               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 19.6.2020.
            COM(2020) 260 final
            2020/0127(COD)
            Prijedlog
            UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o utvrđivanju mjera za održivo željezničko tržište s obzirom na pandemiju bolesti COVID-19
            (Tekst značajan za EGP)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Pandemija bolesti COVID-19 uzrokovala je jak šok za gospodarstvo, čije se znatne negativne posljedice osjećaju u Europskoj uniji i diljem svijeta. Ozbiljnost posljedica ovisit će i o trajanju i o geografskoj rasprostranjenosti pandemije. Konkretno, pandemija ima dosad nezabilježen utjecaj na promet općenito, a posebno na željeznički sektor. Može dovesti do velikog broja stečajeva i nedostatka likvidnosti u željezničkom sektoru. Utječe na cijeli lanac opskrbe te ima učinke na željezničke prijevoznike, otpremnike i logistička poduzeća. Financijske posljedice uzrokovane pandemijom pretrpjet će i upravitelji infrastrukture i operatori uslužnih objekata. Bez intervencije, pandemija će ozbiljno utjecati na međunarodni promet, opseg tereta i broj putnika, razvoj digitalizacije, otvaranje tržišta i tržišne strukture, a posljedice će se osjećati još dugo.

                  Željeznički sektor od strateške je važnosti za Europsku uniju. On ključno doprinosti cjelokupnom gospodarstvu i zapošljavanju u EU-u s obzirom na to da je u njemu izravno zaposleno više od milijun ljudi, od čega na željezničke prijevoznike otpada oko 600 000 radnika, a na upravitelje infrastrukture oko 440 000 (podaci za kraj 2016.).

                  Željeznički prijevoz ključan je za strategiju EU-a za održiviji prometni sektor, gospodarsku i socijalnu koheziju te povezanost stanovnika Europe unutar država članica i među njima. Željeznica predstavlja važan doprinos prometnoj ponudi u EU-u te pruža čistu mobilnost i visoku razinu učinkovitosti. Kao najodrživija i ekološki najprihvatljivija vrsta prijevoza, željeznički prijevoz stoga je ključan za postizanje ciljeva zelenog plana.

                  Europskim željeznicama godišnje se preveze oko 1,6 milijardi tona tereta i devet milijardi putnika. Do 2016. putnički promet u EU-u dosegnuo je 450 milijardi putničkih kilometara od ukupno oko šest bilijuna putničkih kilometara ostvarenih u kopnenom prijevozu. Željeznički putnički promet uglavnom je domaći, sa samo 6 % prekograničnog prometa (podatak iz 2016.).

                  Teretni promet u EU-u dosegnuo je 2016. količinu od 419 milijardi tonskih kilometara od ukupno 2,5 bilijuna tonskih kilometara u kopnenom prijevozu. Približno je polovina ukupnoga željezničkog prijevoza tereta prekogranična. Željeznički prijevoz tereta stoga ima snažnu europsku dimenziju i jako je osjetljiv na nedostatak interoperabilnosti i suradnje među nacionalnim željezničkim mrežamakoji može imati posljedice za njegovu konkurentnost.

                  Uslijed izbijanja pandemije COVID-a 19 željeznički prijevoz putnika i tereta znatno se smanjio zbog ograničenja i manje potražnje. Privremena ograničenja prometnih veza među državama članicama EU-a imaju znatne posljedice: većina međunarodnih putničkih vlakova više ne prometuje, a domaći željeznički prijevoz smanjio se za do 90 % u usporedbi s prošlogodišnjim podacima. Mnogi novi sudionici na tržištu morali su prestati poslovati, a svi željeznički prijevoznici suočeni su s velikim smanjenjem prometa.

                  Željeznički teretni prijevoznici pružaju prekogranične i domaće usluge, ali izvješćuju o smanjenju opsega prijevoza. Jedan od glavnih razloga bio je taj što je potražnja određenih industrija prestala jer je proizvodnja zaustavljena, s obzirom na to da je većina država članica uvela mjere ograničenja kretanja koje su uzrokovale intenzivan pad potražnje. Sada, u mjesecima nakon uvođenja mjera ograničenja kretanja, potražnja polako raste, ali još uvijek nema jasnoće kad je riječ o razvoju potražnje za željezničkim prijevozom.

                  Predviđa se da će potražnja za putničkim prijevozom za cijelu 2020. biti znatno ispod razina iz 2019., dok će potražnja za teretnim prijevozom i dalje biti u znatnoj mjeri niža od prošlogodišnje.

                  Kako bi se ublažio učinak pandemije, uvode se opsežne mjere za niz područja. U tom se kontekstu postojećom Uredbom namjerava nadopuniti postojeći okvir povezan sa željeznicom kako bi se nacionalnim tijelima i dionicima u željezničkom sektoru omogućilo da se lakše nose s nizom negativnih posljedica pandemije COVID-a 19 te da odgovaraju na hitne potrebe željezničkog sektora sve dok te posljedice postoje. Te se mjere posebno odnose na oslobađanje od plaćanja pristojbi za pristup pruzi u okviru korištenja željezničke infrastrukture, smanjenje tih pristojbi ili odgodu njihova plaćanja, kao i na oslobođenje od pristojbi za rezervaciju. Njima je obuhvaćeno referentno razdoblje od 1. ožujka 2020. do 31. prosinca 2020., tijekom kojega se pristojbe mogu mijenjati, odstupajući od članka 27. Direktive 2012/34/EU, pri čemu se izvješće o mreži (s prikazom svih primjenjivih pristojbi) objavljuje najkasnije četiri mjeseca prije roka za predavanje zahtjeva za dodjelu infrastrukturnog kapaciteta.

               Točnije, može se zadržati sljedeće:

               (1)Pristojbe za pristup pruzi – iznos koji odgovara izravnom trošku: Člankom 31. stavkom 3. Direktive zahtijeva se da se pristojbe za minimalni pristupni paket odrede na razini troška koji je stvarno nastao zbog pružanja željezničke usluge. Ta odredba u načeliu sprječava određivanje pristojbi na nižoj razini. Predlaže se odstupanje od te odredbe kako bi se državama članicama i upraviteljima infrastrukture omogućilo da tijekom referentnog razdoblja imaju na raspolaganju najširi raspon mogućnosti.

               (2)Marže: Člankom 32. državama članicama dopušta se da predvide naplatu marži u odnosu na sposobnost plaćanja koju imaju odgovarajući segmenti tržišta željezničkih usluga. Kao takvo, to načelo podrazumijeva da marže mogu biti podložne fluktuacijama i vjerojatno će se smanjiti u slučaju da se smanji sposobnost plaćanja koju ima segment tržišta koji je uzet u obzir. Do takvog smanjenja konkretno može doći uslijed trenutačne krize. Međutim, kako je trenutačno na snazi Direktiva 2012/34/EU, izmjene marži u načelu nisu moguće za vrijeme valjanosti određenog voznog reda. Odstupajući od ovog pravila, predlaže se da se državama članicama omogući da dopuste usklađivanja na nižu vrijednost u odnosu na referentno razdoblje.

               (3)Pristojbe za rezervaciju: Člankom 36. Direktive 2012/34/EU predviđen je sustav pristojbi za rezervaciju. Cilj je takvih pristojbi odvratiti željezničke prijevoznike od otkazivanja trasa vlakova u kratkom roku i time promicati najbolje moguće i potpuno korištenje postojećeg kapaciteta. Obično se razina te naknade povećava što je otkazivanje bliže samom vremenu pružanja usluge.

               U skladu s člankom 36. Direktive 2012/34/EU, u načelu svaki upravitelj infrastrukture sam odlučuje želi li ubirati pristojbe za rezervaciju. Međutim, prema drugoj rečenici članka 36., ubiranje tih pristojbi postaje obvezno ako podnositelji zahtjeva „redovno ne koriste cijelu ili dio” dodijeljene trase vlaka.

               Pandemija je izazvala ozbiljne poremećaje u željezničkom prometu koji su doveli do raširenih otkazivanja trasa vlakova. Događaji koji su to uzrokovali nisu bili niti su pod kontrolom željezničkih prijevoznika. Osim toga, doveli su do (privremenog) viška kapaciteta. Stoga se može pretpostaviti da poticajni učinak koji bi trebale imati pristojbe za rezervaciju u skladu s člankom 36. Direktive 2012/34/EU nije relevantan u pogledu referentnog razdoblja.

               Zato je primjereno omogućiti državama članicama da ukinu obvezu utvrđenu drugom rečenicom članka 36. te Direktive u pogledu otkazivanja tijekom tog razdoblja.

               (4)Povrat koji vrše države članice: Za svaku od prethodno navedenih stavki (naknade na temelju izravnih troškova, marži i pristojbi za rezervacije), svako smanjenje pristojbi koje su odobrile države članice u skladu s predloženom Uredbom dovelo bi do gubitaka prihoda upravitelja infrastrukture.

               Ti bi se gubici prihoda u načelu nadoknadili u skladu s člankom 8. stavkom 4. Direktive 2012/34/EU. U skladu s tom odredbom, države članice obvezne su osigurati da računi upravitelja infrastrukture koji su suočeni s gubicima zbog, među ostalim, neočekivane niže potražnje ostanu poravnati tijekom razdoblja od pet godina u uobičajenim poslovnim uvjetima.

               Gubici prihoda upravitelja infrastrukture, koji su posljedica smanjenja kako je navedeno u predloženoj Uredbi, po definiciji ne bi nastali u skladu s Direktivom 2012/34/EU u njezinu sadašnjem obliku. Stoga se predlaže da se upraviteljima infrastrukture izvrši povrat u roku kraćem od razdoblja utvrđenog u članku 8. stavku 4. te Direktive, tj. do 31. prosinca godine koja slijedi nakon godine u kojoj je nastao gubitak.

               (5)Prilagodbe izvješća o mreži: U izvješću o mreži detaljno se utvrđuju opća pravila, rokovi, postupci i kriteriji za programe određivanja pristojbi i dodjelu kapaciteta, uključujući podatke o zahtjevima za dodjelom infrastrukturnog kapaciteta.

               Predlaže se propisati konstantno ažuriranje izvješća o mreži te uvođenje izmjena bez odgode.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u predmetnom području

                  U Direktivi 2012/34/EU nisu predviđene izvanredne okolnosti poput onih koje su u željezničkom sektoru nastale izbijanjem bolesti COVID-19. Stoga bi trebalo odobriti ciljana odstupanja kako bi se ublažili učinci pandemije na željeznički promet i očuvala cjelovitost jedinstvenog europskog željezničkog prostora. Osim toga, struktura konkurentnog tržišta koja obuhvaća pozicionirane subjekte i nove subjekte zahtijeva mjere s olakšicama kojima se i dalje osiguravaju jednaki uvjeti za sve.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Učinkovito funkcioniranje jedinstvenog europskog željezničkog prostora ovisi o gospodarskim rezultatima sudionika na tržištu i o zaštiti dosadašnjih postignuća u pogledu neovisnosti upravljanja koju imaju upravitelji infrastrukture i željeznički prijevoznici, transparentnosti odredbi o pristojbama i pristupu mreži, nediskriminaciji i jednakom postupanju u programima dodjele trasa vlaka i ubiranja pristojbi, kao i otvaranju tržišta. Negativne gospodarske posljedice koje je izbijanje pandemije COVID-a 19 imalo za dionike na željezničkom tržištu mogle bi ugroziti njihovu financijsku održivost i potencijalno imati ozbiljne negativne učinke na funkcioniranje prometnog sustava, što bi negativno utjecalo na gospodarstvo u cjelini. Prema istraživanju provedenom u svibnju i lipnju 2020. sa željezničkim prijevoznicima putem platforme pod nazivom Dijalog željezničkih prijevoznika (Railway Undertakings Dialogue), dionicima željezničkog sektora dosad nije pružena namjenska potpora. Predložena Uredba bavi se tim pitanjima.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Ova se inicijativa temelji na članku 91. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, koji je jednako tako pravna osnova same Direktive 2012/34/EU.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti ciljeve prijedloga iz sljedećeg razloga: Pristojbe za pristup prugom sveobuhvatno su regulirane na razini EU-a i stoga države članice ne mogu odstupati od pravila Unije ako ne postoji posebno europsko zakonodavstvo. Direktivom 2012/34/EU ne dopušta se državama članicama da u kontekstu izbijanja pandemije COVID-a 19 reagiraju na nepredvidive učinke na željeznički promet, posebno prilagodbom pravila o pristojbama i dodjeli kapaciteta. To se može postići samo aktom koji donosi Unija kojim se dopuštaju (ciljana) odstupanja. Nadalje, u skladu s predloženom Uredbom, države članice same odlučuju hoće li provesti predviđene mjere, uzimajući u obzir i sredstva kojima raspolažu u okviru javnog financiranja.

               •Proporcionalnost

                  Prijedlogom se ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje cilja ublažavanja učinka trenutačne pandemije COVID-a 19 ciljanim odstupanjima od Direktive 2012/34/EU. Predložena je mjera stoga proporcionalna, uključujući u pogledu referentnog razdoblja na koje se primjenjuje. To razdoblje odražava trenutačne procjene vremena trajanja utjecaja pandemije COVID-a 19 na željezničko tržište. Predlaže se ovlašćivanje Komisije da po potrebi produlji to razdoblje.

               •Odabir instrumenta

                  Kako bi se ostvarila svrha pravnog instrumenta, on mora imati mogućnost izravne i opće primjene. Stoga je primjereni pravni instrument uredba.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Ova hitna mjera potaknuta je iznenadnim i nepredvidivim izbijanjem pandemije COVID-a 19.

               •Savjetovanja s dionicima

                  S obzirom na hitnost situacije, nisu provedena službena savjetovanja s dionicima. Međutim, i nadležna tijela država članica i dionici pozvali su Komisiju da donese prijedlog odgovarajućih mjera u kontekstu okvira za dodjelu kapaciteta i ubiranje pristojbi iz Direktive 2012/34/EU.

               Konkretno, udruženja željezničkog sektora koja predstavljaju željezničke prijevoznike više su se puta obratila Komisiji tražeći hitne mjere. Cilj tih mjera bio bi osigurati da se sektor može nositi s gubitkom prihoda i smanjiti rizik od stečaja, posebno za privatne subjekte. Jedna je od najzagovaranijih mjera ukidanje pristojbi za željezničku infrastrukturu, postaje, uslužne objekte i upotrebu garažnih kolosijeka.

                  Nakon tog poziva na djelovanje neke države članice i upravitelji infrastrukture počeli su reagirati poduzimanjem i/ili razmatranjem takvih mjera. Komisija je provela anketu u ožujku, travnju i svibnju 2020. preko podskupine za pristojbe PRIME-a (Platforme za upravitelje željezničke infrastrukture u Europi). Na temelju rezultata ankete zaključeno je da su neke države članice spremne poduzeti mjere za pomoć u skladu s prijedlozima iz ove Uredbe.

                  S obzirom na to da u Direktivi nedostaju odgovarajuće hitne odredbe, postoji potreba da se donošenjem ove Uredbe uspostavi okvir za mjere koje zahtijeva kriza uzrokovana pandemijom bolesti COVID-19.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Kako je objašnjeno, zbog hitnosti situacije nije bilo moguće prikupiti stručna znanja onoliko detaljno kao što je uobičajeno. Međutim, Komisija se oslanjala na iskustvo stečeno u svojim kontaktima s državama članicama i dionicima u željezničkom sektoru.

               •Procjena učinka

                  S obzirom na hitnost situacije, nije provedena procjena učinka.

               •Primjerenost i pojednostavljivanje propisa

                  Nije primjenjivo.

               •Temeljna prava

                  Nije primjenjivo.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Nije primjenjivo.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Mjera ne uključuje posebne mehanizme praćenja ili izvješćivanja. Međutim, Komisija bi trebala pratiti tijek pandemije bolesti COVID-19 i njezin utjecaj na jedinstveni europski željeznički prostor te bi, prema potrebi, trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranog akta kojim se produljuju rokovi na koje se odnosi ta mjera.

               •Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)

                  Nema ih.

               2020/0127 (COD)

               Prijedlog

               UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o utvrđivanju mjera za održivo željezničko tržište s obzirom na pandemiju bolesti COVID-19

               (Tekst značajan za EGP)

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
                  1
               ,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija
                  2
               ,

               u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)Pandemija bolesti COVID-19 dovela je do znatnog pada potražnje, što je pak uzrokovalo nagli pad željezničkog prometa. To ima ozbiljan učinak na željezničke prijevoznike koji su počeli s radom 1. ožujka 2020. i vjerojatno će utjecati na sektor barem do 31. prosinca 2020. Okolnosti su izvan kontrole željezničkih prijevoznika koji se suočavaju sa znatnim problemima s likvidnošću, velikim gubicima, a u nekim slučajevima su u opasnosti od nesolventnosti.

               (2)Kako bi se suzbili negativni gospodarski učinci pandemije bolesti COVID-19, željezničkim će prijevoznicima možda biti potrebna financijska potpora. Željeznički prijevoznici možda neće moći platiti pristojbe za pristup željezničkoj infrastrukturi tijekom izvanrednog stanja uzrokovanog pandemijom COVID-a 19 te bi zbog toga upravitelji infrastrukture trebali moći smanjiti, ukinuti ili odgoditi takve pristojbe. Tu bi mogućnost trebalo odobriti za razdoblje tijekom kojeg se osjećaju i za razdoblje tijekom kojega se očekuje da će se osjećati učinci pandemije bolesti COVID-19 na željezničko tržište, to jest od 1. ožujka 2020. do 31. prosinca 2020. („referentno razdoblje”).

               (3)Na temelju članka 31. stavka 3. Direktive 2012/34/EU, pristojbe za pristup pruzi koje se plaćaju upravitelju infrastrukture ne smiju biti niže od troška koji je stvarno nastao zbog pružanja željezničke usluge. Djelomično ili potpuno oslobođenje od plaćanja pristojbi ili odgoda njihova plaćanja trebali bi se na transparentan, objektivan i nediskriminirajući način primjenjivati na sve željezničke prijevoznike koji djeluju u sektoru željezničkog prijevoza robe i putnika, čime bi se smanjio negativan utjecaj pandemije COVID-a 19 tijekom referentnog razdoblja. Stoga bi državama članicama trebalo omogućiti da upraviteljima infrastrukture odobre takve mjere.

               (4)Člankom 32. stavkom 1. Direktive 2012/34/EU dopušta se državama članicama da osiguraju naplaćivanje marži ako to tržište može podnijeti. Moguće je da se zbog posljedica pandemije bolesti COVID‑19 smanjila sposobnost tržišnih segmenata da podnose marže. Stoga je primjereno omogućiti državama članicama da ovlaste upravitelje infrastrukture da ponovno procijene sposobnost tržišnih segmenata da podnesu marže u svrhu mogućeg smanjenja iznosa dospjelih za referentno razdoblje.

               (5)Člankom 36. Direktive 2012/34/EU predviđen je sustav pristojbi za rezervaciju namijenjen poticanju učinkovitog korištenja kapaciteta. Prema drugoj rečenici tog članka, ubiranje tih pristojbi obvezno je ako podnositelji zahtjeva redovno ne koriste cijelu dodijeljenu trasu ili njezine dijelove. Upravitelji infrastrukture moraju u svojim izvješćima o mreži objaviti kriterije za utvrđivanje takvog nekorištenja. Pandemija je izazvala ozbiljne poremećaje u željezničkom prometu koji su doveli do raširenih otkazivanja trasa vlakova. Događaji koji su to uzrokovali nisu bili niti su pod kontrolom željezničkih prijevoznika. Osim toga, doveli su do (privremenog) viška kapaciteta. Stoga se može pretpostaviti da poticajni učinak koji bi trebale imati pristojbe za rezervaciju u skladu s člankom 36. Direktive 2012/34/EU nije relevantan za referentno razdoblje. Stoga, odstupajući od druge rečenice članka 36., države članice trebale bi imati mogućnost ovlastiti upravitelje infrastrukture da ne ubiru pristojbe za rezervirani kapacitet koji je dodijeljen, ali se ne koristi tijekom referentnog razdoblja, čak i ako bi se takvo nekorištenje smatralo redovitim nekorištenjem dodijeljene trase ili njezina dijela u skladu s kriterijima koji se sada primjenjuju.

               (6)Za svaku od prethodno navedenih stavki svako smanjenje pristojbi koje su odobrile države članice u skladu s ovom Uredbom dovelo bi do gubitaka prihoda upravitelja infrastrukture. Ti bi se gubici prihoda u načelu nadoknadili u skladu s člankom 8. stavkom 4. Direktive 2012/34/EU. S obzirom na izvanrednu narav tih gubitaka, upraviteljima infrastrukture trebalo bi izvršiti povrat u kraćem roku, konkretno do 31. prosinca godine koja slijedi nakon godine u kojoj je nastao gubitak.

               (7)Potrebno je provesti privremene prilagodbe uvjeta za korištenje željezničke infrastrukture, a izvješća o mreži redovito ažurirati i prema potrebi izmijeniti.

               (8)S obzirom na iznenadnu i nepredvidivu prirodu pandemije bolesti COVID-19 uslijed koje nije bilo moguće pravodobno donijeti mjere Unije, ovom bi se Uredbom, iako je dio prethodno navedenog referentnog razdoblja već prošao, trebalo obuhvatiti to razdoblje, a da se time ne utječe na legitimna očekivanja.

               (9)S obzirom na to da cilj ove Uredbe – odgovoriti na hitnu situaciju uzrokovanu pandemijom bolesti COVID‑19 – ne mogu u dostatnoj mjeri ostvariti države članice, nego se zbog opsega ili učinaka djelovanja taj cilj na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji (UEU). U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je određeno u tom članku, smatra se da ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

               (10)Uzimajući u obzir hitnost koja proizlazi iz iznimnih okolnosti uzrokovanih izbijanjem pandemije bolesti COVID‑19 koje opravdavaju predložene mjere i, konkretnije, radi brzog donošenja potrebnih mjera kako bi se doprinijelo financijskoj održivosti željezničkih prijevoznika, smatra se primjerenim predvidjeti iznimku od roka od osam tjedana iz članka 4. Protokola br. 1 o ulozi nacionalnih parlamenata u Europskoj uniji, priloženog UEU‑u, Ugovoru o funkcioniranju Europske unije i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju.

               (11)Kako bi se produljile mjere utvrđene u ovoj Uredbi ako to bude potrebno i opravdano, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s produljenjem razdoblja tijekom kojeg se primjenjuju mjere predviđene ovom Uredbom. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući ona na razini stručnjaka, te da se ta savjetovanja provedu u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016.

                  (3)

               . Osobito, s ciljem osiguravanja ravnopravnog sudjelovanja u pripremi delegiranih akata, Europski parlament i Vijeće primaju sve dokumente istodobno kada i stručnjaci iz država članica te njihovi stručnjaci sustavno imaju pristup sastancima stručnih skupina Komisije koji se odnose na pripremu delegiranih akata.

               (12)Kako bi se omogućila brza primjena mjera predviđenih u ovoj Uredbi, ona bi trebala hitno stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije,

               DONIJELI SU OVU UREDBU:

               Članak 1.

               Predmet i područje primjene

               Ovom se Uredbom utvrđuju privremena pravila o ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture kako je utvrđeno u poglavlju IV. Direktive 2012/34/EU. Primjenjuje se na korištenje željezničke infrastrukture za domaće i međunarodne željezničke usluge obuhvaćene tom Direktivom u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. prosinca 2020. („referentno razdoblje”).

               Članak 2.

               Smanjenje pristojbi za minimalni pristupni paket i pristojbi za rezervaciju, oslobađanje od njihova plaćanja ili odgoda njihova plaćanja

               1.Neovisno o članku 27. i članku 31. stavku 3. Direktive 2012/34/EU i pod uvjetom da je to u skladu s pravilima o državnim potporama, države članice mogu odobriti upraviteljima infrastrukture smanjenje pristojbi za minimalni pristupni paket i za pristup infrastrukturi kojom se povezuju uslužni objekti, oslobađanje od plaćanja tih pristojbi ili odgodu njihova plaćanja na transparentan, objektivan i nediskriminirajući način, ako takvo plaćanje dospijeva ili će dospjeti tijekom referentnog razdoblja.

               2.Neovisno o članku 27. Direktive 2012/34/EU i podložno usklađenosti s pravilima o državnim potporama, države članice mogu ovlastiti upravitelje infrastrukture da ponovno procijene sposobnost tržišnih segmenata da podnesu marže u smislu članka 32. stavka 1. Direktive 2012/34/EU, u svrhu mogućeg smanjenja iznosa dospjelih za referentno razdoblje.

               3.Neovisno o članku 27. i drugoj rečenici članka 36. Direktive 2012/34/EU i pod uvjetom da je to u skladu s pravilima o državnim potporama, države članice mogu upraviteljima infrastrukture odobriti da na transparentan, objektivan i nediskriminirajući način ne naplaćuju pristojbe za rezervaciju bilo kojem željezničkom prijevozniku za dodijeljeni kapacitet koji se ne koristi tijekom referentnog razdoblja.

               4.Neovisno o članku 8. stavku 4. Direktive 2012/34/EU i podložno poštovanju pravila o državnim potporama, države članice upraviteljima infrastrukture nadoknađuju posebne financijske gubitke koji su nastali zbog primjene stavaka 1., 2. i 3. do 31. prosinca godine koja slijedi nakon godine u kojoj je nastao gubitak. Tom se naknadom ne dovodi u pitanje obveza država članica na temelju članka 8. stavka 4. Direktive 2012/34/EU da osiguraju da u razumnom razdoblju, koje ne premašuje razdoblje od pet godina, račun dobiti i gubitka nekog upravitelja infrastrukture ostane poravnat.

               Članak 3.

               Prilagodbe uvjeta za korištenje željezničke infrastrukture

               Neovisno o članku 27. Direktive 2012/34/EU, upravitelji infrastrukture mijenjaju, prema potrebi i bez odgode, izvješće o mreži iz članka 27. te Direktive kako bi prikazivali uvjete koje primjenjuju s obzirom na mjere koje poduzima dotična država članica u skladu s člankom 2.

               Članak 4.

               Regulatorno tijelo

               Ovom Uredbom ne dovode se u pitanje odredbe Direktive 2012/34/EU koje se odnose na regulatorno tijelo. Članak 56. te Direktive primjenjuje se na slučajeve obuhvaćene člancima 2. i 3. ove Uredbe u pogledu kriterija koji su u njoj utvrđeni koji se primjenjuju na upravitelje infrastrukture.

               Članak 5.

               Produljenje referentnog razdoblja

               1.Upravitelji infrastrukture dostavljaju Komisiji podatke o korištenju svojih mreža kategorizirano po segmentima tržišta do 1. studenoga 2020., u skladu s člankom 32. stavkom 1. Direktive 2012/34/EU, za razdoblja od 1. ožujka 2019. do 30. rujna 2019. i od 1. ožujka 2020. do 30. rujna 2020.

               2.Ako Komisija na temelju podataka iz stavka 1. utvrdi da postoji trajno smanjenje razine željezničkog prometa u usporedbi s razinom u odgovarajućem razdoblju prethodne godine i da će se trend vjerojatno nastaviti te na temelju najboljih dostupnih znanstvenih podataka utvrdi da je stanje posljedica pandemije bolesti COVID-19, Komisija delegiranim aktima donesenima u skladu s člankom 6. na odgovarajući način mijenja referentno razdoblje.

               3.Ako u slučaju dugotrajnih posljedica pandemije bolesti COVID-19 za sektor željezničkog prometa u Uniji to zahtijevaju krajnje hitni razlozi, na delegirane akte donesene na temelju ovog članka primjenjuje se postupak predviđen u članku 7.

               Članak 6.

               Izvršavanje delegiranja ovlasti

               1.Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.

               2.Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 5. stavka 2. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od jedne godine počevši od [datum stupanja na snagu ove Uredbe].

               3.Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 5. stavka 2. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv počinje proizvoditi učinke sljedećeg dana od dana objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.

               4.Prije donošenja delegiranog akta Komisija se savjetuje sa stručnjacima koje je imenovala svaka država članica u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016.

               5.Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.

               6.Delegirani akt donesen na temelju članka 5. stavka 2. stupa na snagu samo ako ni Europski parlament ni Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne podnesu nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće podnijeti prigovore. Taj se rok produžuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.

               Članak 7.

               Hitni postupak

               1.Delegirani akti doneseni na temelju ovog članka odmah stupaju na snagu i primjenjuju se ako nije podnesen nikakav prigovor u skladu sa stavkom 2. U priopćenju Europskom parlamentu i Vijeću o delegiranom aktu navode se razlozi za primjenu hitnog postupka.

               2.Europski parlament ili Vijeće mogu podnijeti prigovor na delegirani akt u skladu s postupkom iz članka 6. stavka 6. U tom slučaju Komisija bez odgode stavlja dotični akt izvan snage nakon što joj Europski parlament ili Vijeće priopće svoju odluku o podnošenju prigovora.

               Članak 8.

               Stupanje na snagu

               Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

                     (1)

                        SL C 132, 3.5.2011., str. 99.

                     (2)

                        SL C 104, 2.4.2011., str. 53.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 22.6.2020.
            COM(2020) 257 final
            2020/0126(APP)
            Prijedlog
            UREDBE VIJEĆA
            o izmjeni Uredbe (EU) br. 216/2013 o elektroničkom izdanju Službenog lista Europske unije

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Službeni list Europske unije objavljuje se u elektroničkom obliku u skladu s Uredbom (EU) br. 216/2013 („Uredba”)
                  1
               .

               Kako bi se zajamčila vjerodostojnost Službenog lista, elektroničko izdanje mora nositi kvalificirani elektronički potpis ili kvalificirani elektronički pečat u skladu s Uredbom (EU) br. 910/2014
                  2
               .

               Vjerodostojnost, cjelovitost i nepromjenjivost elektroničkog izdanja Službenog lista mogu se jamčiti s pomoću raznih organizacijskih i tehničkih sredstava koja pružaju usporediva jamstva sigurnosti. Ta se sredstva s vremenom mogu mijenjati. Kako bi se izbjegla potreba za izmjenom Uredbe sa svakom novom metodom ili tehnologijom ili izmjenom tehničkih pojedinosti, predlaže se da se tekst Uredbe formulira općenitije. Francuski i luksemburški propisi o objavljivanju službenih listova tih dviju zemalja poslužili su kao izvor inspiracije. U cilju transparentnosti, sustav uveden radi osiguranja vjerodostojnosti bit će opisan na internetskim stranicama EUR-Lex, što će građanima omogućiti jednostavnu provjeru vjerodostojnosti elektroničkog izdanja Službenog lista.

               Usprkos činjenici da je Službeni list u načelu nepromjenjiv, događa se da je nakon njegove objave iz njega neophodno ukloniti određene informacije. Takva se uklanjanja provode na temelju zakonodavstva Unije o zaštiti podataka ili odlukâ Suda Europske unije donesenih u skladu s njegovim poslovnikom
                  3
               . Radi pravne sigurnosti, tu bi interferenciju s pravilima o vjerodostojnosti trebalo regulirati. Predloženom izmjenom neće se promijeniti praksa da se u tom postupku izvorna verzija izdanja Službenog lista na koju se odnosi uklanjanje ne mijenja i da se čuva u arhivu Ureda za publikacije na neodređeno vrijeme.

               U skladu s Uredbom samo je Službeni list objavljen u elektroničkom obliku vjerodostojan i proizvodi pravne učinke. Postoji samo jedna iznimka od tog pravila
                  4
               : situacije kada se Službeni list ne može objaviti zbog nepredviđenog i iznimnog poremećaja informacijskog sustava Ureda za publikacije. U tim slučajevima samo je tiskano izdanje Službenog lista vjerodostojno i proizvodi pravne učinke. Po ponovnoj uspostavi informacijskog sustava Ureda za publikacije elektroničko izdanje koje odgovara tiskanom izdanju stavlja se na raspolaganje javnosti na internetskim stranicama EUR-Lex. To elektroničko izdanje služi samo u informativne svrhe.

               Ured za publikacije uveo je mjere za nepredviđene situacije; s pomoću tih mjera rizik od nemogućnosti objavljivanja elektroničkog izdanja Službenog lista i njegova stavljanja na raspolaganje na internetskim stranicama EUR-Lex smanjuje se na najmanju moguću mjeru. Za one malo vjerojatne slučajeve u kojima se usprkos svim tim mjerama takva situacija ipak dogodi, preferirano rješenje kojem bi se pribjeglo bilo bi izlaganje Službenog lista u tiskanom ili elektroničkom obliku (primjerice na računalu nepovezanom s internetom) u prostorima Ureda za publikacije, ovisno o tome koje je rješenje u konkretnoj situaciji izvedivo. Uredbu bi stoga trebalo izmijeniti u tom smislu.

               Uvođenjem vjerodostojnog elektroničkog izdanja Službenog lista pristupanje zakonodavstvu EU-a je pojednostavnjeno, a pravna sigurnost povećana. Shodno tome, poželjno je da se građani u što većoj mjeri mogu osloniti na verziju Službenog lista koja je dostupna na internetskim stranicama EUR-Lex. Stoga se predlaže da u slučaju poremećaja u radu informacijskih sustava elektroničko izdanje dostupno javnosti na internetskim stranicama EUR-Lex postaje vjerodostojno izdanje od trenutka kad se stavi na raspolaganje. U tom slučaju pravna sigurnost zahtijeva da ranije izdanje (tiskano ili elektroničko) od tog trenutka više nema status vjerodostojnog izdanja.

               Konačno, od stupanja Uredbe na snagu samo su tri broja Službenog lista objavljena u vjerodostojnom tiskanom izdanju u skladu s njezinim člankom 3.
                  5
               . U skladu s prethodno navedenim razlozima te da bi se osigurala dosljednost, primjereno je dati odgovarajućim elektroničkim izdanjima tih tiskanih izdanja status vjerodostojnog izdanja koje proizvodi pravne učinke. Ta se izdanja temelje na istim dokumentima potvrđene vjerodostojnosti kao i tiskana izdanja te su stavljena na raspolaganje javnosti na internetskim stranicama EUR-Lex odmah nakon objavljivanja tiskanih izdanja. Stoga predloženom odredbom u tom pogledu pravna sigurnost neće biti dovedena u pitanje.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

                  Kad je riječ o autentikaciji Službenog lista, predložena je izmjena dopuna mogućnosti autentikacije dokumenta s pomoću elektroničkog potpisa ili pečata, koja je predviđena Uredbom 910/2014 o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja za elektroničke transakcije na unutarnjem tržištu. Dopuna je i postojećim EU-ovim pravilima o zaštiti osobnih podataka.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Nije primjenjivo.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Prijedlog Uredbe temelji se na članku 352. UFEU-a. To je pravna osnova za Uredbu br. 216/2013 te za uredbu o njezinoj izmjeni, Uredbu (EU) 2018/2056. Predložena druga izmjena Uredbe br. 2016/2013 trebala bi imati istu pravnu osnovu.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Nije primjenjivo.

               •Proporcionalnost

                  Cilj je Prijedloga pojednostavniti objavljivanje Službenog lista i omogućiti građanima da mu lakše pristupaju. Općenitija formulacija Prijedloga omogućit će autentikaciju Službenog lista s pomoću metoda koje se temelje na novim tehnologijama, bez potrebe za dodatnim izmjenama. Prijedlogom se omogućuje poštovanje kako obveze uklanjanja određenih informacija iz Službenog lista tako i načela nepromjenjivosti te utvrđuje vjerodostojnost elektroničkih izdanja objavljenih nakon poremećaja u radu informacijskih sustava. Predložene izmjene ono su što je potrebno za postizanje tog cilja.

               •Odabir instrumenta

                  Nije primjenjivo.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

               •Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo.

               •Savjetovanja s dionicima

                  Nacrt prijedloga predstavljen je institucijama na sastanku Upravnog odbora Ureda za publikacije održanom 18. listopada 2019. i na sastanku skupine „Groupe Interinstitutionnel Lex” (GIL) održanom 15. listopada 2019.

               •Prikupljanje i primjena stručnog znanja

                  Nije primjenjivo.

               •Procjena učinka

                  Budući da je riječ o manjim izmjenama, procjena učinka nije provedena.

               •Primjerenost i pojednostavnjenje propisa

                  Objavljivanje Službenog lista pod uvjetima koji osiguravaju njegovu vjerodostojnost ni na koji način ne mijenja postojeće tehnološke opcije. Predloženom izmjenom dodaju se jasna pravila koja omogućuju ispunjavanje kako zahtjeva nepromjenjivosti Službenog lista tako i obveza koje proizlaze iz zakonodavstva Unije o zaštiti osobnih podataka ili iz odluka Suda Europske unije o uklanjanju određenih informacija kako ne bi bile dostupne javnosti. Pojednostavnjenje pristupanja Službenom listu postiže se osiguravanjem da je, ako je dostupno, samo elektroničko izdanje koje je stavljeno na raspolaganje javnosti na internetskim stranicama EUR-Lex vjerodostojno i proizvodi pravne učinke. Tom pojednostavnjenju pridonosi i odredba kojom se status isključive vjerodostojnosti daje elektroničkim izdanjima nekolicine vjerodostojnih tiskanih izdanja Službenog lista objavljenih nakon stupanja na snagu Uredbe (EU) 216/2013.

               •Temeljna prava

                  Nije primjenjivo.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Prijedlog nema utjecaj na proračun.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Planirano je da provedba započne od stupanja na snagu.

               •Dokumenti s objašnjenjima (za direktive)

                  Nije primjenjivo.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga

                  Nije primjenjivo.

               2020/0126 (APP)

               Prijedlog

               UREDBE VIJEĆA

               o izmjeni Uredbe (EU) br. 216/2013 o elektroničkom izdanju Službenog lista Europske unije

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 352.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,

               u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)Uredbom Vijeća (EU) br. 216/2013 (
                  6
               ) utvrđeno je da Službeni list Europske unije objavljen u elektroničkom obliku („elektroničko izdanje Službenog lista”) nosi kvalificirani elektronički potpis ili kvalificirani elektronički pečat, koji su definirani u skladu s Uredbom (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (
                  7
               ). Uredbom (EU) br. 216/2013 utvrđena je i obveza objavljivanja kvalificiranih certifikata za elektronički potpis ili za elektronički pečat i produljenja njihove valjanosti na internetskim stranicama EUR-Lex kako bi se javnosti omogućila provjera vjerodostojnosti elektroničkog izdanja Službenog lista.

               (2)Vjerodostojnost, cjelovitost i nepromjenjivost elektroničkog izdanja Službenog lista mogu se osigurati s pomoću raznih tehničkih sredstava, uključujući buduća inovativna rješenja i tehnologije, ukoliko ona nude jamstva usporediva s onima koja pruža kvalificirani elektronički potpis ili kvalificirani elektronički pečat, koji su definirani u skladu s Uredbom (EU) br. 910/2014. Trebalo bi izbjeći potrebu da se Uredba (EU) br. 216/2013 izmijeni svaki put kada se primjenjuje novo rješenje ili tehnologija ili kada se mijenja pravni okvir kojim su oni uređeni.

               (3)Potrebno je utvrditi jasna pravila koja omogućuju da se ispune i zahtjevi nepromjenjivosti Službenog lista i obveze koje proizlaze iz zakonodavstva Unije o zaštiti osobnih podataka ili iz odluka Suda Europske unije o uklanjanju određenih informacija kako ne bi bile dostupne javnosti.

               (4)Radi pravne sigurnosti, za izvanredne situacije u kojima nije moguće objaviti Službeni list na internetskim stranicama EUR-Lex, pa ga se objavljuje na neki drugi način, u tiskanom ili elektroničkom obliku, potrebno je osigurati da elektroničko izdanje koje se potom stavi na raspolaganje javnosti na internetskim stranicama EUR-Lex postaje jedino vjerodostojno izdanje i da proizvodi pravne učinke.

               (5)Kako bi se građanima u najvećoj mogućoj mjeri olakšalo pristupanje Službenom listu te kako bi se osigurala pravna sigurnost, primjereno je dati status isključive vjerodostojnosti elektroničkim izdanjima nekolicine vjerodostojnih tiskanih izdanja Službenog lista objavljenih nakon stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 216/2013.

               (6)Uredbu (EU) br. 216/2013 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIJELO JE OVU UREDBU:

               Članak 1.

               Uredba (EU) br. 216/2013 mijenja se kako slijedi:

               (1)Članak 2. mijenja se kako slijedi:

               (a)stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:

               „1.
                     Elektroničko izdanje Službenog lista objavljuje se pod tehničkim uvjetima kojima se osigurava vjerodostojnost njegova sadržaja.

               Sustav uspostavljen radi osiguranja vjerodostojnosti dokumentira se na internetskim stranicama EUR-Lex i omogućuje jednostavnu provjeru vjerodostojnosti elektroničkog izdanja Službenog lista.”;

               (b)dodaje se sljedeći stavak 4.:

               „4.
                     Ako se, na temelju odluke Suda Europske unije ili radi zaštite osobnih podataka u skladu sa zakonodavstvom Unije, određene informacije moraju ukloniti iz Službenog lista nakon njegove objave, objavljuje se nova verzija elektroničkog izdanja predmetnog Službenog lista popraćena obaviješću o tome. Izvorna verzija elektroničkog izdanja predmetnog Službenog lista čuva se u arhivu Ureda za publikacije na neodređeno vrijeme.”;

               (2)Članak 3. zamjenjuje se sljedećim:

               „Članak 3.

               1.
                     Ako zbog nepredviđenog i iznimnog poremećaja u radu predmetnih informacijskih sustava elektroničko izdanje Službenog lista nije moguće objaviti na internetskim stranicama EUR-Lex, predmetno izdanje Službenog lista, u tiskanom ili elektroničkom obliku, izlaže se u prostorima Ureda za publikacije. Takvo izdanje vjerodostojno je i proizvodi pravne učinke.

               2.
                     Nakon ponovne uspostave funkcioniranja informacijskih sustava iz stavka 1. elektroničko izdanje Službenog lista koje odgovara izdanju objavljenom u skladu sa stavkom 1. stavlja se na raspolaganje na internetskim stranicama EUR-Lex. Od tog trenutka ono se smatra jedinim vjerodostojnim izdanjem i proizvodi pravne učinke.

               3.
                     Elektronička izdanja Službenog lista koja odgovaraju vjerodostojnim tiskanim izdanjima Službenog lista objavljenima nakon 1. srpnja 2013. smatraju se jedinim vjerodostojnim izdanjima od datuma stupanja na snagu ove Uredbe.”

               Članak 2.

               Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Uredba Vijeća (EU) br. 216/2013 od 7. ožujka 2013. o elektroničkom izdanju Službenog lista Europske unije (SL L 69, 13.3.2013., str. 1.).

                     (2)

                        Uredba (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja za elektroničke transakcije na unutarnjem tržištu i stavljanju izvan snage Direktive 1999/93/EZ (SL L 257, 28.8.2014., str. 73.).

                     (3)

                        Članak 66. Poslovnika Općeg suda i članak 95. Poslovnika Suda.

                     (4)

                        Članak 3. Uredbe.

                     (5)

                        SL L 347 od 20. prosinca 2013., SL L 221 od 25. srpnja 2014. i SL L 261I od 14. listopada 2019.

                     (6)

                        Uredba Vijeća (EU) br. 216/2013 od 7. ožujka 2013. o elektroničkom izdanju Službenog lista Europske unije (SL L 69, 13.3.2013., str. 1.).

                     (7)

                        Uredba (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja za elektroničke transakcije na unutarnjem tržištu i stavljanju izvan snage Direktive 1999/93/EZ (SL L 257, 28.8.2014., str. 73.).


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 17.7.2020.
            COM(2020) 323 final
            2020/0145(COD)
            Prijedlog
            UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o prekograničnim plaćanjima u Ö Uniji Õ (kodificirani tekst)
            (Tekst značajan za EGP)

               OBRAZLOŽENJE

               1.U kontekstu Europe građana Komisija veliku važnost pridaje pojednostavnjenju i objašnjenju prava Unije kako bi ono bilo jasnije i pristupačnije građanima te kako bi se građanima dala mogućnost i prilika da ostvare svoja posebna prava koja su im njime dana.

               Taj cilj ne može se ostvariti sve dok brojne odredbe koje su nekoliko puta izmijenjene, često i znatno, ostaju razasute u različitim aktima, pa se moraju tražiti dijelom u izvornom aktu, a dijelom u aktima o izmjenama. Kako bi se pronašla pravila na snazi, potreban je opsežan istraživački rad i usporedba mnogih različitih akata.

               Zbog toga je od ključne važnosti i kodifikacija pravila koja su često mijenjana kako bi pravo bilo jasno i transparentno.

               2.Komisija je 1. travnja 1987. donijela odluku
                  1
                da će svojem osoblju dati uputu o tome da bi sve akte trebalo kodificirati nakon najviše deset izmjena, naglasivši kako je riječ o minimalnom zahtjevu te da bi odjeli morali nastojati kodificirati tekstove za koje su nadležni i u kraćim razmacima kako bi se osiguralo da su odredbe jasno i lako razumljive.

               3.To je potvrđeno u Zaključcima predsjedništva Europskog vijeća u Edinburghu (u prosincu 1992.)
                  2
                te je naglašena važnost kodifikacije jer se njome osigurava izvjesnost u pogledu prava koje se primjenjuje na određeni predmet u određeno vrijeme.

               Kodifikacija se mora obaviti u cijelosti u skladu s uobičajenim postupkom za donošenje akata Unije.

               Budući da se akti koji se kodificiraju sadržajno ne izmjenjuju, Europski parlament, Vijeće i Komisija sporazumjeli su se u međuinstitucijskom sporazumu od 20. prosinca 1994. da se za brzo donošenje kodificiranih akata može primijeniti ubrzani postupak.

               4.Svrha je ovog prijedloga kodificirati Uredbu (EZ) br. 924/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o prekograničnim plaćanjima u Zajednici i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2560/2001
                  3
               . Novom uredbom nadomjestit će se razni akti koji su u nju ugrađeni
                  4
               ; u ovaj se prijedlog u cijelosti prenosi sadržaj akata koji se kodificiraju te se njime oni objedinjuju u jedan akt samo uz one formalne izmjene koje su potrebne za kodifikaciju.

               5.Prijedlog kodifikacije izrađen je na temelju privremene konsolidacije, na 24 službena jezika Uredbe (EZ) br. 924/2009 i akata o njihovim izmjenama, koju je obavio Ured za publikacije Europske unije s pomoću sustava za obradu podataka. U slučajevima kada su člancima dani novi brojevi, korelacija između starih i novih brojeva prikazana je u tablici u Prilogu II. ovoj Uredbi.

               🡻 924/2009 (prilagođeno)

               2020/0145 (COD)

               Prijedlog

               UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o prekograničnim plaćanjima u ⌦ Uniji ⌫ (kodificirani tekst)

               (Tekst značajan za EGP)

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor ⌦ o funkcioniranju Europske unije ⌫, a posebno njegov članak ⌦ 114. stavak 1. ⌫,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke
                  5
               ,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
                  6
               ,

               u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               🡻

               (1)Uredba (EZ) br. 924/2009 Europskog parlamenta i Vijeća
                  7
                značajno je izmijenjena nekoliko puta
                  8
               . Radi jasnoće i racionalnosti tu bi uredbu trebalo kodificirati.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 1. (prilagođeno)

               (2)Za pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta i da bi se olakšala prekogranična trgovina unutar ⌦ Unije ⌫ ključno je da naknade za prekogranična plaćanja u eurima budu jednake naknadama za odgovarajuća plaćanja u državi članici.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 5. (prilagođeno)

               (3)Ne preporučuje se primjenjivati načelo jednakosti naknada za platne instrumente koji su uglavnom ili isključivo u papirnatom obliku, kao što su čekovi, jer ih zbog njihove prirode, nije moguće obraditi tako učinkovito kao elektronička plaćanja.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 6. (prilagođeno)

               (4)Načelo jednakosti naknada trebalo bi se primjenjivati na plaćanja koja su inicirana ili zaključena u papirnatom obliku ili u gotovini koja se u lancu plaćanja obrađuju elektronički, isključujući čekove, te na sve naknade izravno ili neizravno povezane s platnom transakcijom, uključujući naknade vezane uz ugovor. Neizravne naknade uključuju naknade za uspostavu trajnog naloga, ili naknade za korištenje platne kartice, ili debitne ili kreditne kartice, koje bi trebale biti jednake za nacionalne i prekogranične platne transakcije u ⌦ Uniji ⌫.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 7.

               (5)Kako bi se spriječila rascjepkanost platnih tržišta, primjereno je primijeniti načelo jednakosti naknada. U tu svrhu, treba utvrditi nacionalno plaćanje s jednakim ili vrlo sličnim značajkama kao i prekogranično plaćanje za svaku kategoriju prekogranične platne transakcije. Trebalo bi omogućiti, između ostaloga, primjenu sljedećih kriterija za utvrđivanje nacionalnog plaćanja koje odgovara prekograničnom plaćanju: kanal koji se koristi za iniciranje, izvršavanje i zaključenje plaćanja, stupanj automatizacije, sva jamstva za plaćanje, status klijenta i odnos s pružateljem platnih usluga, ili upotrijebljeni platni instrument prema definiciji iz članka 4. točke 14. Direktive (EU) 2015/2366 Europskog parlamenta i Vijeća
                  9
               . Navedene se kriterije ne bi trebalo smatrati iscrpnima.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 8. (prilagođeno)

               (6)Nadležna tijela trebala bi izdati smjernice za utvrđivanje odgovarajućih plaćanja ako to smatraju potrebnim. Komisija kojoj, prema potrebi, pomaže Odbor za platni promet ⌦ osnovan u skladu s člankom 85. stavkom 1. Direktive 2007/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  10
                ⌫, trebala bi osigurati odgovarajuće upute i pomagati nadležnim tijelima.

               🡻 2019/518 uvodna izjava 4. (prilagođeno)

               (7)Kako bi se olakšalo funkcioniranje unutarnjeg tržišta i ⌦ izbjegle ⌫ nejednakosti između korisnika platnih usluga u državama članicama europodručja i onih u državama članicama izvan europodručja u pogledu prekograničnih plaćanja u eurima, nužno je osigurati da su naknade za prekogranična plaćanja u eurima unutar Unije usklađene s naknadama za odgovarajuća nacionalna plaćanja izvršena u nacionalnoj valuti države članice u kojoj se nalazi pružatelj platnih usluga čije usluge koristi korisnik platnih usluga. Smatra se da se pružatelj platnih usluga nalazi u onoj državi članici u kojoj svoje usluge pruža korisniku platnih usluga.

               🡻 2019/518 uvodna izjava 5. (prilagođeno)

               (8)Naknade za preračunavanje valuta čine znatan trošak prilikom prekograničnih plaćanja kada se u državi članici platitelja i državi članici primatelja plaćanja upotrebljavaju različite valute. Člankom 45. Direktive (EU) 2015/2366 zahtijeva se da naknade i tečaj koji se primjenjuje budu transparentni, u članku 52. stavku 3. te direktive navode se zahtjevi u vezi s obavješćivanjem u pogledu platnih transakcija obuhvaćenih okvirnim ugovorom te su člankom 59. stavkom 2. te direktive obuhvaćeni zahtjevi u vezi s obavješćivanjem za stranke koje nude usluge preračunavanja valuta na bankomatu ili na prodajnom mjestu. Nužno je uvesti dodatne mjere kako bi se potrošače zaštitilo od prekomjernih naknada za usluge preračunavanja valuta i osiguralo da potrošači dobiju informacije koje su im potrebne kako bi odabrali najbolju opciju preračunavanja valuta.

               🡻 2019/518 uvodna izjava 6. (prilagođeno)

               (9)⌦ Te ⌫ mjere trebale bi biti primjerene, odgovarajuće i ekonomične. Istodobno, u situacijama u kojima je platitelj suočen s različitim opcijama preračunavanja valuta na bankomatu ili na prodajnom mjestu, pružene informacije trebale bi omogućiti usporedbu kako bi platitelj mogao donijeti informiranu odluku.

               🡻 2019/518 uvodna izjava 7.

               (10)Kako bi se postigla usporedivost, naknade za preračunavanje valuta trebale bi za sva plaćanja na temelju kartica biti iskazane na isti način, odnosno kao postotne marže u odnosu na posljednje dostupne referentne devizne tečaje za euro koje je izdala Europska središnja banka (ESB). Marža će se možda morati temeljiti na tečaju koji proizlazi iz dvaju tečaja ESB-a u slučaju preračunavanja između dvije valute koje nisu euro.

               🡻 2019/518 uvodna izjava 8. (prilagođeno)

               (11)U skladu s općim zahtjevima u vezi s obavješćivanjem o naknadama za preračunavanje valuta koji su utvrđeni u Direktivi (EU) 2015/2366, pružatelji usluga preračunavanja valuta moraju priopćiti informacije o svojim naknadama za preračunavanje valuta prije iniciranja platne transakcije. Stranke koje nude usluge preračunavanja valuta na bankomatu ili na prodajnom mjestu trebale bi pružiti informacije o svojim naknadama za takve usluge na jasan i pristupačan način, na primjer tako da svoje naknade istaknu na šalteru ili digitalno prikažu na terminalu ili zaslonu u slučaju kupnje na internetu. Uz informacije iz članka 59. stavka 2. Direktive (EU) 2015/2366 te bi stranke prije iniciranja plaćanja trebale pružiti izričite informacije o iznosu koji treba platiti primatelju plaćanja u valuti koju upotrebljava primatelj plaćanja te o ukupnom iznosu koji platitelj treba platiti u valuti računa platitelja. Iznos koji treba platiti u valuti koju upotrebljava primatelj plaćanja trebao bi biti iskazan kao cijena robe ⌦ ili ⌫ usluga koji se kupuju i mogao bi biti prikazan na blagajni, a ne na terminalu za plaćanje. Valuta koju primatelj plaćanja upotrebljava u pravilu je lokalna valuta, ali u skladu s načelom slobode ugovaranja u pojedinim slučajevima mogla bi to biti neka druga valuta Unije. Ukupan iznos koji platitelj treba platiti u valuti računa platitelja trebao bi se sastojati od cijene robe ili usluga i naknade za preračunavanje valuta. Osim toga, oba iznosa trebala bi biti zabilježena na potvrdi ili na nekom drugom trajnom mediju.

               🡻 2019/518 uvodna izjava 9.

               (12)U pogledu članka 59. stavka 2. Direktive (EU) 2015/2366, ako se na bankomatu ili na prodajnom mjestu nudi usluga preračunavanja valuta, platitelj bi trebao moći odbiti tu uslugu i umjesto toga platiti u valuti koju upotrebljava primatelj plaćanja.

               🡻 2019/518 uvodna izjava 10.

               (13)Kako bi se platiteljima omogućila usporedba naknada za pojedine opcije preračunavanja valuta na bankomatu ili na prodajnom mjestu, pružatelji platnih usluga platitelja trebali bi ne samo uvrstiti potpuno usporedive informacije o naknadama koje se primjenjuju za preračunavanje valuta u opće uvjete svojega okvirnog ugovora, već bi te informacije na lako razumljiv i dostupan način također trebali objaviti na elektroničkoj platformi koja je široko dostupna i lako pristupačna, a posebno na svojim internetskim stranicama za korisnike, svojim internetskim stranicama za e-bankarstvo i na svojim aplikacijama za mobilno bankarstvo. To bi omogućilo razvoj internetskih stranica za usporedbu kako bi potrošači lakše mogli uspoređivati cijene kada putuju ili kupuju u inozemstvu. Osim toga, pružatelji platnih usluga platitelja trebali bi upotrebom široko dostupnih i lako pristupačnih elektroničkih komunikacijskih kanala, kao što su SMS poruke, e-pošta ili slanje obavijesti putem aplikacije platitelja za mobilno bankarstvo, podsjetiti platitelje na naknade koje se primjenjuju za preračunavanje valuta kada se plaćanje na temelju kartica vrši u drugoj valuti. Pružatelji platnih usluga trebali bi se s korisnicima platnih usluga dogovoriti o elektroničkom komunikacijskom kanalu putem kojeg će pružati informacije o naknadama za preračunavanje valuta, vodeći računa o najefikasnijem načinu da te informacije dođu do platitelja. Pružatelji platnih usluga također bi trebali prihvaćati zahtjeve korisnika platnih usluga da ne primaju elektroničke poruke s informacijama o naknadama za preračunavanje valuta.

               🡻 2019/518 uvodna izjava 11. (prilagođeno)

               (14)Redoviti podsjetnici primjereni su u situacijama kada platitelj tijekom duljih razdoblja boravi u inozemstvu, na primjer kada je platitelj upućen na rad ili studira u inozemstvu ili ako platitelj redovito koristi karticu za kupnju na internetu u lokalnoj valuti. Obvezom slanja takvih podsjetnika bi se osigurala informiranost platitelja o različitim opcijama preračunavanja valuta.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 9. (prilagođeno)

               (15)Važno je pojednostavniti izvršavanje prekograničnih plaćanja od strane pružatelja platnih usluga. U tom bi pogledu trebalo promicati standardizaciju, posebno što se tiče korištenja međunarodnog ⌦ identifikacijskog ⌫ broja računa ⌦ za plaćanje ⌫ (IBAN) i ⌦ poslovnog ⌫ identifikacijskog koda (BIC). Stoga je primjereno da pružatelji platnih usluga korisnicima platnih usluga dodijele IBAN i BIC za dotični račun.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 10. (prilagođeno)

               (16)Kako bi se osigurala kontinuirana, pravovremena i učinkovita izrada statistike platne bilance ⌦ u okviru jedinstvenog područja plaćanja u eurima (SEPA) ⌫ poželjno ⌦ je ⌫ osigurati da i dalje bude moguće prikupiti lako dostupne podatke o plaćanjima, kao što su IBAN, BIC i iznos transakcije ili osnovne, agregirane podatke o plaćanjima za različite platne instrumente ako proces prikupljanja ne narušava automatiziranu obradu plaćanja i ako bi se mogao u potpunosti automatizirati. Ova Uredba ne utječe na obveze izvješćivanja za druge regulatorne svrhe, kao na primjer za sprečavanje pranja novca ili financiranje terorizma, ili za fiskalne potrebe.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 14.

               (17)Nadležna tijela trebaju biti ovlaštena za učinkovito obavljanje svojih nadzornih dužnosti i poduzimanje svih potrebnih mjera kako bi osigurala da pružatelji platnih usluga ispunjavaju odredbe ove Uredbe.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 15. (prilagođeno)

               (18)Kako bi se osigurala mogućnost korištenja pravne zaštite u slučaju nepravilne primjene ove Uredbe, države članice bi trebale utvrditi odgovarajuće i učinkovite pritužbene postupke i postupke rješavanja sporova za rješavanje svih sporova između korisnika platnih usluga i pružatelja platnih usluga. Također je važno da se odrede nadležna tijela i tijela za izvansudske pritužbene postupke i izvansudsko rješavanje sporova.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 16. (prilagođeno)

               (19)Nužno je osigurati da nadležna tijela i tijela za izvansudske pritužbe i izvansudsko rješavanje sporova unutar ⌦ Unije ⌫ aktivno surađuju kako bi se neometano i pravodobno rješavali prekogranični sporovi na temelju ove Uredbe. Treba omogućiti da takva suradnja bude u obliku razmjene informacija o pravu ili pravnoj praksi u njihovoj nadležnosti, ili, ako je to primjereno, prijenosa ili preuzimanja pritužbenih postupaka i postupaka za rješavanje sporova.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 17.

               (20)Nužno je da države članice propišu učinkovite, razmjerne i odvraćajuće sankcije u nacionalnom zakonodavstvu za nepridržavanje ove Uredbe.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 18. (prilagođeno)

               (21)Proširenje primjene ove Uredbe na druge valute osim eura imalo bi jasne koristi, posebno u odnosu na broj obuhvaćenih plaćanja. Kako bi se državama članicama koje nemaju euro kao svoju valutu omogućilo da prošire primjenu ove Uredbe na prekogranična plaćanja izražena u njihovoj nacionalnoj valuti, trebalo bi utvrditi postupak obavješćivanja.

               🡻 2019/518 uvodna izjava 12. (prilagođeno)

               (22)Komisija bi Europskom parlamentu, Vijeću, ESB-u i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru trebala podnijeti izvješće o primjeni pravila o ujednačavanju troškova prekograničnih plaćanja u eurima s troškom nacionalnih transakcija u nacionalnim valutama te o učinkovitosti zahtjeva u vezi s obavješćivanjem o preračunavanju valuta koji su utvrđeni u ovoj Uredbi. Komisija bi također trebala analizirati daljnje mogućnosti – i tehničku izvedivost tih mogućnosti – proširenja pravila o jednakim naknadama na sve valute Unije te daljnjeg poboljšanja transparentnosti i usporedivosti naknada za preračunavanje valuta, kao i mogućnost da stranke koje nisu pružatelj platnih usluga platitelja onemoguće i omoguće opciju prihvaćanja preračunavanja valuta.

               🡻 924/2009 uvodna izjava 22. (prilagođeno)

               (23)⌦ S obzirom na to da ⌫ države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri postići ciljeve ove Uredbe ⌦ nego se ⌫, zbog njihovog opsega ili učinaka, oni mogu bolje postići na razini ⌦ Unije, Unija ⌫ može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti ⌦ utvrđenim u članku 5. ⌫ Ugovora ⌦ o Europskoj uniji ⌫. U skladu s načelom proporcionalnosti ⌦ utvrđenim u tom članku ⌫, ova Uredba ne premašuje okvire onoga što je nužno za postizanje tih ciljeva,

               🡻 924/2009

               DONIJELI SU OVU UREDBU:

               Članak 1.

               Predmet i područje primjene

               🡻 2019/518 članak 1. stavak 1. točka (a)

               1. Ovom se Uredbom utvrđuju pravila o prekograničnim plaćanjima i transparentnosti naknada za preračunavanje valuta unutar Unije.

               🡻 924/2009

               2. Ova se Uredba primjenjuje na prekogranična plaćanja, u skladu s odredbama Direktive (EU) 2015/2366, koja su izražena u eurima ili u nacionalnim valutama država članica koje su dostavile svoju odluku o proširenju primjene ove Uredbe na svoju nacionalnu valutu u skladu s člankom 13.

               🡻 2019/518 članak 1. stavak 1. točka (b)

               Neovisno o prvom podstavku ovog stavka, članci 4. i 5. primjenjuju se na nacionalna i prekogranična plaćanja koja su izražena ili u eurima ili u nacionalnoj valuti države članice koja nije euro te koja uključuju uslugu preračunavanja valuta.

               🡻 924/2009 (prilagođeno)

               3. Ova se Uredba ne primjenjuje na plaćanja koja izvrše pružatelji platnih usluga za vlastiti račun ili u ime drugih pružatelja platnih usluga.

               Članak 2.

               Definicije

               Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se sljedeće definicije:

               (1)„prekogranično plaćanje” znači elektronički obrađena platna transakcija koja je inicirana od strane platitelja ili od strane primatelja plaćanja ili preko primatelja plaćanja pri čemu se platiteljev pružatelj platnih usluga i pružatelj platnih usluga primatelja plaćanja nalaze u različitim državama članicama;

               (2)„nacionalno plaćanje” znači elektronički obrađena platna transakcija koja je inicirana od strane platitelja ili od strane primatelja plaćanja ili preko primatelja plaćanja, pri čemu se platiteljev pružatelj platnih usluga i pružatelj platnih usluga primatelja plaćanja nalaze u istoj državi članici;

               (3)„platitelj” znači fizička ili pravna osoba koja ima račun za plaćanje i koja da suglasnost za izvršenje naloga za plaćanje s tog računa ili, ako račun za plaćanje ne postoji, fizička ili pravna osobu koja daje nalog za plaćanje;

               (4)„primatelj plaćanja” znači fizička ili pravna osoba za koju su namijenjena novčana sredstva koja su predmet platne transakcije;

               (5)„pružatelj platnih usluga” znači bilo koja kategorija ⌦ pravnih osoba ⌫ iz članka 1. stavka 1. Direktive (EU) 2015/2366 i fizičke ili pravne osobe iz članka 32. te Direktive, ali ne uključuje institucije navedene u članku 2. stavku 5. točkama 4. do 23. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća
                  11
                koje se koriste izuzećem za države članice, koje se ostvaruje u skladu s člankom 2. stavkom 5. Direktive (EU) 2015/2366;

               (6)„korisnik platnih usluga” znači fizička ili pravna osoba koja se koristi platnom uslugom u svojstvu platitelja i/ili primatelja plaćanja;

               (7)„platna transakcija” znači polaganje, prijenos ili podizanje novčanih sredstava koje je inicirano od strane platitelja ili od strane primatelja plaćanja ili preko primatelja plaćanja, bez obzira na bilo kakve temeljne obveze između platitelja i primatelja plaćanja;

               (8)„nalog za plaćanje” znači instrukcija koju platitelj ili primatelj plaćanja podnosi svom pružatelju platnih usluga, a kojom se traži izvršenje platne transakcije;

               🡻 2019/518 članak 1. stavak 2.

               (9)„naknada” znači svaki iznos koji pružatelj platnih usluga zaračunava korisniku platnih usluga i koji je izravno ili neizravno povezan s platnom transakcijom, svaki iznos koji pružatelj platnih usluga ili stranka koja pruža usluge preračunavanja valuta zaračunava korisniku platnih usluga za uslugu preračunavanja valuta u skladu s člankom 59. stavkom 2. Direktive (EU) 2015/2366 ili kombinacija tih iznosa;

               🡻 260/2012 članak 17. stavak 1.

               (10)„novčana sredstva” znači novčanice i kovanice, knjižni novac i elektronički novac prema definiciji iz članka 2. stavka 2. Direktive 2009/110/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  12
               ;

               🡻 924/2009

               (11)„potrošač” znači fizička osoba koja djeluje izvan područja svoje trgovačke, poslovne ili profesionalne djelatnosti;

               (12)„mikropoduzeće” znači poduzeće koje je u vrijeme sklapanja ugovora o platnoj usluzi poduzeće prema definiciji iz članka 1. i članka 2. stavaka 1. i 3. Priloga Preporuci Komisije 2003/361/EZ
                  13
               ;

               (13)„međubankovna naknada” znači naknada plaćena za svaku transakciju izravnog terećenja između platiteljevog pružatelja platnih usluga i pružatelja platnih usluga primatelja plaćanja;

               (14)„izravno terećenje” znači platna usluga za terećenje platiteljevog računa za plaćanje, kada platnu transakciju inicira primatelj plaćanja na osnovi suglasnosti platitelja dane primatelju plaćanja, pružatelju platnih usluga primatelja plaćanja ili pružatelju platnih usluga samog platitelja;

               (15)„shema izravnog terećenja” znači zajednički skup pravila, praksâ i standarda dogovorenih između pružatelja platnih usluga za izvršenje transakcija izravnog terećenja.

               Članak 3.

               Naknade za prekogranična plaćanja i odgovarajuća nacionalna plaćanja

               🡻 2019/518 članak 1. stavak 3. točka (a)

               1. Naknade koje pružatelj platnih usluga zaračunava korisniku platnih usluga za prekogranična plaćanja u eurima jednake su naknadama koje taj pružatelj platnih usluga zaračunava za odgovarajuća nacionalna plaćanja jednake vrijednosti u nacionalnoj valuti države članice u kojoj se nalazi pružatelj platnih usluga čije usluge koristi korisnik platnih usluga.

               🡻 2019/518 članak 1. stavak 3. točka (b)

               2. Naknade koje pružatelj platnih usluga zaračunava korisniku platnih usluga za prekogranična plaćanja u nacionalnoj valuti države članice koja je dostavila svoju odluku o proširenju primjene ove Uredbe na svoju nacionalnu valutu u skladu s člankom 13. jednake su naknadama koje taj pružatelj platnih usluga zaračunava korisnicima platnih usluga za odgovarajuća nacionalna plaćanja jednake vrijednosti i u istoj valuti.

               🡻 924/2009

               3. Pri procjenjivanju visine naknada za prekogranično plaćanje, za potrebe udovoljavanja stavku 1., pružatelj platnih usluga utvrđuje odgovarajuće nacionalno plaćanje.

               Nadležna tijela izdaju smjernice za utvrđivanje odgovarajućih nacionalnih plaćanja ako smatraju da je to potrebno. Nadležna tijela aktivno surađuju u Odboru za platni promet osnovanom u skladu s člankom 85. stavkom 1. Direktive 2007/64/EZ kako bi se osigurala usklađenost smjernica za odgovarajuća nacionalna plaćanja.

               🡻 2019/518 članak 1. stavak 3. točka (d)

               4.
                     Stavci 1. i 2. ne primjenjuju se na naknade za preračunavanje valuta.

               🡻 2019/518 članak 1. stavak 4.

               Članak 4.

               Naknade za preračunavanje valuta povezane s transakcijama na temelju kartica

               1. U pogledu zahtjeva u vezi s obavješćivanjem o naknadama za preračunavanje valuta i primjenjivom tečaju, kako je utvrđeno u članku 45. stavku 1., članku 52. stavku 3. i članku 59. stavku 2. Direktive (EU) 2015/2366, pružatelji platnih usluga i stranke koje pružaju usluge preračunavanja valuta na bankomatu ili na prodajnom mjestu, kako je navedeno u članku 59. stavku 2. te direktive, iskazuju ukupne naknade za preračunavanje valuta kao postotnu maržu u odnosu na posljednje dostupne referentne devizne tečaje za euro koje je izdala Europska središnja banka (ESB). Ta marža mora se priopćiti platitelju prije iniciranja platne transakcije.

               2. Pružatelji platnih usluga također moraju marže iz stavka 1. objaviti na razumljiv i lako dostupan način na elektroničkoj platformi koja je široko dostupna i lako pristupačna.

               3. Uz informacije iz stavka 1., stranka koja pruža usluge preračunavanja valuta na bankomatu ili na prodajnom mjestu mora platitelju prije iniciranja platne transakcije dati sljedeće informacije:

               (a)iznos koji bi trebalo platiti primatelju plaćanja u valuti koju upotrebljava primatelj plaćanja;

               (b)iznos koji bi trebao platiti platitelj u valuti računa platitelja.

               4. Stranka koja pruža usluge preračunavanja valuta na bankomatu ili prodajnom mjestu mora jasno prikazati informacije iz stavka 1. na bankomatu ili na prodajnom mjestu. Prije iniciranja platne transakcije ta stranka također obavješćuje platitelja o mogućnosti plaćanja u valuti koju upotrebljava primatelj plaćanja te da preračunavanje valuta naknadno izvršava pružatelj platnih usluga platitelja. Informacije iz stavaka 1. i 3. moraju se platitelju također staviti na raspolaganje na trajnom mediju nakon iniciranja platne transakcije.

               5. Pružatelj platnih usluga platitelja šalje platitelju elektroničku poruku s informacijama iz stavka 1. za svaku platnu karticu koju je pružatelj platnih usluga platitelja izdao platitelju i koja je povezana s istim računom, bez nepotrebnog odgađanja nakon što pružatelj platnih usluga platitelja zaprimi nalog za plaćanje za podizanje gotovine na bankomatu ili za plaćanje na prodajnom mjestu koji je izražen u bilo kojoj valuti Unije različitoj od valute računa platitelja.

               Neovisno o prvom podstavku, takva poruka šalje se jednom u svakom mjesecu u kojem pružatelj platnih usluga platitelja od platitelja primi nalog za plaćanje izražen u istoj valuti.

               6. Pružatelj platnih usluga dogovara se s korisnikom platnih usluga o elektroničkom komunikacijskom kanalu ili kanalima koji su široko dostupni i lako pristupačni i putem kojih će pružatelj platnih usluga slati poruku iz stavka 5.

               Pružatelj platnih usluga mora korisnicima platnih usluga ponuditi mogućnost da onemoguće opciju primanja elektroničkih poruka iz stavka 5.

               Pružatelj platnih usluga i korisnik platnih usluga mogu se dogovoriti da se stavak 5. i ovaj stavak ne primjenjuju u cijelosti ili djelomično ako korisnik platnih usluga nije potrošač.

               7. Informacije iz ovog članka pružaju se bez naplate naknade te na neutralan i razumljiv način.

               🡻 2019/518 članak 1. stavak 5.

               Članak 5.

               Naknade za preračunavanje valuta u vezi s kreditnim transferima

               1. Kada pružatelj platnih usluga platitelja nudi uslugu preračunavanja valuta u vezi s kreditnim transferom, kako je definiran u članku 4. točki 24. Direktive (EU) 2015/2366, koji je iniciran izravno online koristeći internetske stranice ili aplikaciju za mobilno bankarstvo pružatelja platnih usluga, pružatelj platnih usluga, u odnosu na članak 45. stavak 1. i članak 52. stavak 3. te direktive, platitelja prije iniciranja platne transakcije na jasan, neutralan i razumljiv način obavješćuje o procijenjenim naknadama za usluge preračunavanja valuta koje se primjenjuju na taj kreditni transfer.

               2. Pružatelj platnih usluga prije iniciranja platne transakcije priopćuje platitelju na jasan, neutralan i razumljiv način procijenjeni ukupan iznos kreditnog transfera u valuti računa platitelja, uključujući sve naknade za transakcije i sve naknade za preračunavanje valuta. Pružatelj platnih usluga također mora priopćiti procijenjeni iznos koji se primatelju plaćanja šalje u valuti koju primatelj plaćanja upotrebljava.

               🡻 924/2009 (prilagođeno)

               Članak 6.

               Mjere za pojednostavnjenje automatizacije plaćanja

               1. Pružatelj platnih usluga, ako je to primjenljivo, korisniku platnih usluga priopćava ⌦ međunarodni identifikacijski broj računa za plaćanje ⌫ (IBAN) korisnika platnih usluga i ⌦ poslovni identifikacijski kod ⌫ (BIC) pružatelja platnih usluga.

               Osim toga, ako je to primjenljivo pružatelj platnih usluga, navodi IBAN korisnika platnih usluga i BIC pružatelja platnih usluga u izvacima s računa ili njihovim prilozima.

               Pružatelj platnih usluga korisniku platnih usluga besplatno pruža informacije koje se traže u skladu s ovim stavkom.

               🡻 260/2012 članak 17. stavak 3. točka (b) (prilagođeno)

               2. Pružatelj platnih usluga može korisniku platnih usluga zaračunati dodatne naknade uz one koje su zaračunate u skladu s člankom 3. stavkom 1. ako taj korisnik naloži pružatelju platnih usluga da izvrši prekogranično plaćanje bez priopćavanja IBAN-a i, prema potrebi, i u skladu s Uredbom (EU) br. 260/2012 Europskog parlamenta i Vijeća
                  14
               , odgovarajućeg BIC-a za račun za plaćanje u drugoj državi članici. Te naknade moraju biti primjerene i u skladu s troškovima. One moraju biti dogovorene između pružatelja platnih usluga i korisnika platnih usluga. Pružatelj platnih usluga pravodobno obavješćuje korisnika platnih usluga o iznosu dodatnih naknada prije nego što takav dogovor postane obvezujući za korisnika platnih usluga.

               🡻 924/2009 (prilagođeno)

               3. Prema potrebi, s obzirom na prirodu dotične platne transakcije, pri svakom izdavanju računa za robu i usluge u ⌦ Uniji ⌫ dobavljač robe i usluga koji prihvaća plaćanja obuhvaćena ovom Uredbom svojim klijentima priopćava svoj IBAN i BIC svoga pružatelja platnih usluga.

               Članak 7.

               Obveze izvješćivanja o platnoj bilanci

               🡻 260/2012 članak 17. stavak 4. (prilagođeno)

               1. Države članice ukidaju nacionalne obveze izvješćivanja na osnovi namire za statistiku platne bilance koje vrijede za pružatelje platnih usluga u vezi s platnim transakcijama njihovih klijenata.

               🡻 924/2009 (prilagođeno)

               2. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., države članice mogu prikupljati agregirane podatke ili druge odgovarajuće lako dostupne podatke, pod uvjetom da takvo prikupljanje ne utječe na automatiziranu obradu plaćanja i da ga pružatelji platnih usluga mogu u cijelosti automatizirati.

               Članak 8.

               Nadležna tijela

               Države članice imenuju nadležna tijela odgovorna za osiguranje usklađenosti s ovom Uredbom.

               Države članice obavješćuju Komisiju bez odlaganja o svim promjenama u vezi s ⌦ nadležnim ⌫ tijelima ⌦ obaviještenim u skladu sa člankom 9., stavkom 2., Uredbe (EZ) br. 924/2009 ⌫.

               Države članice od nadležnih tijela zahtijevaju da učinkovito prate usklađenost s ovom Uredbom i poduzimaju sve potrebne mjere za osiguranje takve usklađenosti.

               Članak 9.

               Pritužbeni postupci za navodna kršenja ove Uredbe

               1. Države članice utvrđuju postupke koji korisnicima platnih usluga i drugim zainteresiranim stranama omogućuju podnošenje pritužbi nadležnim tijelima u vezi s navodnim kršenjem odredaba ove Uredbe od strane pružatelja platnih usluga.

               2. Prema potrebi, i ne dovodeći u pitanje pravo na pokretanje postupka pred sudom u skladu s nacionalnim procesnim pravom, nadležna tijela obavješćuju podnositelja pritužbe o postojanju izvansudskih pritužbenih postupaka i postupaka izvansudskog rješavanja sporova utvrđenih u skladu s člankom 10.

               Članak 10.

               Izvansudski pritužbeni postupci i postupci za izvansudsko rješavanje sporova

               1. Države članice utvrđuju odgovarajuće i djelotvorne izvansudske pritužbene postupke i postupke za izvansudsko rješavanje sporova između korisnika platnih usluga i njihovih pružatelja platnih usluga u vezi s pravima i obvezama koje proizlaze iz ove Uredbe. U te svrhe države članice, imenuju ⌦ nadležna ⌫ tijela.

               2. Države članice obavješćuju Komisiju bez odlaganja o svim promjenama u vezi s tijelima ⌦ obaviještenim u skladu sa člankom 11. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 924/2009 ⌫.

               3. Države članice mogu odrediti da se ovaj članak primjenjuje samo na korisnike platnih usluga koji su potrošači ili mikropoduzeća. U tom slučaju države članice o tome obavješćuju Komisiju.

               Članak 11.

               Prekogranična suradnja

               Nadležna tijela i tijela odgovorna za izvansudske pritužbene postupke i postupke za izvansudsko rješavanje sporova iz različitih država članica, navedena u člancima 8. i 10. aktivno i ekspeditivno surađuju u rješavanju prekograničnih sporova. Države članice osiguravaju da dođe do takve suradnje.

               Članak 12.

               Sankcije

               Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju na kršenje ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere za osiguranje njihove provedbe. Sankcije moraju biti ⌦ učinkovite, proporcionalne ⌫ i odvraćajuće. Države članice obavješćuju Komisiju bez odlaganja o svim izmjenama koje utječu ⌦ na pravila i mjere obaviještene u skladu sa člankom 13. Uredbe (EZ) br. 924/2009 ⌫.

               Članak 13.

               Primjena na druge valute osim eura

               Država članica koja nema euro kao svoju valutu i koja odluči proširiti primjenu ove Uredbe na svoju nacionalnu valutu, o tome obavješćuje Komisiju. Ta se obavijest objavljuje u Službenom listu Europske unije. Proširena primjena ove Uredbe stupa na snagu 14 dana nakon takve objave.

               🡻 2019/518 članak 1. stavak 6. (prilagođeno)

               Članak 14.

               Preispitivanje

               1. Do 19. travnja 2022. Komisija podnosi Europskom parlamentu, Vijeću, ESB-u i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru izvješće o primjeni i učinku ove Uredbe, koje posebno sadržava:

               (a)evaluaciju načina na koji pružatelji platnih usluga primjenjuju članak 3. ove Uredbe;

               (b)evaluaciju razvoja opsegâ i naknada za nacionalna i prekogranična plaćanja u nacionalnim valutama država članica i u eurima od ⌦ datuma ⌫ donošenja Uredbe (EU) 2019/518 Europskog parlamenta i Vijeća
                  15
                ⌦ , odnosno, 19. ožujka 2019. ⌫;

               (c)evaluaciju učinka članka 3. ove Uredbe na razvoj naknada za preračunavanje valuta i drugih naknada povezanih s platnim uslugama i na platitelje i na primatelje plaćanja;

               (d)evaluaciju procijenjenog učinka izmjene članka 3. stavka 1. ove Uredbe, kako bi se obuhvatile sve valute država članica;

               (e)evaluaciju načina na koji pružatelji usluga preračunavanja valuta primjenjuju zahtjeve u vezi s obavješćivanjem utvrđene u člancima 4. i 5. ove Uredbe i nacionalnom zakonodavstvu kojim se provodi članak 45. stavak 1., članak 52. stavak 3. i članak 59. stavak 2. Direktive (EU) 2015/2366, te jesu li ta pravila povećala transparentnost naknada za preračunavanje valuta;

               (f)evaluaciju toga jesu li se i u kojoj mjeri pružatelji usluga preračunavanja valuta suočili s poteškoćama u praktičnoj primjeni članaka 4. i 5. ove Uredbe i nacionalnog zakonodavstva kojim se provodi članak 45. stavak 1., članak 52. stavak 3. i članak 59. stavak 2. Direktive (EU) 2015/2366;

               (g)analizu troškova i koristi komunikacijskih kanala i tehnologija koje pružatelji usluga preračunavanja valuta koriste ili koji su im dostupni, a kojima se može dodatno poboljšati transparentnost naknada za preračunavanje valuta, uključujući evaluaciju toga postoje li određeni kanali koje bi pružatelji platnih usluga trebali biti obvezni nuditi za slanje informacija iz članka 4.; ta analiza uključuje i procjenu tehničke izvedivosti istodobnog otkrivanja informacija iz članka 4. stavaka 1. i 3. ove Uredbe, prije iniciranja svake transakcije, za sve opcije preračunavanja valuta dostupne na bankomatu ili na prodajnom mjestu;

               (h)analizu troškova i koristi uvođenja mogućnosti da platitelji blokiraju opciju preračunavanja valuta koju nudi stranka koja nije pružatelj platnih usluga platitelja na bankomatu ili na prodajnom mjestu te da promijene svoje odabrane opcije u tom pogledu;

               (i)analizu troškova i koristi uvođenja zahtjeva da pružatelj usluga platnog prometa platitelja, prilikom pružanja usluga preračunavanja valuta u vezi s pojedinačnom platnom transakcijom, primjenjuje tečaj preračunavanja valuta koji se primjenjuje u trenutku iniciranja transakcije pri obračunu i namirenju transakcije.

               2. Izvješće iz stavka 1. obuhvaća barem razdoblje od 15. prosinca 2019. do 19. listopada 2021. U njemu se uzimaju u obzir specifičnosti raznih platnih transakcija, pri čemu se posebno razlikuju transakcije inicirane na bankomatu i na prodajnom mjestu.

               Pri pripremi svojeg izvješća Komisija se može koristiti podacima koje su države članice prikupile u vezi sa stavkom 1.

               🡻 924/2009 (prilagođeno)

               Članak 15.

               Stavljanje izvan snage

               Uredba (EZ) br. ⌦ 924/2009 ⌫ stavlja se izvan snage.

               Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu ⌦ i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga II ⌫.

               Članak 16.

               Stupanje na snagu

               Ova Uredba stupa na snagu ⌦ 20. travnja 2021. ⌫

               Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

                     (1)

                        COM(87) 868 PV.

                     (2)

                        Vidi Prilog 3. dijelu A. Zaključaka.

                     (3)

                        Unesena u zakonodavni program za 2020.

                     (4)

                        Vidi Prilog I. ovom prijedlogu.

                     (5)

                        SL C […], […], str. […].

                     (6)

                        SL C […], […], str. […].

                     (7)

                        Uredba (EZ) br. 924/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o prekograničnim plaćanjima u Zajednici i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2560/2001 (SL L 266, 9.10.2009., str. 11.).

                     (8)

                        Vidjeti Prilog I.

                     (9)

                        Direktiva (EU) 2015/2366 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o platnim uslugama na unutarnjem tržištu, o izmjeni direktiva 2002/65/EZ, 2009/110/EZ i 2013/36/EU te Uredbe (EU) br. 1093/2010 i o stavljanju izvan snage Direktive 2007/64/EZ (SL L 337, 23.12.2015., str. 35.).

                     (10)

                        Direktiva 2007/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o platnim uslugama na unutarnjem tržištu i o izmjeni direktiva 97/7/EZ, 2002/65/EZ, 2005/60/EZ i 2006/48/EZ te stavljanju izvan snage Direktive 97/5/EZ (SL L 319, 5.12.2007., str. 1.).

                     (11)

                        Direktivom 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.).

                     (12)

                        Direktiva 2009/110/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o osnivanju, obavljanju djelatnosti i bonitetnom nadzoru poslovanja institucija za elektronički novac te o izmjeni direktiva 2005/60/EZ i 2006/48/EZ i stavljanju izvan snage Direktive 2000/46/EZ (SL L 267, 10.10.2009., str. 7.).

                     (13)

                        Preporuka Komisije 2003/361/EZ od 6. svibnja 2003. o definiciji mikropoduzeća te malih i srednjih poduzeća (SL L 124, 20.5.2003., str. 36.).

                     (14)

                        Uredba (EU) br. 260/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. ožujka 2012. o utvrđivanju tehničkih i poslovnih zahtjeva za kreditne transfere i izravna terećenja u eurima i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 924/2009 (SL L 94, 30.3.2012., str. 22.).

                     (15)

                        Uredba (EU) 2019/518 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. ožujka 2019. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 924/2009 u pogledu određenih naknada za prekogranična plaćanja u Uniji i naknada za preračunavanje valuta (SL L 91, 29.3.2019., str. 36.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 17.7.2020.
            COM(2020) 323 final
            PRILOZI
            Prijedlog
            UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o prekograničnim plaćanjima u Uniji (kodificirani tekst)(Tekst značajan za EGP)

               🡹

               PRILOG I

               Uredba stavljena izvan snage i popis njezinih naknadnih izmjena

                        Uredba (EZ) br. 924/2009
                        Europskog parlamenta i Vijeća

                        (SL L 266, 9.10.2009., str. 11.)

                        Uredba (EU) br. 260/2012
                           Europskog parlamenta i Vijeća

                        (SL L 94, 30.3.2012., str. 22.)

                        Uredba (EU) 2019/518
                           Europskog parlamenta i Vijeća

                        (SL L 91, 29.3.2019., str. 36.)

               _____________

               PRILOG II

               Korelacijska tablica

                        Uredba (EZ) br. 924/2009

                        Ova Uredba

                        Članak 1. stavci 1., 2. i 3.

                        Članak 1. stavci 1., 2. i 3.

                        Članak 1. stavak 4.

                        -

                        Članak 2.

                        Članak 2.

                        Članak 3. stavak 1.

                        Članak 3. stavak 1.

                        Članak 3. stavak 1.a

                        Članak 3. stavak 2.

                        Članak 3. stavak 2.

                        Članak 3. stavak 3.

                        Članak 3. stavak 4.

                        Članak 3. stavak 4.

                        Članak 3.a

                        Članak 4.

                        Članak 3.b

                        Članak 5.

                        Članak 4. stavak 1.

                        Članak 6. stavak 1.

                        Članak 4. stavak 3.

                        Članak 6. stavak 2.

                        Članak 4. stavak 4.

                        Članak 6. stavak 3.

                        Članak 5.

                        Članak 7.

                        Članak 6.

                        -

                        Članak 7.

                        -

                        Članak 9., prvi stavak

                        Članak 8., prvi stavak

                        Članak 9., drugi stavak

                        Članak 8., drugi stavak

                        Članak 9., treći stavak

                        -

                        Članak 9., četvrti stavak

                        Članak 8., treći stavak

                        Članak 10. stavak 1., prvi stavak

                        Članak 9. stavak 1.

                        Članak 10. stavak 1., drugi stavak

                        -

                        Članak 10. stavak 2.

                        Članak 9. stavak 2.

                        Članak 11.

                        Članak 10.

                        Članak 12.

                        Članak 11.

                        Članak 13.

                        Članak 12.

                        Članak 14. stavak 1.

                        Članak 13.

                        Članak 14. stavak 2.

                        -

                        Članak 14. stavak 3.

                        -

                        Članak 15.

                        Članak 14.

                        Članak 16.

                        Članak 15.

                        Članak 17.

                        Članak 16.

                        -

                        Prilog I

                        -

                        Prilog II

               _____________