				|

		52014PC0538

			Prijedlog PROVEDBENE ODLUKE VIJEĆA o ovlašćivanju Njemačke da na električnu energiju koja se izravno dostavlja plovilima na vezu u luci primjenjuje sniženu stopu poreza u skladu s člankom 19. Direktive 2003/96/EZ /* COM/2014/0538 final - 2014/0247 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Oporezivanje energenata i električne
energije u Uniji uređeno je Direktivom Vijeća 2003/96/EZ ([1]) (dalje u tekstu
„Direktiva o oporezivanju energije” ili „Direktiva”).
U skladu s člankom
19. stavkom 1. Direktive, uz odredbe predviđene posebno u
njezinim člancima 5., 15. i 17., Vijeće može, djelujući
jednoglasno na prijedlog Komisije, ovlastiti bilo koju državu članicu da
uvede daljnja oslobođenja ili sniženja razine oporezivanja radi provođenja
pojedinih politika.
Cilj je ovog prijedloga dopustiti
Njemačkoj primjenu snižene stope poreza na električnu energiju koja
se izravno dostavlja plovilima na vezu u luci (dalje u tekstu „električna
energija s obale”). Tim izuzećem namjerava se dati gospodarski poticaj
upotrebi električne energije s obale kako bi se smanjilo
onečišćenje zraka u lučkim gradovima.
Zahtjev i njegov općeniti kontekst
Vijeće je 12. srpnja 2011. donijelo
Provedbenu odluku Vijeća 2011/445/EU o ovlašćivanju Njemačke za
primjenu snižene stope poreza na električnu energiju koja se izravno
dostavlja plovilima na vezu u luci („električna energija s obale”) u
skladu s člankom 19. Direktive 2003/96/EZ ([2]). Ta Odluka
istječe 16. srpnja 2014.
Njemačke vlasti zatražile su u dopisu od
26. veljače 2014. novu odluku o ovlaštenju kojom će se
Njemačkoj omogućiti da i dalje primjenjuje sniženje poreza.
Njemačka je zatražila da se sniženje odobri na razdoblje od šest godina.
Zatraženom mjerom Njemačka želi i dalje
poticati upotrebu električne energije s obale koja se smatra manje
onečišćujućom alternativom proizvodnji električne energije
na plovilima na vezu u luci. Ako se mjera ne odobri, električna energija s
obale morat će se oporezivati prema općoj nacionalnoj stopi poreza na
električnu energiju, koja iznosi 20,50 EUR/MWh.
S druge strane, na temelju
članka 14. stavka 1. točke (c) Direktive o
oporezivanju energije države članice obvezne su izuzeti energente koji se
pri plovidbi vodenim putovima EU-a upotrebljavaju kao gorivo. Tim su
izuzećem obuhvaćeni i energenti koji se upotrebljavaju za proizvodnju
električne energije na brodovima na vezu u lukama. Države članice
mogu izuzeti i energente koji se upotrebljavaju kao gorivo u plovidbi
unutarnjim vodenim putovima u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom (f)
te Direktive, kojim je obuhvaćena i proizvodnja električne energije
na plovilu. Stoga se u većini slučajeva sustavom oporezivanja koji se
temelji na Direktivi o oporezivanju energije ne utječe na troškove
proizvodnje električne energije na brodu na vezu u luci premda bi takva
proizvodnja mogla negativno utjecati na zdravlje i okoliš smanjenjem kvalitete
zraka i povećanjem razina buke u lukama.
Njemačka želi na električnu energiju
s obale i dalje primjenjivati sniženu stopu u iznosu od 0,50 EUR/MWh,
čime bi se poštovala najniža stopa oporezivanja električne energije
utvrđena u Direktivi 2003/96/EZ. Snižena stopa oporezivanja
električne energije primjenjivat će se na sve dobavljače
električne energije s obale u svim vodama EU-a uključujući
unutarnje vodene putove, uz iznimku privatnih plovila za rekreaciju. Prema
izračunima njemačkih nadležnih tijela prosječni godišnji porezni
rashodi tijekom trogodišnjeg razdoblja provedbe mjera iznosili su približno
2,2 milijuna EUR. Prema procjenama savezne vlade tijekom sljedećih
šest godina ti bi se pretpostavljeni proračunski rashodi trebali postupno
povećati na 3 – 4 milijuna EUR godišnje.
Sniženjem poreza Njemačka želi i dalje
poticati operatere plovila da upotrebljavaju električnu energiju s obale
kako bi se smanjilo onečišćenje nastalo emisijama koje se prenose
zrakom, buka s plovila na vezu i emisije CO2. Primjenom snižene
stope poreza ojačala bi se konkurentnost električne energije s obale
u odnosu na upotrebu pogonskih goriva na plovilima, koja je u potpunosti
oslobođena od plaćanja poreza.
Njemačka nadležna tijela obavijestila su
Komisiju da trenutačno od svih njemačkih morskih luka samo luka u
Lübecku raspolaže objektima za opskrbu električnom energijom s obale višeg
električnog opterećenja. Osim objekata na obali luka raspolaže i „baržama
za električnu energiju”, tj. plutajućim objektima za proizvodnju
toplinske i električne energije s pogonom na prirodni ukapljeni plin.
Izgradnja statičkih objekata za opskrbu električnom energijom s obale
u luci Hamburg planirana je za svibanj 2014. te uključuje opremanje dvaju
terminala za brodove za kružna putovanja objektima za opskrbu električnom
energijom s obale na terminalu u Altoni. Postoje i planovi za opremanje
terminala u HafenCityju baržama za električnu energiju.
Objekti za opskrbu električnom energijom
s obale rašireniji su u kontinentalnim lukama, a postoje i planovi daljnjeg
razvoja.
Njemačka smatra da je ta mjera u skladu s
Preporukom Komisije  2006/339/EZ ([3])
o poticanju uporabe električne energije s obale za brodove na vezu u
lukama EU-a i s Komunikacijom Komisije o strateškim ciljevima i preporukama za
politiku EU-a o pomorskom prometu do 2018. ([4]). U tom pogledu
napominje se da su od lipnja 2011. države članice bezuvjetno obvezane
ispunjivati standarde kvalitete zraka za relevantne onečišćujuće
tvari poput lebdećih čestica ([5]).
Time se od država članica zahtijeva da pronađu rješenja za probleme
poput emisija s brodova na vezu u lukama, ako je primjenjivo, te je moguće
zamisliti da će se u lukama s tim problemima poticati upotreba električne
energije s obale kao element cjelokupne strategije za kvalitetu zraka.
Argumenti njemačkih nadležnih tijela
o utjecaju mjere na unutarnje tržište
Njemačka nadležna tijela tvrde da mjera
neće utjecati na pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta i da neće
rezultirati narušavanjem tržišnog natjecanja. Njemačka omogućuje
porezne pogodnosti u obliku snižene stope poreza pri dobavi i u obliku povrata
poreza. U slučaju primjene snižene stope pri dobavi opskrbljivač
električne energije možda neće poreznu pogodnost u cijelosti ili
djelomično prenijeti na krajnjeg korisnika, tj. na operatera broda.
Međutim prema tvrdnjama njemačkih nadležnih tijela porezne pogodnosti
normalno se prenose. No čak i u slučajevima u kojima se sniženje
poreza u cijelosti prenosi na operatere brodova koji upotrebljavaju
električnu energiju s obale oporezovanu prema najnižoj razini
utvrđenoj u Direktivi 2003/96/2003, oni ne stječu gospodarsku
prednost nad operaterima koji proizvode električnu energiju na brodu jer
je ta energija oslobođena od plaćanja poreza. Prema mišljenju
njemačkih nadležnih tijela zamjena proizvodnje vlastite energije na brodu
električnom energijom s obale oporezovanom prema najnižoj razini ne bi
dovela do opće troškovne prednosti.
Njemačka nadležna tijela obavijestila su
Komisiju da trenutačno ne raspolažu podatcima o broju operatera brodova
koji se služe objektima za opskrbu električnom energijom s obale i da zbog
kratkog razdoblja primjene mjere ne mogu dostaviti punu ocjenu trenda upotrebe
električne energije s obale. Na temelju dostupnih informacija one smatraju
da je došlo do znatnog povećanja upotrebe električne energije s obale
osobito u slučaju plovila na vezu u lukama na unutarnjim vodenim putovima.
Postojeće odredbe u području
obuhvaćenom prijedlogom
Direktiva Vijeća 2003/96/EZ od
27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje
energenata i električne energije, a posebno njezin članak 14.
stavak 1. točka (c) i članak 15. stavak 1.
točka (f).
Procjena mjere na temelju
članka 19. Direktive 2003/96/EZ
Posebna razmatranja o politici
Tekst članka 19. stavka 1.
prvog podstavka Direktive glasi:
„Dodatno
odredbama u prethodnim člancima, posebno člancima 5., 15. i 17.,
djelujući jednoglasno na prijedlog Komisije, Vijeće može ovlastiti
bilo koju državu članicu da uvede daljnja oslobođenja ili sniženja
radi provođenja pojedinih politika.”
Predmetnim sniženjem poreza njemačka
nadležna tijela nastoje ostvariti cilj daljnjeg promicanja zadovoljavanja
potreba za električnom energijom brodova na vezu u luci na način
kojim se manje šteti okolišu te time poboljšati kvalitetu lokalnog zraka. Kako
je Njemačka istaknula, Komisija je zapravo već preporučila
upotrebu električne energije s obale kao alternative proizvodnji električne
energije na plovilima na vezu i time prepoznala njezine prednosti u pogledu
zaštite okoliša ([6]).Bez
te mjere bi se električna energija osigurana plovilima na vezu u
Njemačkoj morala oporezivati u iznosu od 20,50 EUR/MWh. Traženo
sniženje dodatni je poticaj za upotrebu te tehnologije koji iznodi
20 EUR/MWh te se njime pridonosi navedenom cilju politike.
Komisija napominje i da je trenutačno
važna prepreka raširenijoj upotrebi električne energije s obale gotovo
potpuno nepostojanje potrebne obalne infrastrukture u lukama i da bi stoga za
ostvarenje cilja politike u pogledu predmetnog oslobođenja od
plaćanja poreza osobito mogli biti potrebni dodatni poticaji za izgradnju
te infrastrukture. Prema informacijama dobivenima od njemačkih nadležnih
tijela za morske su brodove potrebni objekti visokog električnog
opterećenja, a trenutačno samo luka u Lübecku ima takve objekte.
Postoje planovi za izgradnju tih objekata u luci Hamburg. Veći broj
objekata za opskrbu električnom energijom s obale nalazi se u lukama na
unutarnjim vodenim putovima gdje su plovilima obično potrebni objekti s
nižim električnim opterećenjem.
U pogledu naravi cilja politike koji se
nastoji ostvariti Komisija želi istaknuti da je promicanje upotrebe
električne energije s obale zapravo zajednički cilj politike koji bi cijela
Unija u cjelini trebala nastojati ostvariti. To je jasno izraženo u
Komunikaciji Komisije o integriranoj pomorskoj politici Europske unije ([7]) i pratećem Radnom
dokumentu službi Komisije ([8]).
Mjera je u skladu s Komisijinim prijedlogom Direktive o uvođenju
infrastrukture za alternativna goriva kojim se rješava pitanje postavljanja
objekata za opskrbu električnom energijom s obale u lukama gdje je to
isplativije i gdje se time pridonosi zaštiti okoliša ([9]).
Komisija je u svojem prijedlogu revizije Direktive
o oporezivanju energije ([10])
predložila da se električna energija s obale koja se osigurava brodovima
na vezu u lukama oslobodi od plaćanja poreza.Međutim Vijeće još
nije dprihvatilo taj prijedlog Komisije. U međuvremenu je gospodarskim
subjektima u Njemačkoj i njemačkim nadležnim tijelima potrebno
osigurati pravnu sigurnost u pogledu poreznih mjera koje se primjenjuju radi
promicanja upotrebe električne energije s obale. Trenutačno je jedina
mogućnost uvođenja povlaštenog poreznog tretmana za električnu
energiju s obale predviđena u članku 19. Međutim on je
namijenjen posebnim okolnostima u pojedinim državama članicama koje nisu
obuhvaćene samom Direktivom. Stoga se, prije nego što Vijeće razmotri
taj cilj u kontekstu revizije Direktive 2003/96/EZ, odstupanje na temelju
članka 19. kojim se nastoji ostvariti cilj politike promicanja
električne energije s obale može odobriti tek kao prijelazna mjera.
Usklađenost s drugim politikama i
ciljevima Unije
Zatražena mjera najvećim se dijelom
odnosi na politiku EU-a o zaštiti okoliša. U mjeri u kojoj će mjera
pomoći smanjenju upotrebe pogonskih goriva na plovilima u lukama, njome
će se zapravo pridonijeti cilju poboljšanja kvalitete lokalnog zraka.
Mjere mogu u ograničenoj mjeri rezultirati i smanjenjem emisija CO2
iako će značaj tog učinka ovisiti o izvoru električne
energije kojom se plovilo opskrbljuje ([11]).
Kako bi prikazala opseg ekološkog aspekta problema, Njemačka navodi
primjer luke Lübeck – Travemünde gdje brodovi emitiraju 90 %
sumporova dioksida i 80 % dušikova oksida. Na temelju godišnje potrošnje
električne energije od 5584 MWh njemačka nadležna tijela daju
sljedeću usporedbu procjena između godišnjih emisija koje nastaju
zbog upotrebe električne energije s obale u luci u Lübecku i godišnjih
emisija koje nastaju upotrebom dizelskog goriva, koje poštuje ograničenja
sadržaja sumpora utvrđena u Direktivi EU-a o sumporu ([12]) i koje se
upotrebljava za proizvodnju električne energije na plovilu:
   || NOx || SO2 || CO2
 Zelena električna energija iz hidroelektrana || 0,078 t || 0,056 t || 0 t
 Dizelsko gorivo || 3,571 t || 6,026 t || 4251,9 t
U procjenama koje je dostavila hamburška
lučka uprava vidljivo je da bi se, u usporedbi s upotrebom dizelskog
goriva na terminalu, planiranim objektima za opskrbu električnom energijom
s obale emisije u Altoni trebale smanjiti za oko 39 t godišnje ili
74 % za NOx, oko 1,1 t ili 62 % za SO2 i oko
0,5 t ili 5 % za sitne lebdeće čestice. Upotreba tih
objekata na temelju uobičajenog energetskog miksa Njemačke trebala bi
rezultirati smanjenjem emisija CO2 od približno 1050 t ili
19 % godišnje. Planirana opskrba električnom energijom iz obnovljivih
izvora mogla bi rezultirati većim smanjenjem emisija CO2 od
3354 t godišnje, ovisno o učinku objekata za proizvodnju
električne energije. Smanjenje emisija onečišćujućih tvari
upotrebom barži za električnu energiju s pogonom na prirodni ukapljeni
plin koje na terminalu u HafenCityju električnom energijom opskrbljuju
brodove za kružna putovanja trebalo bi rezultirati smanjenjem emisija NOx za 51 t
ili 73 %. Nakon odbitka 5 t godišnjih emisija NOx s barži ukupan je
rezultat smanjenje emisija za 46 t godišnje. Potrebno je smanjiti emisije
SOx za 1,5 t ili 58 % i emisije sitnih lebdećih čestica za
0,7 t ili 48 % godišnje bez dodatnih emisija s barži za
električnu energiju. Kad bi se umjesto dizelskog goriva upotrebljavao
prirodni ukapljeni plin, emisije CO2 smanjile bi se za 1824 t
ili 26 % godišnje. U procjenama su uzete u obzir preostale emisije iz
pomoćnih brodskih kotlova (za toplinu).
U tom kontekstu treba podsjetiti na to da je
važan razlog za nepovoljan konkurentni položaj električne energije s obale
taj što je njezina alternativa, tj. električna energija koja se proizvodi
na plovilima u pomorskim lukama, trenutačno u potpunosti oslobođena
od plaćanja poreza: osim što je od plaćanja poreza oslobođeno
pogonsko gorivo koje se upotrebljava u proizvodnji energije, što u skladu s
člankom 14. stavkom 1. točkom (a) Direktive 2003/96/EZ
odgovara normalnom položaju, od plaćanja poreza oslobođena je i sama
električna energija proizvedena na plovilu (vidi članak 14.
stavak 1. točku (c) Direktive 2003/96/EZ). Iako se može smatrati
da je to oslobođenje teško uskladiti s ciljevima Unije za zaštitu okoliša,
u njemu se odražavaju razmatranja o praktičnosti. Točnije, za
oporezivanje električne energije proizvedene na plovilu bila bi potrebna
izjava vlasnika broda, čiji je poslovni nastan često u trećoj
zemlji, ili operatera o količini potrošene električne energije. U
izjavi bi osim toga bilo nužno utvrditi udio električne energije potrošene
u teritorijalnim vodama države članice u kojoj postoji obveza
plaćanja poreza. Tako bi nastalo veliko administrativno opterećenje
za vlasnike brodova koji bi te izjave morali davati za svaku državu
članicu na čije se teritorijalne vode to odnosi. Pod tim se uvjetima
može opravdati nekažnjavanje alternative električnoj energiji s obale pri
čijoj se proizvodnji manje onečišćuje okoliš i dopustiti
Njemačkoj primjenu snižene stope oporezivanja.
U pogledu električne energije koja se
troši na plovilima na vezu u lukama na unutarnjim vodenim putovima, i suprotno
stanju u pomorskim lukama, oslobođenje za električnu energiju
proizvedenu na plovilu za države članice nije obvezno
(članak 15. stavak 1. točka (f)). Stoga ne postoji
pravna prepreka za države članice da jednako postupaju s električnom
energijom s obale i energijom proizvedenom na plovilima u lukama na unutarnjim
vodenim putovima. Međutim mogućnost iz članka 15.
stavka 1. točke (f) Direktive da se električna energija
proizvedena na plovilu ne oporezuje potrebno je ponovno objasniti na temelju
razmatranja zakonodavca o praktičnosti, a ta je mogućnost istovremeno
usko povezana s neobveznim poreznim pogodnostima za potrebe plovidbe unutarnjim
vodenim putovima. Većina država članica, a među njima i
Njemačka, odlučila je ne oporezivati goriva koja se upotrebljavaju za
te potrebe. Kad je riječ o rijeci Rajni i njezinim pritokama, to je
oslobođenje od plaćanja poreza ugrađeno u međunarodni
sporazum ([13]),
koji je Njemačka ratificirala. Smatra se i da nije praktično
oporezivati gorivo koje se upotrebljava za proizvodnju električne energije
na plovilu ([14])
odvojeno jer bi to podrazumijevalo barem pravljenje razlike između goriva
koje se upotrebljava za proizvodnju električne energije i goriva koje se
upotrebljava za plovidbu. Naposljetku, pri donošenju odluke o proširenju
oslobođenja od plaćanja poreza primjenjivog na pomorski promet na
goriva koja se upotrebljavaju za plovidbu unutarnjim vodenim putovima države
članice u obzir će uzimati niz aspekata, uključujući šire
ciljeve nacionalne prometne politike poput razmatranja u pogledu zaštite
okoliša, zbog čega bi mogle odustati od oporezivanja goriva za te potrebe.
Stoga se u trenutačnoj fazi smatra
opravdanim zadržati mogućnost da Njemačka primijeni oslobođenje
od plaćanja poreza na električnu energiju s obale na luke na
unutarnjim vodenim putovima.
Unutarnje tržište i pošteno tržišno
natjecanje
Sa stajališta unutarnjeg tržišta i poštenog
tržišnog natjecanja zatraženom mjerom smanjilo bi se postojeće narušavanje
tržišta s obzirom na dva konkurentna izvora električne energije za plovila
na vezu, tj. između proizvodnje na plovilu i električne energije s
obale, nastalo zbog oslobođenja od plaćanja poreza na pogonska
goriva.
Kad je riječ o natjecanju među
operaterima brodova, prvo je potrebno ponovno naglasiti da prema informacijama
dostupnima Komisiji trenutačno mali broj plovila upotrebljava
električnu energiju s obale u komercijalnom smislu. Drugo, čak i kad
bi se tom mjerom brodarskim društvima omogućila prednost u smislu da
će električnu energiju moći kupovati po nižim cijenama u odnosu
na društva koja djeluju u drugim sektorima, ne očekuje se da će
ispitana mjera znatno utjecati na promjenu tržišnog natjecanja u brodarskom
sektoru. Iako precizno predviđanje troškova prvenstveno ovisi o kretanjima
cijene nafte te ga je zbog toga teško izračunati, dostupne
informacije ([15])
i podatci koje je dostavila Njemačka upućuju na to da se
općenito ni potpunim oslobađanjem od plaćanja poreza operativni
troškovi električne energije s obale u većini slučajeva ne bi
smanjili ispod troškova proizvodnje na plovilu te potpuno oslobađanje
stoga ne bi ni u kojem slučaju činilo znatnu korist u tržišnom
natjecanju za operatere plovila koji upotrebljavaju električnu energiju s
obale u odnosu na one koji električnu energiju proizvode na plovilima. U
tom se slučaju nikako ne može očekivati znatno narušavanje navedenog
tipa jer će Njemačka poštovati najnižu razinu oporezivanja propisanu
Direktivom 2003/96/EZ.
Kad je riječ o tržišnom natjecanju
među lukama, u situaciji u kojoj je, kako je prethodno navedeno, barem
kratkoročno malo vjerojatno da upotreba električne energije s obale
postane gospodarski izvedivija od proizvodnje goriva na plovilima unatoč
sniženju poreza, malo je vjerojatno i da će to sniženje poreza na
električnu energiju s obale znatno narušiti tržišno natjecanje među
lukama navođenjem plovila na promjenu plana puta s obzirom na dostupnost
te mogućnosti. Njemačka nadležna tijela naglašavaju da upotreba
električne energije s obale nije ograničena samo zbog nedostatka
lučkih objekata ili većih troškova, nego i zbog nedostatka
tehničkih standarda za povezivanje plovila na elektroenergetsku mrežu
dogovorenih na međunarodnoj razini.
Naposljetku, može se napomenuti i da vremenski
rok predložen za ovlaštenje primjene snižene stope poreza u velikoj mjeri
odražava vremenski rok iz prijedloga Komisije u trajanju od osam godina za
oslobođenje od plaćanja poreza na električnu energiju s obale.
Razdoblje primjene mjere i razvoj okvira
EU-a o oporezivanju energije
U načelu bi razdoblje primjene odstupanja
trebalo biti dovoljno dugo da se lučki operateri ne obeshrabre u pogledu
potrebnih ulaganja. U tom bi se slučaju razdoblje primjene mjere produžilo
i razmjer sniženja poreza povećao na temelju Komisijina prijedloga
revizije Direktive o oporezivanju energije u kojem se predviđa obvezno
oslobođenje za električnu energiju s obale na razdoblje od osam
godina nakon njezina stupanja na snagu. Međutim odstupanje ne bi smjelo
ugroziti budući razvoj postojećeg pravnog okvira te je za odstupanje
potrebno uzeti u obzir mogućnost da Vijeće donese pravni akt na
temelju Komisijina prijedloga izmjene Direktive o oporezivanju energije. U tim
okolnostima čini se primjereno dati zatraženo ovlaštenje na najduže
razdoblje u trajanju od šest godina koje je dopušteno Direktivom, uz uvjet
mogućeg početka primjene općih odredaba povezanih s tim pitanjem
prije predviđenog datuma isteka tog razdoblja. Tim će se razdobljem
osigurati pravna sigurnost operaterima brodova i lučkim operaterima koji
moraju planirati svoja ulaganja u objekte za električnu energiju s obale
ili u brodsku opremu. Njime će se i njemačkim nadležnim tijelima
omogućiti da prikupe više podataka za buduću ponovnu ocjenu mjere.
Pravila o državnim potporama
Poreznom stopom od 0,50 EUR/MWh koju
predviđaju njemačka nadležna tijela poštuje se najniža razina
oporezivanja u skladu s člankom 10. Direktive 2003/96/EZ. Mjera stoga
ispunujuje jedan od uvjeta utvrđenih u članku 44. Uredbe
Komisije (EU) br. 651/2014 ([16]),
u kojem se utvrđuju uvjeti prema kojima se mjera izuzima od obveze
prijavljivanja državnih potpora. Međutim u ovoj fazi nije moguće
utvrditi jesu li ispunjeni svi uvjeti iz Uredbe, a prijedlog Provedbene odluke
Vijeća ne sprečava Komisiju da od Njemačke zahtijeva poštovanje
pravila o državnim potporama.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENA UČINKA
Savjetovanje sa zainteresiranim stranama
Ovaj prijedlog temelji se na zahtjevu koji je
podnijela Njemačka i odnosi se samo na tu državu članicu.
Prikupljanje stručnih mišljenja i
njihova upotreba
Nije bilo potrebno obratiti se vanjskim
stručnjacima.
Procjena učinka
Ovaj prijedlog odnosi se na ovlaštenje koje se
izdaje pojedinačnoj državi članici na njezin zahtjev.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Načelo supsidijarnosti
Područje neizravnog oporezivanja
obuhvaćeno člankom 113. UFEU-a samo po sebi ne pripada pod
isključivu nadležnost Europske unije u smislu članka 3. UFEU-a.
Međutim postojećim zakonodavstvom
EU-a strogo je određeno i ograničeno izvršavanje nadležnosti država
članica u tom području. U skladu s člankom 19. Direktive
2003/96/EZ jedino Vijeće može ovlastiti državu članicu da uvede
daljnja oslobođenja ili sniženja u smislu te odredbe. Države članice
ne mogu preuzeti ulogu Vijeća.
Prijedlog je stoga u skladu s načelom
supsidijarnosti.
Načelo proporcionalnosti
Prijedlog je u skladu s načelom
proporcionalnosti. Sniženje poreza ne nadilazi ono što je potrebno za
ostvarenje predmetnog cilja (vidi prethodni osvrt na aspekte unutarnjeg tržišta
i poštenog tržišnog natjecanja).
Izbor instrumenata
Predloženi instrument/instrumenti: Odluka
Vijeća.
Člankom 19. Direktive 2003/96
predviđena je samo ta vrsta mjera.
4.           UTJECAJ NA PRORAČUN
Mjera ne dovodi do financijskog ili
administrativnog opterećenja Unije. Prijedlog stoga ne utječe na
proračun Unije.
2014/0247 (NLE)
Prijedlog
PROVEDBENE ODLUKE VIJEĆA
o ovlašćivanju Njemačke da na
električnu energiju koja se izravno dostavlja plovilima na vezu u luci
primjenjuje sniženu stopu poreza u skladu s člankom 19. Direktive
2003/96/EZ
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća
2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za
oporezivanje energenata i električne energije ([17]), a posebno njezin
članak 19.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Provedbenom odlukom
Vijeća 2011/445/EU Njemačkoj je odobrena primjena snižene stope
poreza na električnu energiju koja se izravno dostavlja plovilima na vezu
u luci („električna energija s obale”) u skladu s člankom 19.
Direktive 2003/96/EZ do 16. srpnja 2014.
(2)       U dopisu od
26. veljače 2014. Njemačka je zatražila ovlaštenje za nastavak
primjene snižene stope poreza na električnu energiju s obale u skladu s
člankom 19. Direktive 2003/96/EZ.
(3)       Planiranim sniženjem poreza
Njemačka želi i dalje promicati širu upotrebu električne energije s
obale kako bi se brodovima osigurala potrebna električna energija dok su
na vezu u luci na način kojim se manje šteti okolišu u odnosu na upotrebu
pogonskih goriva na plovilima.
(4)       U mjeri u kojoj se pri
upotrebi električne energije s obale izbjegavaju emisije
onečišćujućih tvari povezanih s upotrebom pogonskih goriva na
plovilima na vezu, njome se pridonosi poboljšanju kvalitete lokalnog zraka u
lučkim gradovima. Stoga se očekuje da će se mjerom pridonijeti
ciljevima politika Unije u pogledu zaštite okoliša, zdravlja i klime.
(5)       Dopuštanje Njemačkoj da
primjenjuje sniženu stopu oporezivanja na električnu energiju s obale ne
prelazi okvire onoga što je potrebno za povećanje upotrebe električne
energije s obale jer će proizvodnja na plovilima u većini
slučajeva i dalje biti konkurentnija alternativa. Iz istog razloga i zbog
trenutačno relativno niskog stupnja prodora te tehnologije na tržište,
nije vjerojatno da će mjera izazvati znatno narušavanje tržišnog
natjecanja tijekom njezina trajanja te stoga neće negativno utjecati na
pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta.
(6)       Iz članka 19.
stavka 2. Direktive 2003/96/EZ proizlazi da su ovlasti odobrene u skladu s
tom odredbom strogo vremenski ograničene. S obzirom na to da je za
pravilnu ocjenu mjere potrebno dovoljno dugo razdoblje, ali i na to da se mora
spriječiti ugrožavanje budućeg razvoja postojećeg pravnog
okvira, primjereno je izdati zatraženo ovlaštenje na razdoblje od šest godina,
uz uvjet mogućeg početka primjene općih odredaba povezanih s tim
pitanjem prije predviđenog datuma isteka tog razdoblja.
(7)       Kako bi se lučkim
operaterima i operaterima brodova osigurala pravna sigurnost te kako bi se
izbjeglo moguće povećanje administrativnog opterećenja za
distributere i preprodavače električne energije do kojeg bi moglo
doći zbog promjena stope trošarine za električnu energiju s obale,
potrebno je osigurati da Njemačka može neometano primjenjivati
postojeće posebno sniženje poreza na koje se odnosi ova Odluka. Zatraženo
ovlaštenje stoga je potrebno izdati s učinkom od 17. srpnja 2014.,
nastavljajući bez prekida prethodno uređenje na temelju Provedbene odluke
Vijeća 2011/445/EU.
(8)       Ovom odlukom ne dovodi se u
pitanje primjena pravila Unije o državnim potporama,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Ovime se Njemačkoj odobrava primjena
snižene stope oporezivanja električne energije koja se izravno dostavlja
plovilima na vezu u luci, osim privatnim plovilima za rekreaciju,
(„električna energija s obale”) uz uvjet poštovanja najnižih razina
oporezivanja u skladu s člankom 10. Direktive 2003/96/EZ.
Članak 2.
Ova Odluka proizvodi učinke od dana
priopćenja.
Primjenjuje se od 17. srpnja 2014.
Istječe 16. srpnja 2020.
Međutim, ako Vijeće,
postupajući na temelju članka 113. UFEU-a, utvrdi opća
pravila o poreznim pogodnostima za električnu energiju s obale, ova Odluka
prestaje se primjenjivati na dan početka primjene tih općih pravila.
Članak 3.
Ova je Odluka upućena Saveznoj Republici
Njemačkoj.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
([1])            Direktiva
Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava
Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije (SL L 283, 31.10.2003.,
str. 51.).
([2])            SL
L 191, 22.7.2011., str. 22.
([3])            Preporuka
Komisije 2006/339/EZ od 8. svibnja 2006. o poticanju uporabe
električne energije s obale za brodove na vezu u lukama Zajednice
(SL L 125, 12.5.2006.).
([4])            COM(2009) 8
završna verzija od 21. siječnja 2009.
([5])            Vidi
Direktivu 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja
2008. o kvaliteti zraka i čišćem zraku za Europu (SL L 152,
11.6.2008.).
([6])            Vidi
prethodnu bilješku 3.
([7])            COM(2007) 575
završna verzija od 10. listopada 2007.
([8])            SEC(2007) 1278
završna verzija od 10. listopada 2007.
([9])            COM(2013) 18
završna verzija od 24. siječnja 2013.
([10])           COM(2011) 169
završna verzija od 13. travnja 2011.
([11])           Komisija
je prije procijenila da će prijelaz na električnu energiju s obale
dovesti do prosječnog smanjenja emisija CO2 od 50 %, v.
bilješku 2. Međutim utjecaj predmetne mjere može se znatno
razlikovati od te prosječne vrijednosti jer najviše ovisi o intenzitetu
emisija ugljika predmetnog tržišnog područja i točnom vremenu
nastanka potražnje za dodatnom električnom energijom.
([12])           Direktiva
Vijeća 1999/32/EZ od 26. travnja 1999. o smanjenju sadržaja sumpora u
određenim tekućim gorivima i o izmjeni Direktive 93/12/EEZ (SL
L 121, 11.5.1999., str. 13–18.).
([13])           Vidi
članak 1. Sporazuma od 16. svibnja 1952. između država
rajnskog sliva i Belgije o carinskom i poreznom postupanju s dizelskim gorivom
koje se upotrebljava za plovidbu Rajnom (Bundesgesetzblatt 1953.,
dio II., str. 531.).
([14])           Vidi
članak 21. stavak 5. treći podstavak Direktive 2003/96/EZ.
([15])           Vidi
Ugovor o uslugama povezanima s emisijama s brodova, Glavna uprava za okoliš
Europske komisije: Dodjeljivanje, smanjenje i tržišni instrumenti, zadatak 2.a
– Električna energija s obale, kolovoz 2005.,
http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Analiza troškova
provodi se za tri luke: Göteborg (Švedska), Juneau i Long Beach (SAD).
([16])           Uredba
Komisije (EU) br. 651/2014 od 17. lipnja 2014. o ocjenjivanju
određenih kategorija potpora spojivima s unutarnjim tržištem u primjeni
članaka 107. i 108. Ugovora (SL L 187,
26.6.2014., str. 1.).
([17])            SL
L 283, 31.10.2003., str. 51.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.7.2017.
            COM(2017) 369 final
            2017/0153(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o ovlašćivanju Austrije i Rumunjske da u interesu Europske unije prihvate pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Cilj je Haške konvencije o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980. (dalje u tekstu „Konvencija iz 1980.”), koju je dosad ratificiralo 97 zemalja, među kojima i sve države članice EU-a, obnoviti status quo osiguravajući što hitniji povratak nezakonito odvedene ili zadržane djece s pomoću sustava suradnje središnjih tijela koja su imenovale njezine ugovorne stranke.

               Budući da je sprečavanje otmice djece važan dio politike EU-a za promicanje prava djeteta, Europska unija aktivno radi na međunarodnoj razini na poboljšanju primjene Konvencije iz 1980. i potiče treće zemlje da joj pristupe.

               Panama je 2. veljače 1994. položila instrument pristupa Konvenciji iz 1980. Konvencija je stupila na snagu u Panami 1. svibnja 1994.

               Konvencija iz 1980. između Paname i 26 država članica EU-a već je na snazi. Samo Austrija i Rumunjska još nisu prihvatile pristup Paname Konvenciji.

               Urugvaj je 18. studenoga 1999. položio instrument pristupa Konvenciji iz 1980. Konvencija je stupila na snagu u Urugvaju 1. veljače 2000.

               Konvencija iz 1980. između Urugvaja i 25 država članica EU-a već je na snazi. Samo Austrija, Danska i Rumunjska još nisu prihvatile pristup Urugvaja Konvenciji.

               Kolumbija je 13. prosinca 1995. položila instrument pristupa Konvenciji iz 1980. Konvencija je stupila na snagu u Kolumbiji 1. ožujka 1996.

               Konvencija iz 1980. između Kolumbije i 25 država članica EU-a već je na snazi. Samo Austrija, Danska i Rumunjska još nisu prihvatile pristup Kolumbije Konvenciji.

               El Salvador je 5. veljače 2001. položio instrument pristupa Konvenciji iz 1980. Konvencija je stupila na snagu u El Salvadoru 1. svibnja 2001.

               Konvencija iz 1980. između El Salvadora i 25 država članica EU-a već je na snazi. Samo Austrija, Danska i Rumunjska još nisu prihvatile pristup El Salvadora Konvenciji.

               Člankom 38. stavkom 4. Konvencije iz 1980. propisano je da se ona primjenjuje između države pristupnice i onih država ugovornica koje budu izjavile da prihvaćaju pristup.

               Isključivu nadležnost EU-a za pitanja prihvaćanja pristupa treće zemlje Konvenciji iz 1980. potvrdio je Sud Europske unije, s kojim se savjetovalo na inicijativu Komisije.

               U mišljenju 1/13 od 14. listopada 2014. Sud Europske unije izjavio je da je prihvat pristupa treće države Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980. u isključivoj nadležnosti Europske unije.

               Sud je ustrajao na potrebi za ujednačenošću o tom pitanju na razini EU-a kako bi se izbjegla varijabilna geometrija među državama članicama.

               Budući da je pitanje međunarodne otmice djece u isključivoj vanjskoj nadležnosti Europske unije, odluka o tome hoće li se prihvatiti pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora donosi se na razini EU-a u obliku odluke Vijeća. Austrija i Rumunjska trebale bi stoga u vezi s pristupom Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora dati izjavu o prihvatu u interesu Europske unije.

               Prihvaćanjem Austrije i Rumunjske Konvencija iz 1980. postala bi primjenjiva između Urugvaja, Kolumbije, El Salvadora i svih država članica EU-a osim Danske. U slučaju Paname Konvencija iz 1980. postat će primjenjiva u svim državama članicama EU-a.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

               Kada je riječ o otmici djeteta koju je počinio roditelj, Haška konvencija iz 1980. međunarodna je inačica Uredbe Vijeća br. 2201/2003 (poznate kao Uredba Bruxelles II.a), koja je temelj pravosudne suradnje EU-a u bračnim sporovima i u stvarima povezanima s roditeljskom odgovornošću
                  1
               .

               Jedan je od glavnih ciljeva Uredbe spriječiti otmice djece između država članica uspostavom postupaka za osiguravanje što hitnijeg povratka djeteta u državu članicu u kojoj ono ima uobičajeno boravište. U tu svrhu u članak 11. Uredbe Bruxelles II.a uključen je postupak propisan u Haškoj Konvenciji iz 1980. koji se nadopunjuje pojašnjavanjem nekih aspekata, posebno u pogledu saslušanja djeteta, roka za donošenje odluke nakon podnošenja zahtjeva za predaju i razloga da se dijete ne preda. Njome se uvode i odredbe kojima se uređuje postupak u slučaju oprečnih odluka o tome treba li ili ne treba predati dijete donesenih u različitim državama članicama.

               Na međunarodnoj razini Europska unija podupire pristup trećih zemalja Konvenciji iz 1980. kako bi se njezine države članice mogle osloniti na zajednički pravni okvir za rješavanje slučajeva međunarodne otmice djece.

               Od lipnja 2015. do prosinca 2016. već je doneseno deset odluka Vijeća u cilju prihvaćanja pristupa deset trećih zemalja (Maroka, Singapura, Ruske Federacije, Albanije, Andore, Sejšela, Armenije, Republike Koreje, Kazahstana i Perua) Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.
                  2

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

               Ovaj Prijedlog jasno je povezan s općim ciljem zaštite prava djeteta iz članka 3. Ugovora o Europskoj uniji. Sustav Haške konvencije iz 1980. osmišljen je u cilju zaštite djeteta od štetnih učinaka otmice koju je počinio roditelj te kako bi se osiguralo da dijete može održati kontakte s oba roditelja, primjerice osiguravanjem djelotvornog ostvarivanja prava na kontakt.

               Vrijedi spomenuti i povezanost s promicanjem uporabe mirenja u rješavanju prekograničnih obiteljskih sporova. Direktiva o nekim aspektima mirenja u građanskim i trgovačkim stvarima
                  3
                primjenjuje se, među ostalim, na obiteljsko pravo unutar zajedničkog europskog pravosudnog prostora. Haškom konvencijom iz 1980. također se potiče sporazumno rješavanje obiteljskih sporova. Jedan od vodiča o dobroj praksi u skladu s Haškom konvencijom iz 1980. koji je objavila Haška konferencija o međunarodnom privatnom pravu posvećen je uporabi mirenja za rješavanje međunarodnih obiteljskih sporova u vezi s djecom koja su obuhvaćena područjem primjene Konvencije. Na inicijativu Europske komisije taj Vodič preveden je na sve jezike EU-a, osim na engleski i francuski, te na arapski u cilju poticanja dijaloga s državama koje još nisu ratificirale Konvenciju te kako bi se pridonijelo pronalaženju konkretnih načina za rješavanje problema međunarodne otmice djece sa zemljama koje ju nisu ratificirale
                  4
               .

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Budući da se Odluka odnosi na međunarodni sporazum, primjenjiva pravna osnova je članak 218. Ugovora o funkcioniranju Europske unije zajedno s člankom 81. stavkom 3. Vijeće odlučuje jednoglasno, nakon savjetovanja s Europskim parlamentom.

               Ujedinjena Kraljevina i Irska obvezane su Uredbom (EU) br. 2201/2003 i stoga sudjeluju u donošenju i primjeni ove Odluke.

               U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               •Proporcionalnost

               Ovaj Prijedlog oblikovan je po uzoru na već donesene odluke Vijeća na istu temu i ne prelazi ono što je nužno za postizanje cilja usklađenog djelovanja EU-a u pitanju međunarodne otmice djece osiguravanjem da Austrija i Rumunjska u utvrđenom roku prihvate pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Savjetovanja s dionicima

               Nakon savjetovanja s Komisijom o svojoj volji da prihvate pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Konvenciji iz 1980. Austrija i Rumunjska dale su povoljno mišljenje.

               U raspravama na sastanku stručnjaka od 24. travnja 2017. pokazalo se da u ovoj fazi države članice nemaju prigovora na to da Austrija i Rumunjska prihvate pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Konvenciji iz 1980.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

               Budući da je Konvencija već na snazi u 26 država članica u pogledu Paname i u 25 država članica u pogledu Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora, Komisija i stručnjaci država članica smatrali su da stoga nije potrebna posebna procjena situacije u predmetnoj trećoj zemlji.

               Stručnjaci država članica nisu izvijestili o problemima s primjenom Konvencije iz 1980. u pogledu Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora.

               •Procjena učinka

               Kao i u slučaju deset odluka Vijeća o prihvatu pristupa određenih trećih zemalja Haškoj konvenciji iz 1980. koje su već donesene 2015. i 2016., s obzirom na prirodu ovog zakonodavnog akta nije potrebna procjena učinka ovog Prijedloga. U svakom slučaju, posebna procjena situacije u Panami, Urugvaju, Kolumbiji i El Salvadoru smatrala se suvišnom s obzirom na to da je Konvencija već na snazi s 26 odnosno 25 država članica EU-a te s obzirom na to da su Austrija i Rumunjska voljne prihvatiti pristupanje Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Predložena Odluka nema utjecaja na proračun.

               5.OSTALI DIJELOVI

               Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

               Budući da se prijedlog odnosi samo na ovlašćivanje Austrije i Rumunjske da prihvate pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Konvenciji iz 1980., praćenje njegove provedbe ograničeno je na to poštuju li Austrija i Rumunjska tekst izjave te rok za njezino polaganje i rok za obavješćivanje Komisije o njezinu polaganju, kako je utvrđeno u Odluci Vijeća.

               2017/0153 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o ovlašćivanju Austrije i Rumunjske da u interesu Europske unije prihvate pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece iz 1980.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 81. stavak 3. u vezi s člankom 218.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta
                  5
               ,

               budući da:

               (1)Europska unija postavila je za jedan od svojih ciljeva promicanje zaštite prava djeteta, kako je navedeno u članku 3. Ugovora o Europskoj uniji. Mjere za zaštitu djece od nezakonitog odvođenja ili zadržavanja ključan su dio te politike.

               (2)Vijeće je donijelo Uredbu (EZ) br. 2201/2003 („Uredba Bruxelles II.a”), čiji je cilj zaštititi djecu od štetnih učinaka njihova nezakonitog odvođenja ili zadržavanja te utvrditi postupke kojima bi se jamčila njihova što hitnija predaja u državu njihova uobičajenog boravišta, kao i osigurati zaštitu prava na kontakt s djetetom i prava na roditeljsku skrb.

               (3)Uredbom Bruxelles II.a dopunjuje se i učvršćuje Haška konvencija o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980. („Haška konvencija iz 1980.”), kojom se na međunarodnoj razini utvrđuje sustav obveza i suradnje među državama ugovornicama te između središnjih tijela i kojom se nastoji osigurati što hitnija predaja nezakonito odvedene ili zadržane djece.

               (4)Sve države članice Unije stranke su Haške konvencije iz 1980.

               (5)Unija potiče treće zemlje da pristupe Haškoj konvenciji iz 1980. i podupire ispravnu provedbu Haške konvencije iz 1980. sudjelovanjem zajedno s državama članicama, među ostalim, u posebnim komisijama koje se redovno organiziraju u okviru Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu.

               (6)Zajednički pravni okvir koji se primjenjuje na odnose između država članica Unije i trećih zemalja mogao bi biti najbolje rješenje za osjetljive slučajeve međunarodne otmice djece.

               (7)U Haškoj konvenciji iz 1980. propisano je da se ona primjenjuje između države pristupnice i onih država ugovornica koje izjave da prihvaćaju njezin pristup.

               (8)Haškom konvencijom iz 1980. ne dopušta se organizacijama za regionalnu gospodarsku integraciju kao što je Unija da postanu njezina stranka. Stoga Unija ne može pristupiti Konvenciji niti može položiti izjavu o prihvatu države pristupnice.

               (9)Na temelju Mišljenja 1/13 Suda Europske unije, izjave o prihvatu u skladu s Haškom konvencijom iz 1980. potpadaju pod isključivu vanjsku nadležnost Unije.

               (10)Panama je 2. veljače 1994. položila instrument pristupa Konvenciji iz 1980. Konvencija je stupila na snagu u Panami 1. svibnja 1994.

               (11)Sve predmetne države članice osim Austrije i Rumunjske već su prihvatile pristup Paname Haškoj konvenciji iz 1980. Panama je prihvatila Bugarsku, Cipar, Estoniju, Latviju, Litvu, Maltu i Sloveniju. Na temelju procjene situacije u Panami donesen je zaključak da Austrija i Rumunjska mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Paname prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (12)Urugvaj je 18. studenoga 1999. položio instrument pristupa Konvenciji iz 1980. Konvencija je stupila na snagu u Urugvaju 1. veljače 2000.

               (13)Sve predmetne države članice osim Austrije i Rumunjske već su prihvatile pristup Urugvaja Haškoj konvenciji iz 1980. Urugvaj je prihvatio Bugarsku, Estoniju, Latviju i Litvu. Na temelju procjene situacije u Urugvaju donesen je zaključak da Austrija i Rumunjska mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Urugvaja prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (14)Kolumbija je 13. prosinca 1995. položila instrument pristupa Konvenciji iz 1980. Konvencija je stupila na snagu u Kolumbiji 1. ožujka 1996.

               (15)Sve predmetne države članice osim Austrije i Rumunjske već su prihvatile pristup Kolumbije Haškoj konvenciji iz 1980. Kolumbija je prihvatila Bugarsku, Estoniju, Latviju, Litvu i Maltu. Na temelju procjene situacije u Kolumbiji donesen je zaključak da Austrija i Rumunjska mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup Kolumbije prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (16)El Salvador je 5. veljače 2001. položio instrument pristupa Konvenciji iz 1980. Konvencija je stupila na snagu u El Salvadoru 1. svibnja 2001.

               (17)Sve predmetne države članice osim Austrije i Rumunjske već su prihvatile pristup El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. El Salvador je prihvatio Bugarsku, Estoniju, Latviju i Litvu. Na temelju procjene situacije u El Salvadoru donesen je zaključak da Austrija i Rumunjska mogu prihvatiti, u interesu Unije, pristup El Salvadora prema uvjetima iz Haške konvencije iz 1980.

               (18)Austrija i Rumunjska stoga bi trebale biti ovlaštene položiti svoju izjavu o prihvatu pristupa Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora u interesu Unije u skladu s uvjetima utvrđenima ovom Odlukom. Druge članice EU-a koje su već prihvatile pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. ne bi trebale položiti novu izjavu o prihvatu jer postojeće izjave ostaju valjane u skladu s međunarodnim javnim pravom.

               (19)Uredba Bruxelles II.a obvezujuća je za Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku te one stoga sudjeluju u donošenju i primjeni ove Odluke.

               (20)U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te je ona ne obvezuje niti se na nju primjenjuje,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               1.
                     Austrija i Rumunjska ovime se ovlašćuju da u interesu Unije prihvate pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980. („Haška konvencija iz 1980.”).

               2.
                     Austrija i Rumunjska najkasnije do … [dvanaest mjeseci od datuma donošenja ove Odluke] polažu izjavu o prihvatu pristupa Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. u interesu Unije koja glasi:

               „[Puno ime DRŽAVE ČLANICE] izjavljuje da prihvaća pristup Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece od 25. listopada 1980. u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2017/... *”.

                  63.
                     Austrija i Rumunjska obavješćuju Vijeće i Komisiju o polaganju svoje izjave o prihvatu pristupa Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora te priopćuju Komisiji tekst izjave u roku od dva mjeseca od njezina polaganja.

               Članak 2.

               Države članice koje su položile svoje izjave o prihvatu pristupa Paname, Urugvaja, Kolumbije i El Salvadora Haškoj konvenciji iz 1980. prije datuma donošenja ove Odluke ne polažu nove izjave.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Članak 4.

               Ova je Odluka upućena Austriji i Rumunjskoj.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  SL L 338, 23.12.2003., str. 31.

                     (2)
                  Već je doneseno deset odluka Vijeća kojima se države članice ovlašćuju prihvatiti pristup Andore (Odluka Vijeća 2015/1023 donesena 15. lipnja 2015.); Sejšela (Odluka Vijeća 2015/2354 donesena 10. prosinca 2015.); Rusije (Odluka Vijeća 2015/2355 donesena 10. prosinca 2015.); Albanije (Odluka Vijeća 2015/2356 donesena 10. prosinca 2015.); Singapura (Odluka Vijeća 2015/1024 donesena 15. lipnja 2015.); Maroka (Odluka Vijeća 2015/2357 donesena 10. prosinca 2015.); Armenije (Odluka Vijeća 2015/2358 donesena 10. prosinca 2015.); Republike Koreje (Odluka Vijeća 2016/2313 donesena 8. prosinca 2016.), Kazahstana (Odluka Vijeća 2016/2311 donesena 8. prosinca 2016) i Perua (Odluka Vijeća 2016/2312 donesena 8. prosinca 2016.) Konvenciji iz 1980.

                     (3)
                  Direktiva 2008/52/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o nekim aspektima mirenja u građanskim i trgovačkim stvarima (SL L 136 od 24. svibnja 2008., str. 3.).

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  SL C […], […], str. […].

                     (6)
                  SL: molimo umetnuti broj ove Odluke.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 7.3.2016.
            COM(2016) 119 final
            2016/0066(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu Unije u Vijeću EU-a i Republike Srbije za stabilizaciju i pridruživanje o sudjelovanju Republike Srbije u svojstvu promatrača u radu Agencije Europske unije za temeljna prava i odgovarajućim modalitetima u okviru Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007

               OBRAZLOŽENJE

               1. Kontekst

               Agencija Europske unije za temeljna prava („Agencija”) osnovana je Uredbom Vijeća (EZ) br. 168/2007
                  1
                („Uredba”).

               U skladu s člankom 2. Uredbe, cilj je Agencije pružiti relevantnim institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i njezinim državama članicama pomoć i stručno znanje o temeljnim pravima pri provedbi prava Unije.

               U skladu s člankom 28. stavkom 1. Uredbe, Agencija je otvorena za sudjelovanje zemalja kandidatkinja u svojstvu promatrača. Člankom 28. stavkom 2. Uredbe propisuje se da se sudjelovanje i odgovarajući modaliteti određuju na temelju odluke relevantnog Vijeća za pridruživanje. U odluci se posebno navode priroda, opseg i način na koji će te države sudjelovati u radu Agencije, unutar okvira utvrđenog u člancima 4. i 5.Uredbe. Nakon odluke Vijeća za pridruživanje, Agencija se može baviti pitanjima temeljnih prava u zemlji kandidatkinji u okviru odredbi članka 3. stavka 1. Uredbe, u mjeri koja je neophodna za postupno usklađivanje te države s pravom Unije.

               2. Prijedlog Odluke

               Komisija predlaže Vijeću donošenje odluke o stajalištu Unije u Vijeću EU-a i Republike Srbije za stabilizaciju i pridruživanje o sudjelovanju Republike Srbije u svojstvu promatrača u radu Agencije Europske unije za temeljna prava i odgovarajućim modalitetima. Predloženim jedinim člankom Odluke predviđa se da se stajalište Unije temelji na nacrtu Odluke Vijeća EU-a i Republike Srbije za stabilizaciju i pridruživanje ( „nacrt Odluke”) koji je priložen Odluci Vijeća. Prijedlog takvog nacrta Odluke priložen je i prijedlogu Komisije. Prijedlogom se zadovoljavaju zahtjevi članka 28. Uredbe.

               U skladu s jednim od temeljnih načela Uredbe (tj. da se rad Agencije temelji na tematskim područjima, a ne pojedinačnim zemljama), nacrtom Odluke omogućuje se Agenciji da u Republici Srbiji obavlja zadaće unutar okvira utvrđenog u člancima 4. i 5.Uredbe.

               Nacrtom Odluke utvrđuje se i da Republika Srbija imenuje promatrača i zamjenika promatrača u Upravnom odboru Agencije. Te bi osobe trebale ispunjavati kriterije iz članka 12. stavka 1. Uredbe. One sudjeluju u radu Upravnog odbora ravnopravno s članovima i zamjenicima članova koje su imenovale države članice, no bez prava glasa.

               Nacrt Odluke uključuje i odredbe o financijskom doprinosu Republike Srbije i osoblju (Prilog I.). Nacrtu Odluke priložen je financijski izvještaj.

               Nacrt Odluke u skladu je s Pravilnikom o osoblju za dužnosnike Europske unije („Pravilnik o osoblju”) i Uvjetima zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike Europske unije („Uvjeti zapošljavanja”) utvrđenima Uredbom Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68
                  2
               .

               2016/0066 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu Unije u Vijeću EU-a i Republike Srbije za stabilizaciju i pridruživanje o sudjelovanju Republike Srbije u svojstvu promatrača u radu Agencije Europske unije za temeljna prava i odgovarajućim modalitetima u okviru Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 352. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Komisije,

               budući da:

               (1)Europsko vijeće u Luxembourgu u prosincu 1997. predvidjelo je sudjelovanje u radu agencija Unije kao način za unaprjeđenje pretpristupne strategije. U zaključcima Europskog vijeća navodi se da će se o agencijama Unije „u kojima će moći sudjelovati države podnositeljice zahtjeva za članstvo odlučivati za svaki pojedini slučaj”.

               (2)U Uredbi Vijeća (EZ) br. 168/2007 o osnivanju Agencije Europske unije za temeljna prava („Uredba”) određeno je da je Agencija otvorena za sudjelovanje zemalja kandidatkinja u svojstvu promatrača.

               (3)Republika Srbija ima iste namjere i ciljeve koji su Uredbom predviđeni za Agenciju i slaže se s obuhvatom i opisom zadataka Agencije koji su određeni u člancima 4. i 5. te Uredbe.

               (4)Konačni je cilj Republike Srbije postati članica Europske unije te će se sudjelovanjem u radu Agencije Europske unije za temeljna prava pomoći Republici Srbiji da ostvari taj cilj.

               ODLUČILO JE:

               jedini članak

               Stajalište koje treba zauzeti Europska unija u Vijeću EU-a i Republike Srbije za stabilizaciju i pridruživanje o sudjelovanju Republike Srbije u svojstvu promatrača  u radu Agencije Europske unije za temeljna prava i odgovarajućim modalitetima temelji se na nacrtu Odluke Vijeća EU-a i Republike Srbije za stabilizaciju i pridruživanje koji je priložen ovoj Odluci.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  Uredba Vijeća (EZ) br. 168/2007 od 15. veljače 2007. o osnivanju Agencije Europske unije za temeljna prava, SL L 53, 22.2.2007., str. 1.

                     (2)
                  SL L 56, 4.3.1968., str. 1., kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. SL L 287, 29.10.2013., str. 15.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles,7.3.2016.
            COM(2016) 119 final
            PRILOG
            Odluka o sudjelovanju Republike Srbije u svojstvu promatrača u radu Agencije Europske unije za temeljna prava i odgovarajućim modalitetima u okviru Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007
            priložen dokumentu
            Odluka Vijeća
            o stajalištu Unije u Vijeću EU-a i Republike Srbije za stabilizaciju i pridruživanje o sudjelovanju Republike Srbije u svojstvu promatrača  u radu Agencije Europske unije za temeljna prava i odgovarajućim modalitetima u okviru Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007

               PRILOG

               Odluka o sudjelovanju Republike Srbije u svojstvu promatrača u radu Agencije Europske unije za temeljna prava i odgovarajućim modalitetima u okviru Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007

               priložen dokumentu

               Odluka Vijeća

               o stajalištu Unije u Vijeću EU-a i Republike Srbije za stabilizaciju i pridruživanje o sudjelovanju Republike Srbije u svojstvu promatrača  u radu Agencije Europske unije za temeljna prava i odgovarajućim modalitetima u okviru Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007

               VIJEĆE EU-A I REPUBLIKE SRBIJE ZA STABILIZACIJU I PRIDRUŽIVANJE,

               uzimajući u obzir Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europske unije, s jedne strane, i Republike Srbije, s druge strane,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 168/2007. o osnivanju Agencije Europske unije za temeljna prava, a posebno njezin članak 28.,

               budući da:

               (1) Europsko vijeće u Luxembourgu u prosincu 1997. predvidjelo je sudjelovanje u radu agencija Unije kao način za unaprjeđenje pretpristupne strategije. U zaključcima Europskog vijeća navodi se da će se o agencijama „u kojima će moći sudjelovati države podnositeljice zahtjeva za članstvo odlučivati za svaki pojedini slučaj”.

               (2) Republika Srbija ima iste namjere i ciljeve koji su predviđeni za Agenciju Europske unije za temeljna prava („Agencija”) i slaže se s obuhvatom i opisom zadaća Agencije koji su određeni u Uredbi Vijeća (EZ) br. 168/2007.

               (3) Primjereno je da se Agencija bavi pitanjima temeljnih prava u smislu članka 3. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007 u Republici Srbiji u mjeri potrebnoj za postupno usklađivanje s pravom Unije.

               (4) Republici Srbiji trebalo bi stoga dopustiti da sudjeluje u svojstvu promatrača u radu Agencije i utvrditi modalitete tog sudjelovanja, uključujući odredbe povezane sa sudjelovanjem u inicijativama koje poduzima Agencija, financijskim doprinosom i osobljem.

               (5) U skladu s člankom 12. stavkom 2. točkom (a) i člankom 82. stavkom 3. točkom (a) Uvjeta zapošljavanja koji se primjenjuju na ostale službenike Europske unije utvrđenih Uredbom Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68
                  1
               , ravnatelj Agencije iznimno može odobriti zapošljavanje državljana Republike Srbije koji imaju sva prava kao državljani.

               ODLUČIO JE:

               Članak 1.

               Republika Srbija kao zemlja kandidatkinja sudjeluje u svojstvu promatrača u radu Agencije Europske unije za temeljna prava uspostavljene Uredbom Vijeća (EZ) br. 168/2007.

               Članak 2.

               1. Agencija se može baviti pitanjima temeljnih prava u smislu članka 3. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007 u Republici Srbiji u mjeri potrebnoj za postupno usklađivanje s pravom Unije.

               2. U tu svrhu Agencija će u Republici Srbiji moći obavljati zadaće unutar okvira utvrđenog člancima 4. i 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007.

               Članak 3.

               Republika Srbija financijski doprinosi aktivnostima Agencije iz članka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007 u skladu s odredbama utvrđenima u Prilogu ovoj Odluci.

               Članak 4.

               1. Republika Srbija imenuje osobe koje ispunjavaju kriterije utvrđene člankom 12. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007 za promatrača i zamjenika promatrača. Oni mogu sudjelovati u radu Upravnog odbora ravnopravno s članovima i zamjenicima članova koje su imenovale države članice, no bez prava glasa.

               2. Republika Srbija imenuje državnog službenika za nacionalnog časnika za vezu, kao što je navedeno u članku 8. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 168/2007.

               3. Republika Srbija u roku od četiri mjeseca od stupanja na snagu ove Odluke obavještava Europsku komisiju o imenima, kvalifikacijama i podacima za kontakt osoba iz stavaka 1. i 2.

               Članak 5.

               Podaci koji se dostavljaju Agenciji ili koje ona šalje mogu se objavljivati i dostupni su javnosti ako je za povjerljive podatke u Republici Srbiji osiguran jednak stupanj zaštite kao i u Uniji.

               Članak 6.

               Agencija ima u Republici Srbiji pravnu sposobnost istovjetnu onoj koja se priznaje pravnim subjektima prema zakonodavstvu Republike Srbije.

               Članak 7.

               Kako bi Agencija i njezino osoblje mogli izvršavati svoje zadaće, Republika Srbija dodjeljuje im povlastice i imunitete koji su jednaki onima iz članaka od 1. do 4., 5., 6., od 10. do 13., 15., 17. i 18. Protokola (br. 7.) o povlasticama i imunitetima Europske unije, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije.

               Članak 8.

               Obje stranke poduzimaju sve opće ili posebne mjere potrebne za ispunjavanje svojih obveza prema ovoj Odluci i priopćavaju ih Vijeću za stabilizaciju i pridruživanje.

               Članak 9.

               Ova odluka stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca od datuma njezina donošenja.

               PRILOG I.

               FINANCIJSKI DOPRINOS REPUBLIKE SRBIJE AGENCIJI EUROPSKE UNIJE ZA TEMELJNA PRAVA

               1.Financijski doprinos koji Republika Srbija uplaćuje u proračun Europske unije za sudjelovanje u radu Agencije Europske unije za temeljna prava („Agencija”), kao što je određeno u točki 2., čitav je trošak njezina sudjelovanja u Agenciji tijekom prve tri godine. Od četvrte godine iznosi će se odrediti u skladu s točkom 6.

               2.Financijski je doprinos koji Republika Srbija uplaćuje u proračun Europske unije sljedeći:

                        Godina 1.

                        183 000 EUR

                        Godina 2.

                        186 000 EUR

                        Godina 3.

                        189 000 EUR

               3.Moguća financijska potpora iz programa pomoći Unije dogovorit će se zasebno, u skladu s odgovarajućim programom Unije.

               4.Doprinosom Republike Srbije upravljat će se u skladu s Financijskom uredbom koja se primjenjuje na opći proračun Europske unije.

               5.Putne troškove te troškove smještaja i dnevnica predstavnika i stručnjaka iz Republike Srbije za sudjelovanje u radu Agencije i na sastancima povezanima s provedbom programa rada Agencije nadoknađuje Agencija na istoj osnovi i u skladu s postupcima koji su trenutačno na snazi za države članice Europske unije.

               6.Nakon stupanja na snagu ove Odluke i na početku svake sljedeće godine Komisija upućuje Republici Srbiji zahtjev za uplatu sredstava u visini njezina doprinosa Agenciji u skladu s ovom Odlukom. Za prvu kalendarsku godinu sudjelovanja Republika Srbija će platiti doprinos izračunan od datuma početka sudjelovanja do kraja godine prema načelu razmjernosti (pro rata). Doprinos za sljedeće godine bit će u skladu s tablicom u točki 2. Od četvrte godine doprinos će biti prilagođen u kontekstu povećanja ili smanjenja subvencije Agencije kako bi se očuvala analogija između doprinosa Republike Srbije i proračuna Agencije za EU-28. Doprinos se može revidirati i u narednim financijskim godinama na temelju najnovijih statističkih podataka koje objavljuje Statistički ured Europske unije (Eurostat).

               7.Taj doprinos iskazuje se u eurima i uplaćuje na eurski bankovni račun Komisije Europske unije.

               8.Republika Srbija plaća svoj doprinos na temelju zahtjeva za uplatu sredstava i to najkasnije u roku od 30 dana nakon što je Komisija uputila zahtjev za uplatu sredstava.

               9.Za svako kašnjenje u plaćanju doprinosa Republici Srbiji se obračunavaju zatezne kamate na iznos dugovanja od datuma dospijeća. Kamatna stopa jednaka je kamatnoj stopi koju na datum dospijeća za svoje poslovanje u eurima primjenjuje Europska središnja banka, uvećanoj za 1,5 postotna boda.

               ZAKONODAVNI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ

               1.
                     OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE

                  1.1.
                     Naslov prijedloga/inicijative

                  1.2.
                     Odgovarajuća područja politike u strukturi ABM/ABB

                  1.3.
                     Vrsta prijedloga/inicijative

                  1.4.
                     Ciljevi

                  1.5.
                     Osnova prijedloga/inicijative

                  1.6.
                     Trajanje i financijski utjecaj

                  1.7.
                     Predviđene metode upravljanja

               2.
                     MJERE UPRAVLJANJA

                  2.1.
                     Pravila praćenja i izvješćivanja

                  2.2.
                     Sustav upravljanja i kontrole

                  2.3.
                     Mjere za sprečavanje prijevara i nepravilnosti

               3.
                     PROCIJENJENI FINANCIJSKI UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE

                  3.1.
                     Naslovi višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija rashoda na koje se prijedlog/inicijativa odnosi

                  3.2.
                     Procijenjeni utjecaj na rashode

                  3.2.1.
                     Sažetak procijenjenog utjecaja na rashode

                  3.2.2.
                     Procijenjeni utjecaj na odobrena sredstva Agencije

                  3.2.3.
                     Procijenjeni utjecaj na ljudske resurse Agencije

                  3.2.4.
                     Usklađenost s tekućim višegodišnjim financijskim okvirom:

                  3.2.5.
                     Doprinos trećih osoba

                  3.3.
                     Procijenjeni utjecaj na prihode

               ZAKONODAVNI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ

               1.OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE

               1.1.Naslov prijedloga/inicijative

                  Odluka Vijeća o sudjelovanju Republike Srbije u svojstvu promatrača u radu Agencije Europske unije za temeljna prava i odgovarajućim modalitetima u okviru Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007

               1.2.Odgovarajuća područja politike u strukturi ABM/ABB
                  2

                  Područje politike:

                        33
                        "Pravosuđe i potrošači"

                  Aktivnost:
                        33 02
                        „Prava, jednakost i građanstvo”

               1.3.Vrsta prijedloga/inicijative

               Prijedlog/inicijativa odnosi se na novo djelovanje

               1.4.Ciljevi

               1.4.1.Višegodišnji strateški ciljevi Komisije na koje se odnosi prijedlog/inicijativa

                  Sudjelovanjem Republike Srbije u radu Agencije u svojstvu promatrača doprinijet će se njezinom postupnom usklađivanju s pravom Unije i njezinoj uspješnoj pripremi za članstvo u Europskoj Uniji.

               1.4.2.Posebni ciljevi i odgovarajuće aktivnosti u okviru strukture ABM/ABB

                  Posebni cilj:

                  Predloženom Odlukom omogućit će se Republici Srbiji da u svojstvu promatrača sudjeluje u radu Agencije i omogućiti Agenciji da se bavi pitanjima temeljnih prava u Republici Srbiji.

                  Odgovarajuće aktivnosti u okviru strukture ABM/ABB:

                  33 02

                        „Prava, jednakost i građanstvo”

               1.4.1.Očekivani rezultati i utjecaj

               Navesti učinke koje bi prijedlog/inicijativa trebali imati na ciljane korisnike/skupine.

                  Sudjelovanjem Republike Srbije u radu Agencije u svojstvu promatrača doprinijet će se njezinom postupnom usklađivanju s pravom Unije i njezinoj uspješnoj pripremi za članstvo u Europskoj Uniji.

               1.4.2.Pokazatelji rezultata i utjecaja

               Navesti pokazatelje koji omogućuju praćenje provedbe prijedloga/inicijative.

                  Predloženom Odlukom omogućit će se Agenciji da u Republici Srbiji obavlja zadaće unutar okvira utvrđenog člancima 4. i 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007 („Uredba”).

                  Pokazatelji uspješnosti temelj su planiranja, praćenja, evaluacija i izvješćivanja o aktivnostima Agencije. Pokazateljima utvrđenima okvirom za mjerenje uspješnosti (eng. PMF – Performance Measurement Framework) ocjenjuje se ukupan rad Agencije. Okvirom za mjerenje uspješnosti obuhvaćeni su pokazatelji na razini projekta kojima se opisuju planirani rezultati svake intervencije te kratkoročni, dugoročni i željeni pokazatelji, od kojih se većina mjeri nakon završetka intervencija i posebno planirane inicijative. Važno je napomenuti da je okvir za mjerenje uspješnosti povezan i sa strateškim planom i godišnjim programima rada. Okvir za mjerenje uspješnosti Agencije obuhvaća i intervencijsku logiku i popis pokazatelja uspješnosti zajedno s odgovarajućim ciljem, kriterijima prosudbe, mjerama, izvorima i instrumentima. Okvirom za mjerenje uspješnosti svi se podaci povezani s uspješnošću objedinjuju unutar logičnog okvira.  Okvir za mjerenje uspješnosti Agencije organiziran je tako da se njime omogućuje analiza rada (tj. praćenje i evaluacija te izvješćivanje) Agencije na različitim razinama, tj. na razini projekta, aktivnosti, tematskog područja te na strateškim razinama i upotrijebit će se za praćenje provedbe inicijative. Posebno, pokazatelji se razlikuju prema razini postignuća (tj. rezultat, kratkoročni, dugoročni i željeni učinci) po razinama aktivnosti kako je prikazano u logičkom modelu. Utvrđuju se jednom godišnje (također za odgovarajuće aktivnosti u strukturi ABM/ABB obuhvaćene inicijativom) u operativnim programima rada Agencije (programski dokument), a praćenje i ocjena rada uključuju se u relevantni izvještajni dokument (konsolidirano godišnje izvješće o radu).

               1.5.Osnova prijedloga/inicijative

               1.5.1.Zahtjevi koje je potrebno kratkoročno ili dugoročno ispuniti

                  Predloženom Odlukom trebalo bi se omogućiti Republici Srbiji sudjelovanje u radu Agencije u svojstvu promatrača i Agenciji bavljenje pitanjima temeljnih prava u Republici Srbiji u opsegu propisanom Uredbom Vijeća (EZ) br. 168/2007.

               1.5.2.Dodana vrijednost sudjelovanja EU-a

                  Sudjelovanjem Republike Srbije u radu Agencije u svojstvu promatrača doprinijet će se njezinom postupnom usklađivanju s pravom Europske unije.

               1.5.3.Pouke iz prijašnjih sličnih iskustava

                  Prijedlog Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007 sadržavao je i procjenu učinka koji se bavila pitanjem zemljopisnog opsega aktivnosti Agencije.

                  Europski centar za praćenje rasizma i ksenofobije (EUMC), prethodnik Agencije EU-a za temeljna prava, proveo je projekte u okviru programa PHARE u različitim zemljama kandidatkinjama (tijekom 2003. u 10 zemalja kandidatkinja koje su pristupile EU-u u 2004., kao i u RO, BG, TR i HR) što se pokazalo vrlo pozitivnim i za zemlje kandidatkinje i EUMC.

               1.5.4.Usklađenost i moguća sinergija s ostalim odgovarajućim instrumentima

                  Dio troškova sudjelovanja Republike Srbije snosi IPA.

               1.6.Trajanje i financijski utjecaj

               Prijedlog/inicijativa na snazi od stupanja na snagu Odluke (vidjeti članak 9. Odluke) do pristupanja Republike Srbije EU-u.

               Financijski utjecaj od stupanja na snagu Odluke do pristupanja Republike Srbije EU-u.

               1.7.Predviđene metode upravljanja
                  3

               Neizravno upravljanje povjeravanjem zadaća provedbe proračuna tijelima navedenima u člancima 208. i 209. Financijske uredbe.

               2.MJERE UPRAVLJANJA

               2.1.Pravila praćenja i izvješćivanja

               Navesti učestalost i uvjete.

                  Rad Agencije EU-a za temeljna prava, uključujući sudjelovanje zemalja kandidatkinja u aktivnostima Agencije, redovito se ocjenjuje u skladu s okvirom utvrđenim u Uredbi Vijeća (EZ) br. 168/2007 i uzimajući u obzir višegodišnji okvir i programske dokumente Agencije.

               2.2.Sustav upravljanja i kontrole

               2.2.1.Utvrđeni rizici

                  (1) Znanje osoblja o specifičnom tržištu.

                  (2) Specifični problemi pri prikupljanju podataka o temeljnim pravima zbog nedostatka pružatelja usluga na tržištu.

                  (3) Utjecaj na postupak nabave zbog nedostupnosti pružatelja usluga prikupljanja podataka o temeljnim pravima.

                  (4) Utjecaj na rezultate istraživanja zbog nedovoljnog prikupljanja podataka ili nedostupnosti podataka.

               2.2.2. Predviđene metode kontrole

                  (1) Analiza specifičnog znanja, vještina i kompetencija potrebnih za provedbu djelovanja i identifikacija potrebnog osposobljavanja za osoblje.

                  (2) Jačanje praćenja aktivnosti vanjskih izvoditelja u slučaju da nemaju iskustva u pružanju podataka o temeljnim pravima.

               2.3.Mjere za sprečavanje prijevara i nepravilnosti

               Navesti postojeće ili predviđene mjere za sprečavanje i zaštitu.

                  U cilju borbe protiv prijevara, korupcije i drugih nezakonitih aktivnosti, odredbe Uredbe (EU, Euratom) br. 883/2013 primjenjuju se bez ograničenja na Agenciju Europske unije za temeljna prava.

                  Agencija pristupa Međuinstitucionalnom sporazumu od 25. svibnja 1999. između Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Komisije Europskih zajednica o internim istragama Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) te bez odgode primjenjuje odgovarajuću odredbu u kontekstu strategije Agencije za borbu protiv prijevara i odgovarajući akcijski plan.

                  Odluke o financiranju i provedbenim sporazumima i instrumentima koji iz njih proizlaze izričito propisuju da Revizorski sud i OLAF mogu, ako je to potrebno, na terenu provjeravati primatelje sredstava Agencije te osoblje odgovorno za dodjelu tih sredstava.

               3.PROCIJENJENI FINANCIJSKI UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE

               3.1.Naslovi višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija rashoda na koje se prijedlog/inicijativa odnosi

               Postojeće proračunske linije

                        Naslov višegodišnjeg financijskog okvira

                        Proračunska linija

                        Vrsta
                        rashoda

                        Doprinos

                        Broj
                        Naslov………………………...…………

                        Dif./nedif.
                           4

                        zemalja EFTA-e
                           5

                        zemalja kandidatkinja
                           6

                        trećih zemalja

                        u smislu članka 21. stavka 2. točke (b) Financijske uredbe

                        3

                        33 0206

                        Agencija Europske unije za temeljna prava

                        Nedif.

                        NE

                        DA

                        NE

                        DA

               3.2.Procijenjeni utjecaj na rashode

               3.2.1.Sažetak procijenjenog utjecaja na rashode

               u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)

                        Naslov višegodišnjeg financijskog
                        okvira

                        Broj

                        3 ..……………………………………………………………….

                        Agencija Europske unije za temeljna prava (FRA)

                        Godina
                        1.

                        Godina
                        2.

                        Godina
                        3.

                        UKUPNO

                        Glava 1. Rashodi za osoblje

                        Preuzete obveze

                        (1)

                        0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        Plaćanja

                        (2)

                            0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        Glava 2. Zgrade, oprema i razni rashodi poslovanja

                        Preuzete obveze

                        (1a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        Plaćanja

                        (2 a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        Glava 3. Rashodi poslovanja

                        Preuzete obveze

                        (3 a)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        Plaćanja

                        (3.b)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        UKUPNA odobrena sredstva
                        za Agenciju Europske unije za temeljna prava

                        Preuzete obveze

                        = 1. +1.a + 3.a

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        Plaćanja

                        = 2. + 2.a

                        +3b

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               Troškovi Agencije bit će pokriveni namjenskim prihodima od financijskog doprinosa zemlje kandidatkinje.

                        Naslov višegodišnjeg financijskog
                        okvira

                        5

                        „Administrativni rashodi”

               u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)

                        Godina
                        1.

                        Godina
                        2.

                        Godina
                        3.

                        UKUPNO

                        Komisija

                        • Ljudski resursi

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        • Ostali administrativni rashodi

                        UKUPNO Komisija

                        Odobrena sredstva

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        UKUPNA odobrena sredstva
                        iz NASLOVA 5
                        višegodišnjeg financijskog okvira

                        (ukupne preuzete obveze = ukupna plaćanja)

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

               u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)

                        Godina
                        1.

                        Godina
                        2.

                        Godina
                        3.

                        UKUPNO

                        UKUPNA odobrena sredstva
                        iz NASLOVA 1 do 5
                        višegodišnjeg financijskog okvira

                        Preuzete obveze

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

                        Plaćanja

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

               3.2.2.Procijenjeni utjecaj na odobrena sredstva FRA-e

               Za prijedlog/inicijativu potrebna su odobrena sredstva za poslovanje u iznosu od 0,086 milijuna EUR.

               Sudjelovanjem Republike Srbije u radu Agencije u svojstvu promatrača omogućit će se Agenciji da se bavi pitanjima temeljnih prava u toj zemlji u smislu članka 3. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007, u mjeri potrebnoj za postupno usklađivanje Republike Srbije s pravom Unije. Zadaće koje Agencija može obavljati utvrđene su člankom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007, a područja na koja će se usredotočiti utvrđena su u višegodišnjem okviru Agencije u skladu s člankom 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 168/2007.

               3.2.3.Procijenjeni utjecaj na ljudske resurse FRA-e

               3.2.3.1.Sažetak

               Za prijedlog/inicijativu potrebna su sljedeća odobrena administrativna sredstva:

               u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)

                        Godina
                        1.

                        Godina
                        2.

                        Godina
                        3.

                        UKUPNO

                        Dužnosnici (razredi AD)

                        Dužnosnici (razredi AST)

                        Ugovorno osoblje

                        1

                        1

                        1

                        1

                        Privremeno osoblje

                        Upućeni nacionalni stručnjaci

                        UKUPNO

                        1

                        1

                        1

                        1

               3.2.3.2.Procjena potrebnih ljudskih resursa za Komisiju

               Za prijedlog/inicijativu potrebni su ljudski resursi Komisije kako je navedeno u nastavku:

               Procjenu navesti u cijelom iznosu (ili najviše do jednog decimalnog mjesta)

                        Godina
                        1.

                        Godina
                        2.

                        Godina
                        3.

                        Radna mjesta prema planu radnih mjesta (dužnosnici i privremeni djelatnici)

                        XX 01 01 01 (Sjedišta i predstavništva Komisije)

                        0,5

                        0,5

                        0,5

                        XX 01 01 02 (Delegacije)

                        XX 01 05 01 (Neizravno istraživanje)

                        10 01 05 01 (Izravno istraživanje)

                        • Vanjsko osoblje (u ekvivalentu punog radnog vremena: EPRV)
                           7

                        XX 01 02 01 (UO, UNS, UsO iz „globalne omotnice”)

                        XX 01 02 02 (UO, LO, UNS, UsO i MSD u delegacijama)

                        XX 01 04 gg
                           8

                        – u sjedištima
                           9

                        – u delegacijama

                        XX 01 05 02 (UO, UNS, AO – neizravno istraživanje)

                        10 01 05 02 (UO, UNS, UsO – izravno istraživanje)

                        Ostale proračunske linije (navesti)

                        UKUPNO

                        0,5

                        0,5

                        0,5

               XX se odnosi na odgovarajuće područje politike ili glavu proračuna.

               Potrebni ljudski resursi pokrit će se osobljem koje je nadležno za upravljanje djelovanjem i/ili preraspoređeno unutar glavnih uprava te, prema potrebi, svim dodatnim sredstvima koja se mogu dodijeliti nadležnim glavnim upravama u okviru godišnjeg postupka dodjele sredstava uzimajući u obzir proračunska ograničenja.

               Opis zadaća koje treba obaviti:

                        Dužnosnici i privremeno osoblje

                        Administrativne, financijske i pravne zadaće koje se odnose na sudjelovanje Republike Srbije u radu Agencije u svojstvu promatrača

                        Vanjsko osoblje

                        Nije primjenjivo

               3.2.4.Usklađenost s tekućim višegodišnjim financijskim okvirom:

               Prijedlog/inicijativa u skladu je s postojećim višegodišnjim financijskim okvirom.

               3.2.5.Doprinos trećih osoba

               Prijedlogom/inicijativom predviđa se sufinanciranje prema sljedećoj procjeni:

               u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)

                        Godina
                        1.

                        Godina
                        2.

                        Godina
                        3.

                        Ukupno

                        Republika Srbija

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        UKUPNA sredstva sufinanciranja

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               3.3.Procijenjeni utjecaj na prihode

               Prijedlog/inicijativa ima sljedeći financijski utjecaj:

               ◻
                     ◻na vlastita sredstva

               ⌧
                     ⌧na razne prihode

               u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)

                        Proračunska linija u okviru prihoda:

                        Odobrena sredstva dostupna za tekuću proračunsku godinu

                        Utjecaj prijedloga/inicijative
                           10

                        Godina
                        1.

                        Godina
                        2.

                        Godina
                        3.

                        Članak 603.1.

                        0,180

                        0,183

                        0,186

               Za razne namjenske prihode navesti odgovarajuće proračunske linije rashoda.

                  33 02 06

               Navesti metodu izračuna utjecaja na prihode.

                  Vidjeti Prilog I. Odluci

                     (1)
                  SL L 56, 4.3.1968., str. 1., kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EU, Euratom) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013., SL L 287, 29.10.2013., str. 15.

                     (2)
                  ABM: upravljanje na temelju djelatnosti; ABB: priprema proračuna na temelju djelatnosti.

                     (3)
                  Informacije o načinima upravljanja i upućivanju na Financijsku uredbu dostupne su na internetskim stranicama BudgWeb:

                     https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/EN/man/budgmanag/Pages/budgmanag.aspx

                  .

                     (4)
                  Dif. = diferencirana odobrena sredstva / nedif. = nediferencirana odobrena sredstva.

                     (5)
                  EFTA: Europsko udruženje slobodne trgovine.

                     (6)
                  Zemlje kandidatkinje i, ako je primjenjivo, potencijalne zemlje kandidatkinje sa zapadnog Balkana.

                     (7)
                  UO = ugovorno osoblje; LO = lokalno osoblje; UNS = upućeni nacionalni stručnjaci, AO = agencijsko osoblje; MSD = mladi stručnjaci u delegacijama

                     (8)
                  U okviru gornje granice za vanjsko osoblje iz odobrenih sredstava za poslovanje (prijašnje linije „BA”).

                     (9)
                  Uglavnom za strukturne fondove, Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EAFRD) i Europski ribarski fond (EFF).

                     (10)
                  Kad je riječ o tradicionalnim vlastitim sredstvima (carine, pristojbe na šećer) navedeni iznosi moraju biti neto iznosi, to jest bruto iznosi umanjeni za 25 % na ime troškova naplate.