vraćaju.
6.           Privremene zaštitne mjere
primjenjuju se na svaki proizvod koji je stavljen u slobodan promet nakon
datuma stupanja na snagu tih mjera. Međutim, takvim se mjerama ne
sprečava stavljanje u slobodan promet proizvoda koji su već na putu u
Uniju kada nije moguće promijeniti odredište tih proizvoda.
Članak 8.
Prekid istraga i postupaka bez mjera
1.           Ako se na temelju
konačno utvrđenih činjenica utvrdi da uvjeti iz
članka 3. stavka 1. ove Uredbe nisu ispunjeni, Komisija donosi
odluku o prekidu istrage i postupka i objavljuje je u Službenom listu
Europske unije. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom
ispitivanja iz članka 14. stavka 4. ove Uredbe.
2.           Komisija, uzimajući u
obzir zaštitu povjerljivih podataka u smislu članka 11. ove Uredbe,
objavljuje izvješće u kojem iznosi svoje rezultate i utemeljene
zaključke o svim relevantnim činjeničnim i pravnim pitanjima.
Članak 9.
Uvođenje konačnih zaštitnih mjera

1.           Ako se na temelju
konačno utvrđenih činjenica utvrdi da su uvjeti iz
članka 3. stavka 1. ove Uredbe ispunjeni, Komisija može donijeti
konačne zaštitne mjere. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom
ispitivanja iz članka 14. stavka 4. ove Uredbe.
2.           Komisija, uzimajući u
obzir zaštitu povjerljivih podataka u smislu članka 11. ove Uredbe,
objavljuje izvješće koje sadržava sažetak materijalnih činjenica i
razmatranja relevantnih za tu odluku.
Članak 10.
Trajanje i revizija zaštitnih mjera
1.           Zaštitna mjera ostaje na
snazi samo u razdoblju potrebnom za sprečavanje ili ispravljanje znatne
štete za industriju Unije i za omogućivanje prilagodbe. To razdoblje ne
traje dulje od dvije godine, osim ako se produlji u skladu sa stavkom 3.
ovog članka.
2.           Zaštitna mjera ostaje na
snazi do rezultata revizije iz stavka 3.
3.           Početno razdoblje
trajanja zaštitne mjere može se produljiti za najviše dvije godine uz uvjet da
je zaštitna mjera i dalje potrebna za sprečavanje ili ispravljanje znatne
štete za industriju Unije i da postoje dokazi da je u tijeku prilagodba
industrije Unije.
4.           Svakom produljenju u skladu
sa stavkom 3. ovog članka prethodi istraga pokrenuta na zahtjev države
članice, bilo koje pravne osobe ili udruženja koji nemaju pravnu osobnost
i djeluju u ime industrije Unije, ili na inicijativu Komisije ako postoje
dostatni dokazi prima facie da su uvjeti utvrđeni u stavku 3.
ovog članka ispunjeni na temelju čimbenika iz članka 5.
stavka 5. ove Uredbe.
5.           Pokretanje istrage objavljuje
se u Službenom listu Europske unije u skladu s člankom 4.
stavcima 6. i 7. ove Uredbe. Istraga i svaka odluka u pogledu
produljenja u skladu sa stavkom 3. ovog članka provode se u skladu s
člancima 5., 8. i 9. ove Uredbe.
6.           Ukupno trajanje zaštitne
mjere, uključujući razdoblje primjene svih privremenih zaštitnih
mjera, početno razdoblje primjene i njegovo produljenje, ne može biti
dulje od četiri godine.
7.           Zaštitna mjera ne primjenjuje
se nakon isteka prijelaznog razdoblja, osim uz suglasnost Republike Moldove.
Članak 11.
Povjerljivost
1.           Podaci zaprimljeni u skladu s
ovom Uredbom upotrebljavaju se samo u svrhu za koju su zatraženi.
2.           Podaci povjerljive prirode i
svi podaci dostavljeni na povjerljivoj osnovi zaprimljeni na temelju ove Uredbe
ne otkrivaju se bez izričite suglasnosti pružatelja tih podataka.
3.           U svakom zahtjevu za
povjerljivost navode se razlozi zbog kojih su podaci povjerljivi. Međutim,
ako pružatelj podataka zahtijeva da se podaci, u cijelosti ili u sažetom
obliku, ne objave ili ne otkriju te ako je taj zahtjev neutemeljen, predmetni
se podaci mogu zanemariti.
4.           Podaci se u svakom
slučaju smatraju povjerljivima ako je vjerojatno da će njihovo
otkrivanje imati znatno negativne posljedice za pružatelja ili za izvor takvih
podataka.
5.           Stavcima 1. do 4.
ovog članka ne isključuje se upućivanje nadležnih tijela Unije
na opće informacije, a posebno na razloge na kojima se temelje odluke
donesene na temelju ove Uredbe. Međutim, ta nadležna tijela uzimaju u
obzir legitimne interese predmetnih fizičkih i pravnih osoba da se njihove
poslovne tajne ne bi smjele otkrivati.
Članak 12.
Izvješće
1.           Komisija Europskom parlamentu
i Vijeću podnosi godišnje izvješće o primjeni, provedbi i
ispunjivanju obveza iz glave V. Sporazuma i ove Uredbe.
2.           U izvješće su
uključeni podaci o primjeni privremenih i konačnih mjera, prethodnih
nadzornih mjera i regionalnih nadzornih i zaštitnih mjera te o prekidu istraga
i postupaka bez mjera.
3.           U izvješću se iznosi
sažetak statističkih podataka i kretanja trgovine s Republikom Moldovom.
4.           Europski parlament u roku od
jednog mjeseca nakon što Komisija podnese izvješće može pozvati Komisiju
na ad hoc sastanak svojeg nadležnog odbora kako bi predstavio i objasnio
sva pitanja povezana s primjenom ove Uredbe.
5.           Komisija objavljuje
izvješće najkasnije tri mjeseca nakon njegova podnošenja Europskom
parlamentu i Vijeću.
POGLAVLJE II. –
MEHANIZAM ZA SPREČAVANJE IZBJEGAVANJA MJERA ZA ODREĐENE POLJOPRIVREDNE
PROIZVODE I PRERAĐENE POLJOPRIVREDNE PROIZVODE
Članak 13.
1.           Utvrđen je
prosječni godišnji obujam uvoza za uvoz proizvoda navedenih u
Prilogu XV.C Sporazumu koji podliježu mehanizmu za sprečavanje
izbjegavanja mjera iz članka 148. Sporazuma.
2.           Komisija na temelju
opravdanih hitnih razloga povezanih s obujmom uvoza jedne ili više kategorija
proizvoda koji je dosegnuo obujam utvrđen u Prilogu XV.C Sporazumu u
bilo kojoj godini koja počinje 1. siječnja donosi odmah primjenjiv
provedbeni akt u skladu s postupkom iz članka 14. stavka 5. ove
Uredbe, osim ako primi utemeljeno obrazloženje Republike Moldove. Komisija može
odlučiti privremeno suspendirati povlaštenu carinu koja se primjenjuje na
predmetni proizvod ili predmetne proizvode ili može utvrditi da takva
suspenzija nije prikladna.
3.           Privremena suspenzija
povlaštene carine primjenjuje se u razdoblju od najviše šest mjeseci od datuma
objave odluke o suspenziji povlaštene carine. Prije isteka razdoblja od šest
mjeseci i na temelju opravdanih hitnih razloga koji se odnose na suspenziju
povlaštene carine, Komisija može donijeti odmah primjenjiv provedbeni akt u
skladu s postupkom iz članka 14. stavka 5. ove Uredbe kako bi
ukinula privremenu suspenziju povlaštene carine ako je se uvjeri da je obujam
predmetne kategorije uvezenih proizvoda koji je veći od obujma iz
Priloga XV.C Sporazumu posljedica promjene u razini proizvodnje i izvoznog
kapaciteta Gruzije u pogledu predmetnog ili predmetnih proizvoda.
4.           Primjena mehanizma
utvrđenog u ovom poglavlju ne dovodi u pitanje primjenu svih mjera
utvrđenih u poglavlju I. Međutim, mjere poduzete u skladu s
odredbama obaju poglavlja ne mogu se primjenjivati istodobno na isti proizvod
ili iste proizvode.
 POGLAVLJE III. – POSTUPAK ODBORA
Članak 14.
1.           Komisiji pomaže odbor osnovan
člankom 4. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ)
br. 260/2009[4]
(dalje u tekstu „odbor”). Navedeni je odbor odbor u smislu Uredbe (EU)
br. 182/2011.
2.           Za potrebe članka 13.
Komisiji pomaže Odbor za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta uspostavljen
člankom 229. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1308/2013, a u
pogledu prerađenih poljoprivrednih
proizvoda Komisiji pomaže Odbor za horizontalna pitanja u vezi
s trgovinom prerađenim poljoprivrednim proizvodima koji nisu
obuhvaćeni Prilogom I. uspostavljen člankom 44.
stavkom 1. Uredbe (EU) br. 510/2014[5]. Navedeni su odbori
odbori u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
3.           Pri upućivanju na ovaj
stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
4.           Pri upućivanju na ovaj
stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
5.           Pri upućivanju na ovaj
stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (EU) br. 182/2011.,
zajedno s njezinim člankom 4.
6.           U skladu s
člankom 3. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 182/2011, kad se
upotrijebi pisani postupak za donošenje mjera u skladu sa stavkom 3. ovog
članka, takav postupak prekida se bez rezultata ako, u roku koji odredi
predsjednik, tako odluči predsjednik ili to zahtijeva većina
članova odbora kako je definirano u članku 5. stavku 1.
Uredbe (EU) br. 182/2011.
POGLAVLJE
IV. – ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 15.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana
od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se na uvoz iz Republike Moldove od
datuma početka primjene Sporazuma.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se
primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik

[1]
[2]               Odluka Vijeća 2014/492/EU od 16. lipnja 2014.
o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Sporazuma o
pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku
energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s
druge strane (SL L 260, 30.8.2014., str. 1.).
[3]               Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta
i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i
općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad
izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55,
28.2.2011., str. 13.).
[4]               Uredba Vijeća (EZ)
br. 260/2009 od 26. veljače 2009. o zajedničkim pravilima
za uvoz (SL L 84, 31.3.2009., str. 1.).
[5]               Uredba (EU) br. 510/2014 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. travnja 2014. o utvrđivanju trgovinskih aranžmana
primjenjivih na određenu robu dobivenu preradom poljoprivrednih proizvoda
i stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EZ) br. 1216/2009 i (EZ) br.
614/2009 (SL L 150, 20.5.2014., str. 1.).


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 21.12.2016.
            COM(2016) 818 final
            2016/0411(COD)
            Prijedlog
            UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1008/2008 o zajedničkim pravilima za obavljanje zračnog prijevoza u Zajednici

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Cilj je ovog prijedloga osigurati pravnu usklađenost Uredbe (EZ) br. 1008/2008
                  1
                s međunarodnim sporazumom.

               Člankom 13. Uredbe 1008/2008 utvrđuju se uvjeti pod kojima se dopuštaju dogovori o zakupu zrakoplova registriranih u trećim zemljama, posebno u slučaju zakupa zrakoplova s posadom. Te su mogućnosti izvanredne okolnosti kao što je nedostatak primjerenih zrakoplova na tržištu Zajednice te bi ih trebalo strogo vremenski ograničiti i trebali bi biti ispunjeni sigurnosni standardi jednaki sigurnosnim propisima iz zakonodavstva Zajednice i nacionalnog zakonodavstva.

               Sporazum o zračnom prijevozu (SZP) između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Sjedinjenih Američkih Država (SAD), s druge strane, („Sporazum o zračnom prijevozu između EU-a i SAD-a”) potpisan je 25. i 30. travnja 2007.
                  2
                i izmijenjen Protokolom od 24. lipnja 2010
                  3
               . SZP se privremeno primjenjuje od 30. ožujka 2008. Protokol o izmjeni privremeno se primjenjuje od 24. lipnja 2010.

               SZP-om se predviđa otvoren režim zakupa zrakoplova s posadom među strankama. Kako bi se zračnim prijevoznicima osigurale veća jasnoća i sigurnost, Komisija je Vijeću preporučila da joj odobri da sa SAD-om pregovara o posebnom sporazumu o zakupu zrakoplova s posadom u cilju ukidanja vremenskih ograničenja.

               Cilj je ovog prijedloga prilagoditi uredbu EU-a u skladu s tim. Područje primjene te izmjene stoga je vrlo ograničeno te će se odnositi samo na članak 13. stavak 3. točku (b) Uredbe (EZ) br. 1008/2008. Ostale odredbe članka 13. (npr. o sigurnosnim standardima i pravima nadležnog tijela) neće se mijenjati.

               Odstupanje od primjene ograničenja kratkoročno bi se odobrilo SAD-u, koji bi bio prva treća zemlja s kojom EU ima sporazum o zakupu zrakoplova s posadom.  Ostale treće zemlje mogu u budućnosti zatražiti slična odstupanja, ali svaki bi se takav zahtjev rješavao pojedinačno, a iznimke bi se odobravale samo ako su opravdane.

               Svaki izravan ili neizravan učinak proizlazit će iz samih sporazuma o zakupu zrakoplova s posadom, a ne iz izmjene Uredbe.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Ova se inicijativa temelji na postojećim odredbama Unije u pogledu usluga zračnog prijevoza kako su trenutačno sadržane u Uredbi (EZ) br. 1008/2008. Bit će u skladu i s predviđenim sporazumom EU-a i SAD-a o zakupu zrakoplova s posadom i SZP-om između EU-a i SAD-a.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Ova je inicijativa u potpunosti u skladu sa strateškim ciljevima Komisije za razdoblje 2014. – 2019. s obzirom na promicanje „EU-a kao globalnog dionika” te „rasta i radnih mjesta”.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Prijedlog se temelji na članku 100. stavku 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije koji je pravna osnova za donošenje mjera Unije povezanih sa zračnim prometom.

                   •
                        Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Izmjena Uredbe jedini je postojeći instrument dostupan za rješavanje ovog pitanja.

               •Proporcionalnost

                  Prijedlog je tehnička prilagodba zakonodavstva EU-a međunarodnom sporazumu. Izmjena je strogo ograničena na vremenska ograničenja povezana s odredbama o zakupu zrakoplova s posadom u predviđenom sporazumu o zakupu zrakoplova s posadom između EU-a i SAD-a.

               •Odabir instrumenta

                  Ovim se prijedlogom ne mijenja vrsta instrumenta upotrijebljena u prvotnoj uredbi.

               3.REZULTATI EX-POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex-post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo

               •Savjetovanja s dionicima

               Sve države članice i industrija (uključujući socijalne partnere) te Norveška i Island (koji su stranke SZP-a) aktivno su sudjelovali u analizi i procjeni predmeta.  .

                  Tijekom tih savjetovanja bilo je jasno da će sporazum o zakupu zrakoplova s posadom pokrenuti izmjenu Uredbe 1008/2008.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Ova je izmjena tehničke i horizontalne prirode te proizlazi iz međunarodnih sporazuma. Prikupljanje podataka radi ocjenjivanja njezina učinka provodi se u okviru zahtjeva za odobrenje pregovora s obzirom na sporazum između EU-a i treće zemlje.

                  Zasad je to prikupljanje pokrenuto samo predviđenim sporazumom EU-a i SAD-a o zakupu zrakoplova s posadom.  Sažetak o prikupljanju i analizi podataka za taj sporazum uvršten je u povezani plan djelovanja i preporuku za odluku Vijeća.

               •Procjena učinka

                  Inicijativa ima vrlo konkretan cilj (tehničku prilagodbu koja proizlazi iz međunarodnog sporazuma) i ograničeno područje primjene (odstupanje od primjene vremenskih ograničenja za zakup zrakoplova s posadom). Kako je navedeno u planu djelovanja objavljenom 7. ožujka 2016., nije predložena provedba procjene učinka.

                  Svi učinci bit će rezultat samog sporazuma o zakupu zrakoplova s posadom, a ne izmjene uredbe.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

                  Prijedlog je tehnička prilagodba uredbe EU-a kako bi se uskladila s odredbama uključenima u međunarodni sporazum.

               Sveobuhvatna ocjena postojeće politike nije provedena jer se inicijativom ne predviđa opće smanjenje ograničenja za sve treće zemlje.  Cilj bi ove inicijative bio stvoriti iznimku koja bi bila primjenjiva samo na SAD te bi se inicijativom izbjegla nedosljednost Uredbe s međunarodnim obvezama EU-a.

               •Temeljna prava

                  Nije primjenjivo

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Prijedlog nema utjecaj na proračun EU-a.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Za predloženu uredbu nisu potrebne dodatne mjere provedbe.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

                  Cilj je prijedloga uvesti mogućnost odstupanja od uvjeta zakupa zrakoplova s posadom navedenih u članku 13. stavku 3. točki (b) Uredbe (EZ) br. 1008/2008 sklapanjem međunarodnih sporazuma. Tako bi se omogućila veća fleksibilnost, utoliko što sklapanje takvih sporazuma donosi gospodarske i socijalne prednosti EU-u.

                  Predloženim se izmjenama u članak 13. stavak 3. točku (b) Uredbe, gdje su navedeni uvjeti za dopuštanje zakupa zrakoplova s posadom (izvanredne okolnosti, sezonske potrebe, operativne poteškoće), dodaje upućivanje na međunarodne sporazume.

                  Ostale odredbe članka 13. (npr. o sigurnosnim standardima i pravima nadležnog tijela) neće se mijenjati.

               2016/0411 (COD)

               Prijedlog

               UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1008/2008 o zajedničkim pravilima za obavljanje zračnog prijevoza u Zajednici

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100. stavak 2.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
                  4
               ,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija
                  5
               ,

               djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)Uredba (EZ) br. 1008/2008 u svojem članku 13. sadržava odredbe na temelju kojih se dopuštaju dogovori o zakupu zrakoplova registriranih u trećim zemljama, posebno u slučaju zakupa zrakoplova s posadom.

               (2)Ti se dogovori dopuštaju u izvanrednim okolnostima, kao što je nedostatak primjerenih zrakoplova na tržištu Unije, te bi ih trebalo strogo vremenski ograničiti i njima bi se trebali zadovoljiti sigurnosni standardi jednaki sigurnosnim propisima iz zakonodavstva Unije i nacionalnih zakonodavstava.

               (3)Sporazum o zračnom prijevozu (SZP) između EU-a i Sjedinjenih Država potpisan je 2007. i izmijenjen Protokolom od 24. lipnja 2010.  SZP odražava predanost obiju stranaka zajedničkom cilju daljnjeg uklanjanja prepreka pristupu na tržište kako bi se maksimalno povećale koristi za potrošače, zračne prijevoznike, radnike i zajednice s obje strane Atlantika.

               (4)U skladu s tim, SZP-om se predviđa otvoren režim zakupa zrakoplova s posadom između stranaka. Relevantne odredbe iz članka 10. SZP-a omogućuju dogovore o zakupu zrakoplova s posadom za međunarodni zračni promet pod uvjetom da svi sudionici u takvim dogovorima imaju odgovarajuću nadležnost i ispunjavaju uvjete propisane zakonima i odredbama koje stranke inače primjenjuju.

               (5)Relevantne promjene i dosadašnje rasprave u Zajedničkom odboru uspostavljenom na temelju SZP-a pokazale su da bi stranke imale koristi od posebnog sporazuma o zakupu zrakoplova s posadom kojim bi se dodatno precizirale relevantne odredbe SZP-a.

               (6)Budući da taj sporazum uključuje ublažavanje postojećih vremenskih ograničenja, on će utjecati na članak 13. stavak 3. točku (b) Uredbe 1008/2008, gdje su vremenska ograničenja propisana za slučajeve kad prijevoznici iz Unije zakupljuju zrakoplov s posadom od prijevoznika iz trećih zemalja.

               (7)Članak 13. stavak 3. točku (b) stoga treba izmijeniti kako bi se omogućilo ublažavanje vremenskih ograničenja za zakup zrakoplova s posadom koji se ugovara međunarodnim sporazumima koje Unija sklapa s trećim zemljama.

               (8)Uredbu (EZ) br. 1008/2008 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIJELI SU OVU UREDBU:

               Članak 1.

               U članku 13. stavku 3. točki (b) Uredbe (EZ) br. 1008/2008 uvodna rečenica zamjenjuje se sljedećim:

               „je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta i ako nije drugačije određeno međunarodnim sporazumom koji je sklopila Unija:”

               Članak 2.

               Ova Uredba stupa na snagu […] dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

                     (1)

                        SL L 293, 31.10.2008., str. 3.

                     (2)
                  Odluka Vijeća od 25. travnja 2007. o potpisivanju i privremenoj primjeni Sporazuma o zračnom prometu između EU-a i SAD-a (2007/339/EZ), SL L 134, 25.5.2007., str. 4.

                     (3)
                  SL L 223, 25.8.2010., str. 3.

                     (4)
                  SL C , , str. .

                     (5)
                  SL C , , str. .


				|

		52013PC0937

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o izmjeni Uredbe (EU) br. 260/2012 o prijelazu na kreditne transfere i izravna terećenja na razini cijele Unije /* COM/2013/0937 final - 2013/0449 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1. Kontekst prijedloga
Razlozi i ciljevi prijedloga
Uredbom (EU) br.
260/2012 utvrđuju se tehnički i poslovni zahtjevi za kreditne
transfere i izravna terećenja u eurima te je ona važna sastavnica
uspostave jedinstvenog područja platnog prometa u eurima (SEPA). Tom se
Uredbom 1. veljače 2014. utvrđuje kao krajnji rok u europodručju
za prijelaz nacionalnih i unutareuropskih kreditnih transfera i izravnih
terećenja u eurima na kreditne transfere unutar SEPA-e i izravna terećenja
unutar SEPA-e.
Prema najnovijim statističkim podacima
Europske središnje banke (ESB), ukupna stopa prijelaza u europodručju za
kreditne transfere unutar SEPA-e povećala se s 59,87 % u listopadu
2013. na 64,1 % u studenome, dok se ukupna stopa prijelaza za izravna terećenja
unutar SEPA-e povećala s 11,52 % u listopadu na 26 % u
studenome. Unatoč višestrukim naporima Komisije usmjerenima jačanju
svijesti među nadležnim tijelima država članica i snažnim kampanjama
u pogledu prijelaza na SEPA-u koje su provodile Europska središnja banka i
mnoge države članice, mala i srednja poduzeća, manje javne uprave i
tijela lokalne vlasti i dalje su najmanje spremni za stvarni prijelaz.
Čini se da se komunikacijskim naporima bankovnog sektora usmjerenima prema
malim i srednjim poduzećima te nacionalnim informativnim kampanjama nisu
ostvarili očekivani rezultati ili barem ne u očekivanoj mjeri.
Uzimajući u obzir sporost prijelaza za
kreditne transfere unutar SEPA-e u nekim državama članicama te za izravna
terećenja unutar SEPA-e u većini država članica, mala je
vjerojatnost da će se prijelaz na SEPA-u završiti u potpunosti 1.
veljače 2014. Međutim, zbog pravno utvrđenog krajnjeg roka banke
i ostali pružatelji platnih usluga vjerojatno će nakon tog datuma odbijati
obradu naslijeđenih plaćanja koja nisu usklađena sa SEPA-om.
Zbog izostanka potpunog prijelaza na kreditne transfere unutar SEPA-e i izravna
terećenja unutar SEPA-e ne mogu se isključiti problemi s
plaćanjima koji mogu uzrokovati kašnjenja u plaćanjima ili
poremećaje na tržištu. Ti bi problemi mogli utjecati na sve korisnike
platnih usluga, a posebice na mala i srednja poduzeća i potrošače.
Zbog tog važnog pravnog problema i
potencijalno teških posljedica za građane i poduzeća Komisija
predlaže izmjenu Uredbe (EU) br. 260/2012 uvođenjem klauzule o
stečenim pravima kojom se bankama i ostalim pružateljima platnih usluga
omogućuje i da nakon 1. veljače 2014. nastave, u razdoblju od šest
mjeseci, obrađivati neusklađena plaćanja na temelju naslijeđenih
platnih shema zajedno s kreditnim transferima unutar SEPA-e i izravnim
terećenjima unutar SEPA-e. Jasnim izvještavanjem o tim izmjenama
korisnicima platnih usluga jamči se da će se njihova plaćanja
obrađivati i nakon 1. veljače 2014. te se onima koji još nisu
migrirali na SEPA-u omogućuje da to učine čim prije.  Krajnji
rok nije izmijenjen, a klauzula o stečenim pravima iznimna je jednokratna
mjera. Uzimajući u obzir sve okolnosti, trebaju se nastaviti
postojeće informativne kampanje o prijelazu na SEPA-u. Nakon što se završi
razdoblje važenja stečenih prava, Komisija će odlučno poduzeti
potrebne korake kako bi osigurala da države članice cjelovito primjenjuju
zakonodavstvo EU-a.
O toj je inicijativi 19. prosinca 2013.
provedeno savjetovanje sa sudionicima sastanka na visokoj razini o SEPA-i na
kojem su se okupili visoki dužnosnici Europske središnje banke i članovi
odbora središnjih banaka Eurosustava.
S obzirom na sve prethodno navedeno i
uzimajući u obzir vrlo kratko razdoblje preostalo do 1. veljače
2014., Europski parlament i Vijeće trebali bi po hitnom postupku donijeti
ovu Uredbu te bi ona trebala bez odgode stupiti na snagu. Uredba je potrebna
kako bi se izbjegla pravna nesigurnost banaka i ostalih pružatelja platnih
usluga te poduzetnika i potrošača jer bi na temelju Uredbe (EU) br.
260/2012 pružatelji platnih usluga morali nakon tog datuma odbiti obraditi
plaćanja u eurima koja nisu u skladu sa zahtjevima za SEPA-u.  Bez hitnog
donošenja predložene Uredbe mogući su ozbiljni pravni i tehnički
rizici za platne transakcije počevši od 1. veljače 2014.
Opći kontekst
Uredba (EU) br. 260/2012 stupila je na snagu
31. ožujka 2012., čime su sudionici na tržištu dobili dvije godine za
prilagodbu svojih platnih postupaka zahtjevima za SEPA-u za kreditne transfere
unutar SEPA-e i izravna terećenja unutar SEPA-e. Tijekom te dvije godine
Komisija i Europska središnja banka, zajedno s nacionalnim javnim tijelima,
pomno su pratile napredak prijelaza na SEPA-u. ESB je redovito objavljivao
izvješća o napretku prijelaza na SEPA-u. Održano je nekoliko sastanaka
odbora za SEPA-u na kojima je Komisija o postupku prijelaza raspravljala s
predstavnicima tržišta plaćanja na strani ponude i potražnje,
inzistirajući na potrebi da se poboljša komunikacija prema pružateljima
platnih usluga kao i prema svim kategorijama korisnika platnih usluga
(poduzeća uključujući mala i srednja poduzeća, javne
uprave, potrošači itd.). Komisija je 30. ožujka 2012. organizirala posebnu
radionicu o tumačenju Uredbe (EU) br. 260/2012 s tehničkim
stručnjacima odbora za SEPA-u, a zatim i 12. srpnja 2013. s predstavnicima
država članica. Komisija je 17. travnja 2013. uspostavila i skupinu
tehničkih stručnjaka za SEPA-u.  Nadalje, Komisija je o napretku
raspravljala u okviru Foruma EU-a o SEPA-i, koji se održava svake dvije godine,
te s predstavnicima država članica u okviru odbora za plaćanja.
Prijelaz na SEPA-u bio je redovito uvršten na dnevni red mnogih tehničkih
sastanaka ESB-a s predstavnicima nacionalnih središnjih banaka, kao i nekih
foruma s predstavnicima bankovnog sektora.
Zbog niskih stopa prijelaza koje je ESB
objavio u izvješću o prijelazu na SEPA-u iz ožujka 2013., Vijeće
ECOFIN-a održano 14. svibnja 2013. donijelo je sveobuhvatne zaključke
Vijeća u kojima se naglašava važnost prijelaza na SEPA-u te kojima se
države članice i sudionici na tržištu pozivaju da aktivno podupru i
ubrzaju postupak prijelaza na SEPA-u poduzimanjem odgovarajućih mjera. Na
temelju zaključaka Vijeća ECOFIN-a ministrima financija i guvernerima
nacionalnih središnjih banaka poslano je 15. svibnja 2013. zajedničko
pismo Komisije i ESB-a u kojem se isto naglašava važnost prijelaza na SEPA-u i
hitna potreba za djelovanjem na nacionalnoj razini.
2. Rezultati savjetovanja sa
zainteresiranim stranama i ocjene učinka
2.1. Prosljeđivanje prijedloga nacionalnim
parlamentima
Nacrti zakonodavnih akata,
uključujući prijedloge Komisije, dostavljeni Europskom parlamentu i
Vijeću moraju se proslijediti nacionalnim parlamentima u skladu s
Protokolom (br. 1) o ulozi nacionalnih parlamenata u Europskoj uniji, priloženim
Ugovorima.
Na temelju članka 4. Protokola, od
trenutka kada nacrt zakonodavnog akta postane dostupan nacionalnim parlamentima
do datuma kada se uvrštava na privremeni dnevni red Vijeća radi njegova
donošenja ili donošenja stajališta u okviru zakonodavnog postupka mora
proći osam tjedana.
No na temelju članka 4. u
slučajevima hitnosti moguća su izuzeća za koja se razlozi moraju
navesti u aktu ili stajalištu Vijeća. Komisija poziva Europski parlament i
Vijeće da iz prethodno objašnjenih razloga hitno uzmu u obzir navedeni
prijedlog.
2.2. Savjetovanje sa zainteresiranim
stranama i ocjena učinka
Uzimajući u obzir niske stope prijelaza
koje je ESB objavio u prosincu 2013., Komisija i ESB analizirale su
vjerojatnost potpunog završetka prijelaza na SEPA-u do 1. veljače 2014.
Utvrđeno je da za to postoji mala vjerojatnost unatoč činjenici
da je nekoliko velikih korisnika platnih usluga, kao što su komunalna
poduzeća s većim plaćanjima, najavilo da će prijeći na
SEPA-u neposredno prije krajnjeg roka.
Iako je teško procijeniti broj sudionika na
tržištu koji do pravno utvrđenog krajnjeg roka neće biti
usklađeni sa SEPA-om, jasno je da se posebice u pogledu izravnih
terećenja unutar SEPA-e stopa prijelaza nigdje neće približiti razini
od 100 %.
Banke i ostali pružatelji platnih usluga
vjerojatno će od 1. veljače 2014. odbijati obradu plaćanja koja
nisu usklađena sa SEPA-om. Najveći rizik u pogledu izostanka
prijelaza odnosi se na mala i srednja poduzeća, od kojih mnoga još uvijek
nisu migrirala.  Uzimajući u obzir taj rizik, ESB je analizirao
moguće scenarije i njihove učinke iznoseći i moguća
rješenja problema. S tehničke strane, pružatelji platnih usluga mogli bi i
dalje na temelju naslijeđenih shema obrađivati neusklađena
plaćanja. Nadalje, trebalo bi odrediti sudionike na tržištu koji još
uvijek nisu usklađeni sa SEPA-om te ih na odgovarajući način
izvijestiti o učinkovitom načinu prijelaza na SEPA-u.
Iako bi s tehničke strane sudionici na
tržištu mogli uz pomoć nadzornih tijela provesti prijelazna rješenja
mogućih problema s prijelazom nakon 1. veljače 2014., postoji stvarni
rizik da bi ta nezadovoljavajuća situacija mogla zbunjivati potrošače
i ostale korisnike platnih usluga te bi mogla uzrokovati pravnu nesigurnost za
pružatelje platnih usluga koji posluju sa sudionicima na tržištu koji (još
uvijek) nisu proveli ta prijelazna rješenja.    Među sudionike na tržištu
koji nisu usklađeni sa SEPA-om ubrajaju se mnoga mala i srednja
poduzeća. Činjenica da banke možda neće obrađivati njihova
naslijeđena plaćanja nakon 1. veljače 2014. mogla bi naštetiti
ugledu Eurosustava kao cjeline. Mala je vjerojatnost da će se prijelazna
rješenja, čak i ako su tehnički izvediva, provesti navrijeme.
Kako bi se izbjegli nepotrebni poremećaji
u plaćanjima uzrokovani neusklađenosti sa SEPA-om te kako bi se svim
sudionicima na tržištu jamčila pravna sigurnost, Komisija smatra da je
opravdan prijedlog da se i nakon 1. veljače 2014. u razdoblju od šest
mjeseci dopusti istodobno postojanje nacionalnih naslijeđenih shema i
sustava kreditnih transfera unutar SEPA-e i izravnih terećenja unutar
SEPA-e. Trajanje tog prijelaznog razdoblja trebalo bi biti razmjerno. Cilj bi
bio nastaviti poticati sudionike na tržištu da što prije migriraju uz istodobno
jamčenje pravne sigurnosti i ograničavanje troškova istovremene
primjene dvaju platnih sustava za pružatelje platnih usluga. Pružatelji platnih
usluga koji su već prešli na kreditne transfere unutar SEPA-e i izravna
terećenja unutar SEPA-e mogu razmotriti pružanje usluga konverzije
sudionicima na tržištu koji još uvijek nisu migrirali. Države članice
trebale bi se tijekom prijelaznog razdoblja suzdržati od primjene sankcija na
pružatelje platnih usluga koji obrađuju neusklađena plaćanja i
na korisnike platnih usluga koji još uvijek nisu (potpuno) migrirali.
Uvođenjem iznimnog i jednokratnog
dodatnog razdoblja u kojem će se dopustiti obrada naslijeđenih
plaćanja omogućit će se i postupan prijelaz. S obzirom na to da
se bliži rok, neki veći pružatelji komunalnih usluga najavili su da
će migrirati neposredno prije postojećeg krajnjeg roka 1.
veljače 2014. To bi moglo uzrokovati određene zastoje, posebice na
razini pružatelja platnih usluga i prodavatelja softvera, koji se mogu
suočiti s određenim ograničenjima u pogledu kapaciteta.
Uzimajući u obzir postojeće podatke
o prijelazu i očekivanu brzinu prijelaza, šestomjesečno razdoblje
važenja stečenih prava do 1. kolovoza 2014. smatra se primjerenim. U tom
će razdoblju Komisija i ESB, zajedno s nacionalnim tijelima, i dalje pratiti
postupak prijelaza te će po potrebi poduzimati dodatne mjere.
Uz ovaj prijedlog ne prilaže se posebna ocjena
učinka zbog toga jer je ocjena učinka već provedena za Uredbu
(EU) br. 260/2012. Ovim se prijedlogom ne mijenja sadržaj Uredbe te se
poduzećima ne nameću nove obveze. Jedini mu je cilj uvođenje
prijelaznog razdoblja nakon krajnjeg roka utvrđenog člankom 6.
stavcima 1. i 2. Uredbe kako bi se izbjegla pravna nesigurnost za nadzorna
tijela, pružatelje platnih usluga, poduzetnike i potrošače.
3. Pravni elementi prijedloga
Komisija predlaže izmjenu Uredbe (EU) br.
260/2012 uvođenjem klauzule o stečenim pravima kojom će se
bankama i ostalim pružateljima platnih usluga omogućiti da do 1. kolovoza
2014. nastave obrađivati neusklađena plaćanja na temelju
postojećih naslijeđenih platnih shema zajedno s kreditnim transferima
unutar SEPA-e i izravnim terećenjima unutar SEPA-e. Tom se izmjenom
osigurava da sudionici na tržištu koji nisu spremni za SEPA-u do 1.
veljače 2014. mogu nastaviti izvršavati plaćanja te se izbjegavaju
nepogodnosti za potrošače.
Prijedlogom se predviđa primjena izmjene
od 31. siječnja 2014. Tom se odredbom osigurava i retroaktivna primjena u
slučaju da Europski parlament i Vijeće ne donesu prijedlog prije 1.
veljače, već nakon tog datuma. Time će se izbjeći
zakonodavna praznina s početkom od 1. veljače 2014. kojom bi se
uzrokovala pravna nesigurnost.
Uvođenje prijelaznog razdoblja za
postupno ukidanje starih sustava smatra se iznimnom mjerom koja se neće
dodatno produžiti. Ne dovodeći u pitanje različita izuzeća
utvrđena člankom 16. Uredbe (EU) br. 260/2012, svi sudionici na
tržištu moraju do 1. kolovoza 2014. biti usklađeni sa zahtjevima za
SEPA-u.
4. Posljedice za proračun
Uredba nema proračunski učinak za
Komisiju.
2013/0449 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o izmjeni Uredbe (EU) br. 260/2012 o
prijelazu na kreditne transfere i izravna terećenja na razini cijele Unije
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 114. ,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog
gospodarskog i socijalnog odbora[1],

uzimajući u obzir mišljenje Europske
središnje banke[2],

djelujući u skladu s redovnim
zakonodavnim postupkom[3],
budući da:
(1)       Zajedno s Uredbom (EZ) br.
924/2009 Europskog parlamenta i Vijeća[4]
Uredba (EU) br. 260/2012 Europskog parlamenta i Vijeća[5] važna je sastavnica
uspostave jedinstvenog područja platnog prometa u eurima (SEPA) u okviru
kojeg se ne razlikuju prekogranična i nacionalna plaćanja u eurima.
Glavni je cilj Uredbe (EU) br. 260/2012 prijelaz s nacionalnih shema za
kreditne transfera i izravna terećenja na usklađene sheme za kreditne
transfere unutar SEPA-e i izravna terećenja unutar SEPA-e, među
ostalim osiguravajući građanima Unije jedinstveni
međunarodni broj bankovnog računa (IBAN) koji se može koristiti za
sve kreditne transfere i izravna terećenja u eurima unutar SEPA-e.
(2)       Uredbom (EU) br. 260/2012
predviđena je provedba prijelaza na SEPA-u do 1. veljače 2014. kako
bi se pružateljima platnih usluga i korisnicima platnih usluga osiguralo
dovoljno vremena za prilagodbu njihovih postupaka tehničkim zahtjevima koje
podrazumijeva prijelaz na kreditne transfere unutar SEPA-e i izravna
terećenja unutar SEPA-e.
(3)       Nakon donošenja Uredbe (EU)
br. 260/2012, Komisija i Europska središnja banka pomno prate napredak
prijelaza na SEPA-u. Održano je nekoliko sastanaka s državama članicama,
nacionalnim javnim tijelima i sudionicima na tržištu. Europska središnja banka
redovito je objavljivala izvješća o napretku prijelaza na SEPA-u na
temelju podataka o plaćanjima koje su prikupile nacionalne središnje banke.
U tim se izvješćima navodi da u određenom broju država članica u
europodručju stope prijelaza za kreditne transfere unutar SEPA-e
trenutačno iznose gotovo 100 %. Velika većina pružatelja platnih
usluga izvijestila je da su se već uskladili sa SEPA-om.  Međutim, u
nekim drugim državama članicama stope prijelaza manje su od
očekivanih. To se posebice odnosi na izravna terećenja unutar SEPA-e.

(4)       U svibnju 2013. Vijeće
ECOFIN-a u svojim je zaključcima[6]
ponovno naglasilo važnost prijelaza na SEPA-u. Utvrđeno je da prijelaz na
SEPA-u nije ni približno završen te da će svi sudionici na tržištu morati
poduzeti neodgodive napore kako bi se navrijeme završio prijelaz na SEPA-u.
Donesen je akcijski plan u kojem se trgovci, poduzeća, mala i srednja
poduzeća i javne uprave pozivaju da bez odgode poduzmu potrebne konkretne
interne mjere u cilju prilagodbe svojih postupaka te kako bi klijente
obavijestili o njihovu IBAN-u.
(5)       Unatoč značajnim
naporima koje su posljednjih mjeseci poduzeli Europska središnja banka, države
članice, njihova nacionalna javna tijela i razni sudionici na tržištu,
najnoviji statistički podaci o prijelazu pokazuju da se u
europodručju ukupna stopa prijelaza na kreditne transfere unutar SEPA-e
povećala s 40 % u lipnju na oko 64 % u studenome, dok je ukupna
stopa prijelaza na izravna terećenja unutar SEPA-e dosegla tek 26 %.
Iako nacionalni podaci upućuju na značajan napredak ostvaren u
nekoliko država članica, stope prijelaza u značajnom broju država
članica još uvijek su znatno niže od očekivanih.  S obzirom na
trenutačnu manju brzinu prijelaza u tim državama članicama, mala je
vjerojatnost da će se svi sudionici na tržištu uskladiti sa SEPA-om do 1.
veljače 2014.
(6)       Od 1. veljače 2014.
banke i ostali pružatelji platnih usluga morat će zbog pravnih obveza odbiti
obradu kreditnih transfera ili izravnih terećenja koja nisu usklađena
sa SEPA-om iako bi, kao što je trenutačno i slučaj, mogli
tehnički nastaviti obradu tih plaćanja korištenjem postojećih
naslijeđenih platnih shema zajedno s kreditnim transferima unutar SEPA-e i
izravnim terećenjima unutar SEPA-e. Ako se ne ostvari potpuni prijelaz na
kreditne transfere unutar SEPA-e i izravna terećenja unutar SEPA-e, ne
mogu se isključiti problemi s plaćanjima koji mogu uzrokovati
kašnjenja s plaćanjima. To bi moglo imati utjecaj na sve korisnike platnih
usluga, a posebno na mala i srednja poduzeća i potrošače.
(7)       Ključno je izbjeći
nepotrebne poremećaje u plaćanjima uzrokovane činjenicom da se
prijelaz na SEPA-u nije u potpunosti završio do 1. veljače 2014. Stoga bi
se pružateljima platnih usluga trebalo u ograničenom razdoblju
omogućiti da nastave obradu platnih transakcija korištenjem
naslijeđenih shema zajedno sa shemama za kreditne transfere unutar SEPA-e
i izravna terećenja unutar SEPA-e, kao što trenutačno i čine.
Stoga se treba uvesti prijelazno razdoblje kojim se omogućuje nastavak
istodobne obrade plaćanja u različitim oblicima. Uzimajući u
obzir postojeće podatke o prijelazu i očekivanu brzinu prijelaza,
primjereno je jednokratno dodatno šestomjesečno prijelazno razdoblje.
Nastavak primjene naslijeđenih sustava koji nisu usklađeni sa SEPA-om
smatra se iznimnom mjerom te bi stoga trebao trajati što kraće jer je
potreban brz i sveobuhvatni prijelaz kako bi se iskoristile sve pogodnosti
integriranog tržišta plaćanja. Važno je i vremenski ograničiti
troškove istovremene primjene naslijeđenih platnih shema i sustava SEPA za
pružatelje platnih usluga.  Pružatelji platnih usluga koji su već potpuno
prešli na SEPA-u mogli bi u prijelaznom razdoblju razmotriti pružanje usluga
konverzije korisnicima platnih usluga koji još nisu migrirali. Tijekom
prijelaznog razdoblja države članice trebale bi se suzdržati od primjene
sankcija na pružatelje platnih usluga koji obrađuju neusklađena
plaćanja i na korisnike platnih usluga koji još nisu migrirali.
(8)       Nekoliko većih korisnika
instrumenata izravnog terećenja već su najavili da će migrirati
neposredno prije krajnjeg roka. Svaka odgoda projekata prijelaza mogla bi
uzrokovati privremeno opterećenje u pogledu uplata i novčanih tokova
te stoga i razina riznice dotičnog poduzeća. Odgoda prijelaza koja bi
imala tako veliki obuhvat mogla bi uzrokovati i određene zastoje, posebice
na razini banaka i prodavatelja softvera koji bi se mogli suočiti s
određenim ograničenjima u pogledu kapaciteta. Dodatno razdoblje za
postupno uvođenje novog sustava omogućilo bi primjenu postupnog
pristupa.  Sudionici na tržištu koji još uvijek nisu počeli provoditi
potrebne prilagodbe za usklađivanje sa SEPA-om pozivaju se da to učine
čim prije. Sudionici na tržištu koji su već počeli
prilagođavati svoje postupke plaćanja trebaju završiti prijelaz
čim je prije moguće.
(9)       Uzimajući u obzir
sveukupni cilj ostvarenja provedbe koordiniranog i integriranog prijelaza,
primjereno je da se prijelazno razdoblje primjenjuje na kreditne transfere
unutar SEPA-e i izravna terećenja unutar SEPA-e. Različita prijelazna
razdoblja za kreditne transfere unutar SEPA-e i izravna terećenja unutar
SEPA-e zbunjivala bi potrošače, pružatelje platnih usluga, mala i srednja
poduzeća te ostale korisnike platnih usluga.
(10)     Radi pravne sigurnosti i u
cilju izbjegavanja prekida primjene Uredbe (EU) br. 260/2012, potrebno je da
ova Uredba hitno stupi na snagu te da se počne primjenjivati od 31.
siječnja 2014.
(11)     Uredbu (EU) br. 260/2012 stoga
bi trebalo izmijeniti na odgovarajući način,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
U članku 16. Uredbe (EZ)
br. 260/2012 stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Neovisno o članku 6. stavcima 1. i 2.
pružatelji platnih usluga mogu do 1. kolovoza 2014. nastaviti obrađivati
platne transakcije u eurima u oblicima koji se razlikuju od onih koji su
potrebni za kreditne transfere unutar SEPA-e i izravna terećenja unutar
SEPA-e.
Države članice tek od 2. kolovoza 2014.
primjenjuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju na kršenje članka 6.
stavaka 1. i 2., utvrđenima u skladu s člankom 11.
Odstupajući od odredaba članka 6.
stavaka 1. i 2., države članice mogu dopustiti pružateljima platnih usluga
da do 1. veljače 2016. korisnicima platnih usluga pružaju usluge
konverzije za nacionalne platne transakcije, omogućujući korisnicima
platnih usluga koji su potrošači da nastave koristiti BBAN umjesto
identifikacijske oznake računa za plaćanje, navedene u točki
(1)(a) Priloga, pod uvjetom da je osigurana interoperabilnost tehničkim
pretvaranjem na siguran način platiteljevog BBAN-a i BBAN-a primatelja
plaćanja u odgovarajuću identifikacijsku oznaku računa za
plaćanje navedenu u točki (1)(a) Priloga. Ta identifikacijska oznaka
računa za plaćanje dostavlja se korisniku platnih usluga koji izdaje
nalog, po potrebi, prije izvršenja plaćanja. U takvom slučaju
pružatelji platnih usluga ne zaračunavaju korisniku platnih usluga nikakve
troškove ili druge naknade koje su izravno ili neizravno povezane s tim uslugama
konverzije.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom
listu Europske unije.
Primjenjuje se od 31. siječnja
2014.
Ova je Uredba u cijelosti
obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu,
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]               SL C, , str. .
[2]               SL C, , str. .
[3]
[4]               Uredba (EZ) br. 924/2009 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. rujna 2009. o prekograničnim plaćanjima u
Zajednici i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2560/2001 (SL L 266, 9.10.2009.,
str. 11.).
[5]               Uredba (EZ) br. 260/2012 Europskog parlamenta i
Vijeća od 14. ožujka 2012. o utvrđivanju tehničkih i poslovnih
zahtjeva za kreditne transfere i izravna terećenja u eurima i o izmjeni
Uredbe (EZ) br. 924/2009.(SL L 94, 30.3.2012., str. 22.)
[6]               http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/137122.pdf