               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 31.8.2020.
            COM(2020) 438 final
            2020/0210(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Unije na sastancima stranaka Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se Prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje u ime Unije treba zauzeti na sastancima stranaka Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu u vezi s predviđenim donošenjem mjera očuvanja.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Sporazum za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu

               Cilj je Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu („Sporazum”) spriječiti neregulirani ribolov u onom dijelu središnjeg Arktičkog oceana koji je otvoreno more i to primjenom zaštitnih mjera očuvanja u okviru dugoročne strategije zaštite zdravih morskih ekosustava i očuvanja i održivog iskorištavanja ribljih stokova. Očekuje se da će Sporazum stupiti na snagu do kraja godine.

               Europska unija stranka je Sporazuma
                  1
               .

               2.2.Sastanak stranaka

               Prema Sporazumu, sastanak stranaka je tijelo za odlučivanje, a sastaje se svake dvije godine ili češće ako tako odluči. Odluke o postupovnim pitanjima donose se većinom glasova, a o materijalnim pitanjima odlučuje se konsenzusom. Unija ima pravo sudjelovanja i pravo glasa.

               2.3.Odluke sa sastanka stranaka

               Sastanak stranaka ovlašten je donositi mjere očuvanja koje su obvezujuće za ugovorne stranke.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Predlaže se da se stajalište koje treba donijeti u ime Unije na sastancima stranaka utvrdi dvostupanjskim pristupom. Odlukom Vijeća utvrdit će se vodeća načela i smjernice za stajalište Unije na višegodišnjoj osnovi, koje se zatim prilagođava za svaki sastanak na temelju neslužbenih dokumenata Komisije o kojima će raspravljati radna skupina Vijeća.

               Taj se pristup trenutačno primjenjuje i u regionalnim organizacijama za upravljanje ribarstvom (RFMO-ovi) i na stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na tim sastancima.

               Ova odluka obuhvaća načela i smjernice zajedničke ribarstvene politike (ZRP) kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  2
                te su u obzir uzeti ciljevi utvrđeni u Komunikaciji Komisije o vanjskoj dimenziji ZRP-a
                  3
               . Uzima u obzir i zaključke Vijeća o oceanima i morima, uključujući Arktik
                  4
               , Zajedničku komunikaciju Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije o „integriranoj politici Europske unije za Arktik”
                  5
               , zaključke Vijeća
                  6
                o zajedničkoj komunikaciji Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije pod naslovom „Međunarodno upravljanje oceanima: Plan za budućnost naših oceana”
                  7
               .

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               „Akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaćaju akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaćaju i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali mogu „presudno utjecati na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  8
               .

               4.1.2.Primjena u ovom slučaju

               Sastanak stranaka tijelo je koje se osniva na temelju sporazuma, u ovom slučaju Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu.

               Akti koje donosi sastanak stranaka proizvode pravne učinke. Predviđeni akti sa sastanka stranaka bit će obvezujući u skladu s međunarodnim pravom i mogu presudno utjecati na sadržaj sljedećih propisa EU-a:

               ·Uredba Vijeća (EZ) br. 1005/2008 o uspostavi sustava Zajednice za sprečavanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova, odvraćanje od njega i njegovo zaustavljanje
                  9
               ;

               ·Uredba Vijeća (EZ) br. 1224/2009 o uspostavi sustava kontrole Unije za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike
                  10
               ; te

               ·Uredba Vijeća (EU) 2017/2403 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2017. o održivom upravljanju vanjskim ribarskim flotama
                  11
               .

               Predviđenim aktima ne dopunjuje se niti izmjenjuje institucionalni okvir Sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalnopravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalnopravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili dva elementa te ako se može utvrditi da je jedan od tih dvaju ciljeva ili elemenata glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnopravnoj osnovi, konkretno onoj koja je potrebna za glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena u ovom slučaju

               Glavni cilj i sadržaj predviđenih akata odnose se na ribarstvo. Uredba (EU) br. 1380/2013 pravna je osnova u kojoj su utvrđena načela sadržana u ovom stajalištu.

               Stoga je materijalnopravna osnova predložene odluke članak 43. stavak 2. UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 43. stavak 2. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2020/0210 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Unije na sastancima stranaka Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Unija je Odlukom Vijeća (EU) 2019/407 sklopila Sporazum za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu („Sporazum”)
                  12
               . Očekuje se da će Sporazum stupiti na snagu do kraja godine.

               (2)Sastanak stranaka odgovoran je za donošenje mjera kojima bi se osigurala provedba Sporazuma radi postizanja cilja sprečavanja nereguliranog ribolova u onom dijelu središnjeg Arktičkog oceana koji je otvoreno more i to primjenom zaštitnih mjera očuvanja u okviru dugoročne strategije zaštite zdravih morskih ekosustava i očuvanja i održivog iskorištavanja ribljih stokova. Takve mjere mogu postati obvezujuće za Uniju.

               (3)Uredbom (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  13
                predviđeno je da Unija osigura da aktivnosti u ribarstvu i akvakulturi budu dugoročno ekološki održive i da se njima upravlja u skladu s ciljevima postizanja gospodarskih i društvenih koristi i koristi za zapošljavanje te doprinosa dostupnosti opskrbe hranom. Njome je predviđeno i da Unija primjenjuje načelo opreza u upravljanju ribarstvom i nastoji osigurati da iskorištavanje morskih bioloških resursa obnavlja i održava populacije izlovljavanih vrsta iznad razina koje mogu osigurati najviši održivi prinos. Nadalje, predviđeno je da Unija poduzima mjere upravljanja i očuvanja na temelju najboljih raspoloživih znanstvenih savjeta, da podržava razvoj znanstvenih znanja i savjetovanja te da postupno napusti praksu odbacivanja ulova i promiče ribolovne metode koje doprinose selektivnijem ribolovu, što većem izbjegavanju i smanjenju neželjenih ulova te ribolovu s malim utjecajem na morski ekosustav i ribolovne resurse. Uz to, u Uredbi (EU) br. 1380/2013 izričito je predviđeno da Unija te ciljeve i načela treba primjenjivati u svojoj vanjskoj politici u području ribarstva.

               (4)Kako je navedeno u zaključcima Vijeća o oceanima i morima, uključujući Arktik
                  14
               , Zajedničkoj komunikaciji Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije o „integriranoj politici Europske unije za Arktik”
                  15
                te zaključcima Vijeća
                  16
                o Zajedničkoj komunikaciji Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije pod naslovom „Međunarodno upravljanje oceanima: Plan za budućnost naših oceana”
                  17
               , potpora Sporazumu i moguće stvaranje regionalne organizacije ili aranžmana za upravljanje ribarstvom na otvorenome moru Arktika važan je cilj Unije radi kako bi se zaštitio arktički okoliš i osigurao održivi razvoj u arktičkoj regiji i oko nje na temelju međunarodne suradnje.

               (5)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sastancima stranaka Sporazuma u razdoblju od 2020. do 2024. jer će mjere očuvanja koje se donesu u skladu s tim Sporazumom biti obvezujuće za Uniju te će moći presudno utjecati na sadržaj zakonodavstva Unije, odnosno uredbi Vijeća (EZ) br. 1005/2008
                  18
                i (EZ) br. 1224/2009
                  19
                te Uredbe (EU) 2017/2403 Europskog parlamenta i Vijeća
                  20
               .

               (6)S obzirom na ograničeno poznavanje i na prirodu ribolovnih resursa na području primjene Sporazuma i na potrebu da se stoga u stajalištu Unije uzmu u obzir novi događaji, uključujući nove znanstvene i druge relevantne podatke koji su predstavljeni prije ili tijekom sastanaka stranaka, trebalo bi, u skladu s načelom lojalne suradnje među institucijama Unije sadržanim u članku 13. stavku 2. Ugovora o Europskoj uniji, uspostaviti postupke za godišnje utvrđivanje stajališta Unije za razdoblje 2020. – 2024.

               (7)Nakon ove odluke o stajalištu koje treba zauzeti u ime Unije na sastancima stranaka Sporazuma naknadno može uslijediti zasebna odluka Vijeća o otvaranju pregovora o osnivanju jedne ili više dodatnih regionalnih ili podregionalnih organizacija ili aranžmana za upravljanje ribarstvom na arktičkom otvorenome moru,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sastancima stranaka Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu (Sporazum) utvrđeno je u Prilogu I.

               Članak 2.

               Godišnje utvrđivanje stajališta koje Unija treba zauzeti na sastancima stranaka Sporazuma provodi se u skladu s Prilogom II.

               Članak 3.

               Stajalište Unije utvrđeno u Prilogu I. Vijeće ocjenjuje i, ako je potrebno, revidira na prijedlog Komisije najkasnije do godišnjeg sastanka stranaka Sporazuma 2025.

               Članak 4.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                        Za Vijeće

                        Predsjednik

                     (1)

                        Odluka Vijeća (EU) 2019/407 od 4. ožujka 2019. o sklapanju, u ime Europske unije, Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu (SL L 73, 15.3.2019., str. 1.).

                     (2)

                        Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ (SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).

                     (3)

                        COM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        14249/19, 19.11.2019.

                     (5)

                        JOIN(2016) 21 final, 27.4.2016.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (7)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (8)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točke od 61. do 64.

                     (9)

                        SL L 286, 29.10.2008., str. 1.

                     (10)

                        SL L 343, 22.12.2009., str. 1.

                     (11)

                        SL L 347, 28.12.2017., str. 81.

                     (12)

                        Odluka Vijeća (EU) 2019/407 od 4. ožujka 2019. o sklapanju, u ime Europske unije, Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu (SL L 73, 15.3.2019., str. 1.).

                     (13)

                        Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ (SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).

                     (14)

                        14249/19 od 19.11.2019.

                     (15)

                        JOIN(2016) 21 final od 27.4.2016.

                     (16)

                        7348/1/17 REV 1 od 24.3.2017.

                     (17)

                        JOIN(2016) 49 final od 10.11.2016.

                     (18)

                        Uredba Vijeća (EZ) br. 1005/2008 od 29. rujna 2008. o uspostavi sustava Zajednice za sprečavanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova, odvraćanje od njega i njegovo zaustavljanje, o izmjeni uredaba (EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1936/2001 i (EZ) br. 601/2004 i o stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 1093/94 i (EZ) br. 1447/1999 (SL L 286, 29.10.2008., str. 1).

                     (19)

                        Uredba Vijeća (EZ) br. 1224/2009 od 20. studenoga 2009. o uspostavi sustava kontrole Unije za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike, o izmjeni uredbi (EZ) br. 847/96, (EZ) br. 2371/2002, (EZ) br. 811/2004, (EZ) br. 768/2005, (EZ) br. 2115/2005, (EZ) br. 2166/2005, (EZ) br. 388/2006, (EZ) br. 509/2007, (EZ) br. 676/2007, (EZ) br. 1098/2007, (EZ) br. 1300/2008, (EZ) br. 1342/2008 i o stavljanju izvan snage uredbi (EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1627/94 i (EZ) br. 1966/2006 (SL L 343, 22.12.2009., str. 1.).

                     (20)

                        Uredba (EU) 2017/2403 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2017. o održivom upravljanju vanjskim ribarskim flotama i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1006/2008 (SL L 347, 28.12.2017., str. 81.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 31.8.2020.
            COM(2020) 438 final
            PRILOZI

            Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Unije na sastancima stranaka Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu

               PRILOG I.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sastancima stranaka Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu (Sporazum)

               1.
                     NAČELA

               Unija u okviru sastanaka stranaka Sporazuma:

               (a)
                     djeluje u skladu s ciljevima i načelima Unije utvrđenima u okviru zajedničke ribarstvene politike u skladu s Uredbom (EU) 1380/2013 (Uredba o ZRP-u), posebno primjenom načela opreza iz članka 2. stavka 2. te uredbe, kako bi se promicalo upravljanje ribarstvom temeljeno na ekosustavu i smanjio utjecaj ribolovnih aktivnosti na morske ekosustave i njihova staništa, te promicalo gospodarski održivo i konkurentno ribarstvo Unije radi osiguranja primjerenog životnog standarda osoba koje ovise o ribolovnim aktivnostima, uz vođenje računa o interesima potrošača;

               (b)
                     dionike, među ostalima relevantne znanstvene i tehničke organizacije, tijela i programe, kao i autohtono i lokalno znanje, nastoji na primjeren način uključiti u fazu izrade mjera sa sastanaka stranaka, te sastanaka znanstvenih stručnjaka u okviru Sporazuma, kako bi se te mjere uskladile sa Sporazumom;

               (c)
                     osigurava usklađenost mjera donesenih u okviru Sporazuma s međunarodnim pravom, a posebno s odredbama Konvencije UN-a o pravu mora (UNCLOS)
                  1
               , Sporazuma iz 1995. u pogledu očuvanja i upravljanja pograničnim ribljim naseljima i stokovima vrlo migratornih vrsta (UNFSA)
                  2
               , Sporazuma o promicanju usklađivanja ribarskih plovila na otvorenom moru s međunarodnim mjerama za očuvanje i gospodarenje iz 1993.
                  3
                i Sporazuma Organizacije za hranu i poljoprivredu o mjerama države luke
                  4
                iz 2009.;

               (d)
                     promiče stajališta koja su u skladu s dobrom praksom regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom (RFMO-i) na istom području;

               (e)
                     nastoji ostvariti usklađenost i sinergiju s politikom koju Unija provodi kao dio svojih bilateralnih odnosa u području ribarstva s trećim zemljama i osigurava usklađenost s njezinim drugim politikama, posebno u području vanjskih odnosa, zapošljavanja, okoliša, trgovine, razvoja, istraživanja i inovacija;

               (f)
                     osigurava poštovanje međunarodnih obveza Unije;

               (g)
                     postupa u skladu sa zaključcima Vijeća od 19. ožujka 2012. o Komunikaciji Komisije o vanjskoj dimenziji zajedničke ribarstvene politike
                  5
               ;

               (h)
                     nastoji stvoriti jednake uvjete za flotu Unije na području primjene Sporazuma na temelju istih načela i standarda koji se primjenjuju na temelju zakonodavstva Unije te promicati ujednačenu provedbu tih načela i standarda;

               (i)
                     dužna je biti u skladu sa zaključcima Vijeća o oceanima i morima, uključujući Arktik
                  6
               , Zajedničkom komunikacijom Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije o „integriranoj politici Europske unije za Arktik”
                  7
               , zaključcima Vijeća
                  8
                o Zajedničkoj komunikaciji Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije pod naslovom „Međunarodno upravljanje oceanima: Plan za budućnost naših oceana”
                  9
                i promicati mjere za potporu i poboljšanje učinkovite provedbe Sporazuma kao doprinosa održivom upravljanju oceanima u svim njegovim dimenzijama;

               (j)
                     promiče koordinaciju između Sporazuma i postojećih regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom i regionalnih konvencija o moru, posebno Komisije za ribarstvo sjeveroistočnog Atlantika (NEAFC) te, prema potrebi, suradnju s globalnim organizacijama u okviru njihovih mandata;

               (k)
                     aktivno podupire uspostavu Zajedničkog programa znanstvenog istraživanja i praćenja kako bi stranke kolektivno bolje razumjele ekosustave na otvorenome moru središnjeg Arktičkog oceana i, posebno, kako bi se utvrdilo mogu li sada ili u budućnosti postojati riblji stokovi koji bi se mogli loviti na održivoj osnovi te koji bi bili mogući učinci takvog ribolova na te ekosustave;

               (l)
                     osigurava usklađenost između mjera očuvanja utvrđenih za iste stokove u vodama pod nacionalnom jurisdikcijom i mjera donesenih u odnosu na otvoreno more u skladu s člankom 118. UNCLOS-a i člankom 8. UNFSA-e;

               (m)
                     osigurava usklađenost s interesom Unije za Arktik kao regiju od sve veće strateške važnosti.

               2.
                     SMJERNICE

               Prema potrebi, Unija nastoji na sastancima stranaka Sporazuma poduprijeti donošenje mjera očuvanja na temelju najboljih dostupnih znanstvenih savjeta i načela opreza.

               PRILOG II.

               Godišnje utvrđivanje stajališta Unije koje treba zauzeti na sastancima stranaka Sporazuma za sprečavanje nereguliranog ribolova na otvorenome moru u središnjem Arktičkom oceanu (Sporazum)

               Prije svakog sastanka stranaka Sporazuma, kada se to tijelo pozove na donošenje odluka koje proizvode pravne učinke za Uniju, poduzimaju se potrebni koraci kako bi se u stajalištu koje treba iznijeti u ime Unije uzele u obzir najnovije znanstvene i druge relevantne informacije dostavljene Komisiji, u skladu s načelima i smjernicama utvrđenima u Prilogu I.

               U tu svrhu i na temelju tih podataka Komisija Vijeću pravovremeno prije svakog sastanka stranaka Sporazuma dostavlja pisani dokument u kojem se utvrđuju pojedinosti predloženog utvrđivanja stajališta Unije za raspravu i prihvaćanje pojedinosti stajališta koje treba iznijeti u ime Unije.

               Ako na sastanku stranaka Sporazuma ili na licu mjesta nije moguće postići dogovor kako bi se u stajalištu Unije uzeli u obzir novi elementi, pitanje se upućuje Vijeću ili njegovim pripremnim tijelima.

               _____________________

                     (1)

                        SL L 179, 23.6.1998., str. 3.

                     (2)

                        SL L 189, 3.7.1998., str. 16.

                     (3)

                        SL L 177, 16.7.1996., str. 26.

                     (4)

                        SL L 191, 22.7.2011., str. 3.

                     (5)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (6)

                        14249/19 od 19.11.2019.

                     (7)

                        JOIN(2016) 21 final od 27.4.2016.

                     (8)

                        7348/1/17 REV 1 od 24.3.2017.

                     (9)

                        JOIN(2016) 49 final od 10.11.2016.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 31.8.2020.
            COM(2020) 472 final
            2020/0226(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u vezi s izmjenama prilogâ Europskom sporazumu o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) i propisa priloženih Europskom sporazumu o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN)

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku kojom se utvrđuje stajalište koje u ime Unije treba zauzeti u pogledu izmjena prilogâ Europskom sporazumu o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) i propisa priloženih Europskom sporazumu o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN), koji se primjenjuju od 1. siječnja 2021., u vezi s predviđenim istekom roka mirovanja tijekom kojeg ugovorne stranke članice Radne skupine za prijevoz opasnih tvari (WP.15) i Upravnog odbora ADN-a mogu uložiti prigovor na predložene izmjene za izdanje iz 2021.

               2.Kontekst prijedloga

                  Navedenim prilozima i propisima, poznatijima kao prilozi ADR-u i propisi priloženi ADN-u, uređuje se međunarodni prijevoz opasnih tvari cestama odnosno unutarnjim plovnim putovima između članica Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) koje su također ugovorne stranke ADR-a i ADN-a.

                  Razvoj prijevoza opasnih tvari cestama odnosno unutarnjim plovnim putovima unutar Unije te između Unije i susjednih zemalja ključni je element europske zajedničke prometne politike te se njime osigurava pravilno funkcioniranje svih industrijskih grana koje proizvode ili koriste robu razvrstanu kao opasnu prema ADR-u i ADN-u. Prilagođavanje tih sporazuma tehničkom i znanstvenom napretku stoga je ključno kako bi se omogućio razvoj prometa i povezanih grana industrije unutar ekonomskog lanca. Izmjenama se namjerava uskladiti ADR i ADN s Oglednim propisima UN-a, uključujući nove definicije, kriterije razvrstavanja i UN brojeve, zahtjeve u pogledu pakiranja i označavanja, ažuriranje primjenjivih normi i tehničkih zahtjeva te uredničke ispravke.

               Međunarodne odredbe koje se odnose na prijevoz opasnih tvari utvrđene su u raznim međunarodnim organizacijama, na primjer u UNECE-u, Međuvladinoj organizaciji za međunarodni željeznički prijevoz (OTIF) i nizu specijaliziranih tijela Ujedinjenih naroda. Budući da pravila moraju biti međusobno kompatibilna, među organizacijama uključenima u taj rad razvijen je složen međunarodni sustav za koordinaciju i usklađivanje. Odredbe se prilagođuju u dvogodišnjem ciklusu.

               2.1.Europski sporazum o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR)

               Cilj je Europskog sporazuma o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) reguliranje međunarodnog cestovnog prijevoza opasnih tvari između država članica UNECE-a i drugih država koje primjenjuju ADR (ugovorne stranke ADR-a). ADR je stupio na snagu 29. siječnja 1968.

               Europska unija nije stranka Sporazuma, iako su sve njezine države članice ugovorne stranke tog sporazuma.

               2.2.Europski sporazum o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN)

               Cilj je Europskog sporazuma o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN) reguliranje međunarodnog prijevoza opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima između država članica UNECE-a koje primjenjuju ADN (ugovorne stranke ADN-a). ADN je stupio na snagu 28. veljače 2008.

               Europska unija nije stranka Sporazuma, iako je trinaest njezinih država članica ugovorna stranka tog sporazuma.

               2.3.Radna skupina za prijevoz opasnih tvari (WP.15) i Upravni odbor ADN-a

               Radna skupina za prijevoz opasnih tvari (WP.15), Upravni odbor ADN-a i Odbor za sigurnost ADN-a (WP.15/AC.2) tijela su osnovana u okviru UNECE-a sa zadatkom odlučivanja o izmjenama ADR-a i ADN-a. Sastavljena su od predstavnika država članica UNECE-a koje primjenjuju ADR i ADN. Svaka ugovorna stranka ADR-a i ADN-a ima pravo glasa.

               U skladu s poglavljem VII. – „Glasovanje” Statuta i Poslovnika radne skupine WP.15, samo punopravni članovi imaju po jedan glas u WP.15, a odluke tog tijela prvenstveno se donose konsenzusom. U WP.15 glasuje se dizanjem ruku.

               U skladu s člankom 17. stavkom 7. ADN-a, svaka ugovorna stranka zastupljena na sjednici Upravnog odbora ADN-a ima jedan glas.

                  Izmjene koje su donesene tijekom dvogodišnjeg razdoblja od 2018 do 2020. uključuju niz raznovrsnih prilagodbi tehničkom i znanstvenom napretku.

                  Za ADR, WP.15 odlučio je o predloženim izmjenama na svim sjednicama navedenima u odjeljku 2.4. Za ADN, Upravni odbor odlučio je o izmjenama na svojoj dvadeset četvrtoj sjednici u Ženevi 31. siječnja 2020.

                  U skladu s člankom 14. ADR-a, kad WP.15 odluči o predloženoj izmjeni prilogâ ADR-u, ona se smatra prihvaćenom, osim ako barem trećina ugovornih stranaka ili pet ugovornih stranaka ako je trećina više od tog broja dostavi glavnom tajniku Ujedinjenih naroda pisanu obavijest o prigovoru na predloženu izmjenu u roku od tri mjeseca od dana kad je on objavi.

                  U skladu s člankom 20. ADN-a, kad Upravni odbor ADN-a odluči o predloženim izmjenama, one se smatraju prihvaćenima, osim ako barem trećina ugovornih stranaka ili pet ugovornih stranaka ako je trećina više od tog broja dostavi glavnom tajniku Ujedinjenih naroda pisanu obavijest o prigovoru na predloženu izmjenu u roku od tri mjeseca od dana kad je on objavi.

                  Izmjene koje je donio WP.15, kako su iznesene u dokumentima u Prilogu ovom prijedlogu, poslane su glavnom tajniku Ujedinjenih naroda kako bi ih se moglo dostaviti ugovornim strankama ADR-a 1. srpnja 2020. te kako bi ih one mogle prihvatiti u skladu s postupkom iz članka 14. ADR-a, i dostupne su na internetu
                     1
                  .

                  Izmjene koje je donio Upravni odbor ADN-a, kako su iznesene u dokumentima u Prilogu ovom prijedlogu, dostavio je glavni tajnik Ujedinjenih naroda ugovornim strankama ADN-a 1. srpnja 2020. kako bi ih one mogle prihvatiti u skladu s postupkom iz članka 20. ADN-a, i dostupne su na internetu
                     2
                  .

                  Do 30. rujna 2020. Glavni tajnik Ujedinjenih naroda u svojoj funkciji depozitara može zaprimati prigovore na izmjene ADR-a i ADN-a kako su donesene u točki 2.3.

               2.4.Predviđeni akti radne skupine WP.15 i Upravnog odbora ADN-a

               Svrha je predviđenih akata prilagodba prilogâ ADR-u i propisa priloženih ADN-u tehničkom i znanstvenom napretku.

               Prilagodbe uključuju objašnjenje izuzeća za uređaje za bilježenje podataka i uređaje za praćenje tereta na baterije, nove definicije za npr. „brzinu doze” odnosno izmjenu definicija npr. „temperature samoubrzanog raspadanja (SADT)” i „temperature samoubrzane polimerizacije (SAPT)”. Pravila koja se primjenjuju na klasifikaciju opasnih tvari pojašnjena su u oba sporazuma, posebice kad je riječ o eksplozivima, radioaktivnom materijalu, korozivnim tvarima itd. Na popis opasnih tvari uvršteno je nekoliko novih unosa kao što su UN 0511 DETONATORI, ELEKTRONIČKI programabilni, za miniranje, UN 3549 MEDICINSKI OTPAD, KATEGORIJE A, OPASAN ZA LJUDE, u krutom stanju ili MEDICINSKI OTPAD, KATEGORIJE A, OPASAN samo ZA ŽIVOTINJE, u krutom stanju. Uvedeno je i nekoliko izmjena u posebne odredbe o pakiranju i propisana su nova pravila za ambalažu koja se koristi za kombinaciju litijskih baterija u opremi i litijskih baterija zapakiranih s opremom, nitrocelulozu i mješoviti utovar eksplozivnih tvari i proizvoda.

               Tijekom pripreme tih izmjena provedeno je savjetovanje s brojnim stručnjacima iz javnog i privatnog sektora. Tijekom razvoja tih izmjena održani su sljedeći tehnički sastanci:

               –
                     na Pododboru stručnjaka za prijevoz opasnih tvari pri Gospodarskom i socijalnom vijeću UN-a (ECOSOC) na sljedećim sjednicama:

               (1)
                     na 51. sjednici u Ženevi, 3.–7. srpnja 2017.;

               (2)
                     na 52. sjednici u Ženevi, 27. studenoga–6. prosinca 2017.;

               (3)
                     na 53. sjednici u Ženevi, 25. lipnja–4. srpnja 2018.;

               (4)
                     na 54. sjednici u Ženevi, 26. studenoga–4. prosinca 2018.,

               –
                     na zajedničkom sastanku (UNECE – OTIF) Odbora stručnjaka RID-a i WP.15:

               (1)
                     na jesenskoj sjednici 2018. u Ženevi, 17.–21. rujna 2018.;

               (2)
                     na proljetnoj sjednici 2019. u Bernu, 18.–22. ožujka 2019.;

               (3)
                     na jesenskoj sjednici 2019. u Ženevi, 17.–26. rujna 2019.;

               –
                     za ADR, na sastanku WP.15:

               (1)
                     na 105. sjednici u Ženevi, 6.–9. studenoga 2018.;

               (2)
                      na 106. sjednici u Ženevi, 13.–17. svibnja 2019.;

               (3)        na 107. sjednici u Ženevi, 11.–15. studenoga 2019.;

               (4)
                     na 108. sjednici u Ženevi, 11.–15. svibnja 2020. Ta je sjednica odgođena zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19, međutim, predsjednik WP.15 i Tajništvo UNECE-a savjetovali su se u pisanom postupku s državama članicama o uredničkim izmjenama koje je još trebalo uvesti u ADR 2021. S obzirom na rok za podnošenje primjedbi do 15. svibnja 2020. Komisija je 8. svibnja 2020. organizirala videokonferenciju. Države članice pozitivno su prihvatile prijedloge uredničkih izmjena te je postignut jednoglasan dogovor o konačnom prijedlogu koji je u pisanom obliku dalo Tajništvo UNECE-a,

               –
                     za ADN, na Odboru za sigurnost ADN-a (WP.15/AC.2) na sljedećim sjednicama:

               (1)na 33. sjednici u Ženevi, 27.–31. kolovoza 2018.;

               (2)na 34. sjednici u Ženevi, 21.–25. siječnja 2019.;

               (3)na 35. sjednici u Ženevi, 26.–30. kolovoza 2019.;

               (4)na 36. sjednici u Ženevi, 27.–31. siječnja 2020.;

                  te na Upravnom odboru ADN-a na njegovoj dvadeset četvrtoj sjednici u Ženevi, 31. siječnja 2020.

               Na navedenim sastancima u okviru stručnih odbora analizirani su i obrađivani pojedinačni prijedlozi izmjena. U većini slučajeva preporučeno djelovanje dogovoreno je jednoglasno. Neke od prijedloga preporučila je većina stručnjaka.

               Osim ako se predložene izmjene prilogâ ADR-u o kojima je glavni tajnik Ujedinjenih naroda poslao obavijest proglase odbijenima na temelju članka 14. stavka 3. u roku od tri mjeseca od datuma obavijesti, tj. 1. listopada 2020., predmetne izmjene stupit će na snagu 1. siječnja 2021.

               Osim ako se predložene izmjene propisa priloženih ADN-u proglase odbijenima na temelju članka 20. stavka 5. u roku od tri mjeseca od datuma obavijesti, tj. 1. listopada 2020., predmetne izmjene stupit će na snagu 1. siječnja 2021.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

                  Europska unija nije ugovorna stranka ADR-a ni ADN-a. Međutim, činjenica da Europska unija ne sudjeluje u međunarodnom sporazumu ne sprječava je da provodi svoje nadležnosti tako da, u okviru svojih institucija, utvrđuje stajalište koje će se u njezino ime zauzeti u tijelu uspostavljenom tim sporazumom, posebno posredstvom država članica koje su stranke tog sporazuma i djeluju solidarno u njezinu interesu (vidjeti Njemačka protiv Vijeća, C-399/12 („OIV”), točka 52. i ondje navedenu sudsku praksu).

                  ADR trenutačno ima 52 ugovorne stranke i sve su države članice EU-a ugovorne stranke tog sporazuma. ADN ima 18 ugovornih stranaka, od čega 13 država članica EU-a.

                  Od 1. siječnja 1997. Europska unija primjenjuje odredbe ADR-a na cestovni prijevoz opasnih tvari na području EU-a, prvobitno u skladu s Direktivom Vijeća 94/55/EZ od 21. studenoga 1994. o usklađivanju zakonodavstava država članica u vezi s prijevozom opasnih tvari u cestovnom prometu
                     3
                  . Direktiva 94/55/EZ zamijenjena je 2008. Direktivom 2008/68/EZ
                     4
                   kojom se prate načela prethodne direktive. Od 1. siječnja 2009. Europska Unija primjenjuje odredbe ADN-a na prijevoz opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima.

                  Člankom 4. Direktive 2008/68/EZ u vezi s trećim zemljama utvrđeno je: „Prijevoz opasnih tvari između država članica i trećih zemalja odobrava se ako je u skladu sa zahtjevima ADR-a, RID-a ili ADN-a, osim ako je u prilozima navedeno drukčije.”

                  Prethodno navedene izmjene utjecat će na primjenu Direktive 2008/68/EZ u smislu njezina članka 8. U skladu s tom odredbom, Komisija je ovlaštena prilagođavati Prilog I. odjeljak I.1. i Prilog III. odjeljak III.1. Direktivi 2008/68/EZ znanstvenom i tehničkom napretku, „posebno kako bi se uzele u obzir izmjene ADR-a, (…) i ADN-a”.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Članak 218. stavak 9. UFEU-a primjenjuje se neovisno o tome je li Unija članica tog tijela ili stranka tog sporazuma
                  5
               .

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  6
               .

               4.1.2.Primjena na ovaj predmet

               WP.15 je tijelo uspostavljeno na temelju sporazuma, konkretno Europskog sporazuma o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR).

               Upravni odbor ADN-a je tijelo uspostavljeno na temelju sporazuma, konkretno Europskog sporazuma o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN).

                  Akti koje su donijeli WP.15 i Upravni odbor ADN-a imaju pravne učinke. U prethodno navedenim uvjetima, doneseni će akti biti obvezujući prema međunarodnom pravu u skladu s člankom 14. ADR-a i člankom 20. ADN-a i mogu odlučujuće utjecati na sadržaj zakonodavstva EU-a, konkretno na Direktivu 2008/68/EZ. Naime, na temelju članka 1. obvezna je upotreba tih pravila za prijevoz opasnih tvari cestama i unutarnjim plovnim putovima unutar i između država članica, a člankom 4. Direktive 2008/68/EZ u vezi s trećim zemljama propisuje se sljedeće: „Prijevoz opasnih tvari između država članica i trećih zemalja odobrava se ako je u skladu sa zahtjevima ADR-a, RID-a ili ADN-a, osim ako je u prilozima navedeno drukčije.”

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, naime onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena na ovaj predmet

                  Glavni cilj i sadržaj Odluke odnose se na prijevoz opasnih tvari cestama i unutarnjim plovnim putovima. Stoga je materijalna pravna osnova predložene Odluke članak 91. UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke Vijeća trebao bi biti članak 91. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               5.Objava predviđenog akta

                  U cilju transparentnosti i pravilnog upućivanja, odluke Radne skupine za prijevoz opasnih tvari (WP.15) i Odbora za sigurnost ADN-a objavljuju se u Službenom listu Europske unije uz navođenje datuma njihova stupanja na snagu.

               2020/0226 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u vezi s izmjenama prilogâ Europskom sporazumu o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) i propisa priloženih Europskom sporazumu o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Europski sporazum o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) stupio je na snagu 29. siječnja 1968. Europski sporazum o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN) stupio je na snagu 28. veljače 2008.

               (2)U skladu s člankom 14. ADR-a, svaka ugovorna stranka može predložiti jednu ili više izmjena prilogâ tom sporazumu; stoga Radna skupina za prijevoz opasnih tvari (WP.15) može donijeti izmjene prilogâ ADR-u. U skladu s člankom 20. ADN-a, Odbor za sigurnost i Upravni odbor mogu donijeti izmjene propisa priloženih ADN-u.

               (3)Izmjene u pogledu prijevoza opasnih tvari cestama i unutarnjim plovnim putovima koje su donijeli WP.15 i Upravni odbor ADN-a tijekom dvogodišnjeg razdoblja 2018.–2020. dostavljene su ugovornim strankama ADR-a i ADN-a 1. srpnja 2020.

               (4)Primjereno je utvrditi stajalište koje u ime Unije treba zauzeti u pogledu tih izmjena ADR-a i ADN-a jer će ti akti moći odlučujuće utjecati na sadržaj prava Unije, konkretno na Direktivu 2008/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  7
               . Tom se direktivom utvrđuju zahtjevi za prijevoz opasnih tvari cestom, željeznicom ili unutarnjim plovnim putovima unutar ili između država članica, upućivanjem na ADR i ADN.  Člankom 4. te direktive predviđeno je da se prijevoz opasnih tvari između država članica i trećih zemalja odobrava ako je u skladu sa zahtjevima ADR-a, RID-a ili ADN-a, osim ako je u prilozima navedeno drukčije. Nadalje, u skladu s člankom 8. Direktive 2008/68/EZ Komisija je ovlaštena prilagođavati Prilog I. odjeljak I.1. i Prilog III. odjeljak III.1. toj direktivi znanstvenom i tehničkom napretku, posebno kako bi se uzele u obzir izmjene ADR-a, RID-a i ADN-a.

               (5)Unija nije ugovorna stranka ADR-a ni ADN-a. Međutim, to je ne sprječava da izvršava svoju nadležnost tako da, u okviru svojih institucija, utvrđuje stajališta koja će se u njezino ime zauzeti u tijelima uspostavljenima tim sporazumima, posebno posredstvom država članica koje su stranke tih sporazuma i djeluju zajednički u njezinu interesu.

               (6)Sve države članice ugovorne su stranke ADR-a i primjenjuju ga, a 13 država članica ugovorne su stranke ADN-a i primjenjuju ga.

               (7)Donesene izmjene odnose se na tehničke norme ili jedinstvene tehničke propise i cilj im je osigurati siguran i učinkovit prijevoz opasnih tvari, uzimajući u obzir znanstveni i tehnički napredak u predmetnom sektoru te razvoj novih tvari i predmeta koji predstavljaju opasnost tijekom prijevoza. Razvoj prijevoza opasnih tvari cestama odnosno unutarnjim plovnim putovima unutar Unije te između Unije i zemalja u njezinu susjedstvu ključni je element zajedničke prometne politike te se njime osigurava pravilno funkcioniranje svih industrijskih grana koje proizvode ili koriste robu razvrstanu kao opasnu prema ADR-u i ADN-u.

               (8)Sve su predložene izmjene opravdane i korisne te bi ih stoga Unija trebala podržati.

               (9)Stajalište Unije izražavaju države članice Unije koje su ugovorne stranke ADR-a i ADN-a, djelujući zajednički,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje u ime Unije treba zauzeti u pogledu izmjena prilogâ ADR-u i propisa priloženih ADN-u koje se navode u Prilogu ovoj Odluci, a koje su donijeli Radna skupina za prijevoz opasnih tvari (WP.15) odnosno Upravni odbor ADN-a, utvrđeno je u Prilogu.

               Manje izmjene tog stajališta mogu se dogovoriti bez daljnje odluke Vijeća, u skladu s člankom 2.

               Članak 2.

               Stajalište iz članka 1. izražavaju države članice Unije koje su ugovorne stranke ADR-a i ADN-a, djelujući zajednički.

               Članak 3.

               Odluke Radne skupine za prijevoz opasnih tvari (WP.15) i Odbora za sigurnost ADN-a objavljuju se u Službenom listu Europske unije uz navođenje datuma njihova stupanja na snagu.

               Članak 4.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        http://www.unece.org/trans/main/dgdb/wp15/wp15rep.html.

                     (2)

                        http://www.unece.org/trans/main/dgdb/adn/adn_rep.html.

                     (3)

                        SL L 319, 12.12.1994., str. 7.

                     (4)

                        SL L 260, 30.9.2008., str. 13.

                     (5)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 64.

                     (6)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 61.–64.

                     (7)

                        Direktiva 2008/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. rujna 2008. o kopnenom prijevozu opasnih tvari (SL L 260, 30.9.2008., str. 13.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 31.8.2020.
            COM(2020) 472 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u vezi s izmjenama prilogâ Europskom sporazumu o međunarodnom cestovnom prijevozu opasnih tvari (ADR) i propisa priloženih Europskom sporazumu o međunarodnom prijevozu opasnih tvari unutarnjim plovnim putovima (ADN)

               PRILOG

                        Prijedlog

                        Referentni dokument

                        Obavijest

                        Predmet

                        Primjedbe

                        Stajalište EU-a

                        1.

                        ECE/TRANS/WP.15/249

                        C.N.274.2020.TREATIES-XI.B.14

                        Nacrt izmjena priloga A i B ADR-u

                        Tehnički konsenzus na sjednici Radne skupine za prijevoz opasnih tvari – WP.15.

                        Suglasnost s izmjenama

                        2.

                        ECE/TRANS/WP.15/249/Add.1

                        C.N.274.2020.TREATIES-XI.B.14

                        Nacrt izmjena priloga A i B ADR-u – Dopuna

                        Tehnički konsenzus na sjednici Radne skupine za prijevoz opasnih tvari – WP.15.

                        Suglasnost s izmjenama

                        3.

                        ECE/TRANS/WP.15/249/Corr.1

                        C.N.274.2020.TREATIES-XI.B.14

                        Nacrt izmjena priloga A i B ADR-u – Ispravak

                        Tehnički konsenzus na sjednici Radne skupine za prijevoz opasnih tvari – WP.15.

                        Suglasnost s izmjenama

                        4.

                        ECE/ADN/54

                        C.N.273.2020.TREATIES-XI.D.6

                        Nacrt izmjena propisa priloženih ADN-u

                        Tehnički konsenzus na sjednici Upravnog odbora ADN-a.

                        Suglasnost s izmjenama


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 12.1.2021.
            COM(2021) 16 final
            2021/0007(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Međunarodnoj organizaciji civilnog zrakoplovstva u pogledu izmjene 28. odjeljka D Priloga 9. Konvenciji o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u Međunarodnoj organizaciji civilnog zrakoplovstva (ICAO) u vezi s izmjenom 28. Priloga 9. (Olakšavanje) Konvenciji o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu („Čikaška konvencija”). Vijeće ICAO-a donijelo je tu izmjenu 23. lipnja 2020.

               Izmjena 28. odnosi se na pravila za obradu podataka iz evidencije podataka o putnicima (PNR), kojima se bavi odjeljak D poglavlja 9. Priloga 9.

               Podaci iz PNR-a osobni su podaci o putnicima koje zračni prijevoznici prikupljaju u svoje poslovne svrhe, za razliku od drugih podataka o putovanjima koji se prikupljaju u ime nadležnih tijela, kao što su unaprijed dostavljene informacije o putnicima. Tijela za izvršavanje zakonodavstva diljem svijeta sve više upotrebljavaju podatke iz PNR-a koje im prenesu zračni prijevoznici za borbu protiv terorizma i drugih oblika teških kaznenih djela.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Konvencija o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu („Čikaška konvencija”)

               Cilj je Čikaške konvencije regulacija međunarodnog zračnog prijevoza. Stupila je na snagu 4. travnja 1947. i njome je osnovana Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva ili ICAO.

               Sve države članice EU-a stranke su Čikaške konvencije.

               2.2.Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva

               ICAO je specijalizirana agencija Ujedinjenih naroda. Ciljevi su te organizacije razvoj načela i tehnika međunarodne zračne plovidbe i poticanje planiranja i razvoja međunarodnog zračnog prijevoza.

               Vijeće ICAO-a stalno je tijelo ICAO-a čije su članice 36 država ugovornica Konvencije koje na razdoblje od tri godine bira Skupština ICAO-a. Od 2019. do 2022. sedam država članica EU-a ima predstavnike u Vijeću ICAO-a
                  1
               .

               Obvezne funkcije Vijeća ICAO-a, navedene u članku 54. Čikaške konvencije, obuhvaćaju donošenje međunarodnih standarda i preporučenih praksi (SARP-ovi) u obliku prilogâ Čikaškoj konvenciji. Standardi su specifikacije za koje se smatra da je potrebna jedinstvena primjena, dok preporučene prakse nisu obvezne.

               Vijeće ICAO-a saziva Skupštinu, koja je suvereno tijelo ICAO-a. Skupština ICAO-a zasjeda najmanje svake tri godine i utvrđuje smjer politike te organizacije za predstojeće trogodišnje razdoblje. Četrdeseto zasjedanje Skupštine ICAO-a održavalo se od 24. rujna do 4. listopada 2019. u Montrealu u Kanadi.

               2.3.Postupak ažuriranja standarda i preporučenih praksi ICAO-a (SARP-ovi) za PNR

               Izrada novih međunarodnih standarda i preporučenih praksi za PNR temelji se na Rezoluciji Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda 2396 (2017.) donesenoj 21. prosinca 2017.
                  2
                U skladu s Rezolucijom Ujedinjenih naroda, od država članica UN-a zahtijeva se da „radi promicanja standarda i preporučenih praksi ICAO-a razviju kapacitete za prikupljanje, obradu i analizu podataka iz evidencije podataka o putnicima (PNR) te da osiguraju da podatke iz PNR-a upotrebljavaju sva njihova nadležna nacionalna tijela i da se ti podaci razmjenjuju sa svim tim tijelima, uz puno poštovanje ljudskih prava i temeljnih sloboda”. U toj rezoluciji ICAO se poziva i „da surađuje sa svojim državama članicama na utvrđivanju standarda za prikupljanje, upotrebu, obradu i zaštitu podataka iz PNR-a”.

               Izrada prijedloga za preispitivanje SARP-ova za PNR povjerena je stručnoj skupini, radnoj skupini ICAO-a za PNR koju je u ožujku 2019. osnovao Odbor za zračni promet (ATC) ICAO-a. Rad radne skupine završen je u prosincu 2019., a u siječnju 2020. preispitao ga je Odbor ICAO-a za olakšavanje.

               Prijedloge Odbora ICAO-a za olakšavanje prihvatio je Odbor za zračni promet 7. veljače 2020. Nakon tog prihvaćanja uslijedilo je službeno savjetovanje s državama članicama ICAO-a u vidu ICAO-ova dopisa državama 2020 14E. Savjetovanje s državama završeno je 15. svibnja 2020.

               Nakon savjetovanja s državama Tajništvo ICAO-a analiziralo je odgovore primljene od država i predstavilo prijedlog Odboru za zračni promet. Prijedlog Tajništva bio je gotovo identičan ishodu sastanka Odbora za olakšavanje održanog u siječnju 2020. Slično tome, na sastanku održanom 19. lipnja 2019. Odbor za zračni promet preporučio je Vijeću ICAO-a da donese SARP-ove za PNR koje je predstavilo Tajništvo, uz manje ispravke.

               Na desetom sastanku svojeg 220. zasjedanja održanom 23. lipnja 2020. Vijeće ICAO-a donijelo je izmjenu 28. Priloga 9. Čikaškoj konvenciji. Kao što je prethodno navedeno, Prilogom 9. utvrđuju se međunarodni standardi za olakšavanje, a njegovo poglavlje 9. odjeljak D odnosi se konkretno na PNR.

               ICAO je 17. srpnja 2020. putem drugog dopisa državama (EC 6/3-20/71) obavijestio svoje države članice o donošenju izmjene 28. Izmjena bi stupila na snagu 30. listopada 2020., osim u slučaju da je većina država do tog datuma obavijestila o svojem neslaganju u skladu s člankom 90. Čikaške konvencije. Izmjena će proizvoditi učinke od 28. veljače 2021. Međutim, države članice ICAO-a mogu do 30. siječnja 2020. obavijestiti o svim razlikama između svojih domaćih propisa i praksi i onih uključenih u standarde utvrđene izmjenom 28. ako smatraju da postoje određene razlike između njihovih domaćih propisa ili praksi i bilo kojeg standarda. Navedena obavijest mora se dostaviti u skladu s člankom 38. Čikaške konvencije i primjenjivim mehanizmom za prijavu razlika.

               2.4.Aspekti izmjene 28. Priloga 9. koji se odnose na PNR

               Ako izmjena 28. stupi na snagu, postojeći standardi od 9.22. do 9.22.1. i preporučena praksa 9.23. zamijenit će se novim SARP-ovima od 9.23. do 9.38. Ti su SARP-ovi znatno detaljniji od postojećeg okvira i obuhvaćaju, među ostalim, aspekte povezane s ograničavanjem svrhe, nadzorom, pravima ispitanika, metodom prijenosa, zadržavanjem podataka, obradom osjetljivih podataka i odnosom između država ugovornica Čikaške konvencije u pogledu prijenosa podataka iz PNR-a. Neke od neobvezujućih smjernica iz dokumenta ICAO-a 9944 o utvrđivanju smjernica za podatke iz evidencije podataka o putnicima (PNR)
                  3
                nadograđene su na nove standarde.

               Standardom 9.23. od država ugovornica zahtijeva se da razviju sposobnost prikupljanja, uporabe, obrade i zaštite PNR-a te da pravila za praktičnu provedbu te sposobnosti prenesu u odgovarajući interni pravni i administrativni okvir u skladu sa SARP-ovima. Obvezujući karakter razvoja sposobnosti obrade PNR-a u skladu je s Rezolucijom Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda 2396 (2017.).

               Standardom 9.24. zahtijeva se od država ugovornica, uz potpuno poštovanje ljudskih prava i temeljnih sloboda, da jasno utvrde podatke iz PNR-a koji će se upotrebljavati u njihovu radu i odrede svrhe u koje nadležna tijela mogu upotrebljavati podatke iz PNR-a. Navedene svrhe ne bi trebale biti šire nego što je potrebno, uključujući pogotovo potrebe sigurnosti granica za borbu protiv terorizma i teških kaznenih djela. Osim toga, otkrivanje podataka iz PNR-a u državi primateljici ili u drugim državama trebalo bi biti ograničeno na tijela nadležna za izvršavanje relevantnih funkcija povezanih sa svrhama u koje se obrađuju podaci iz PNR-a. Ta bi tijela trebala osigurati i zaštitu usporedivu s onom koju pruža tijelo koje otkriva podatke.

               Standardom 9.25. utvrđuju se zahtjevi u pogledu sigurnosti podataka i prava pojedinaca u vezi s obradom njihovih podataka iz PNR-a, među ostalim u pogledu nediskriminacije, pružanja informacija, upravne i sudske zaštite, pristupa podacima i mogućnosti traženja ispravaka, brisanja ili bilježenja. Preporučenom praksom 26. države se potiču da obavijeste pojedince o obradi njihovih podataka iz PNR-a te o pravima i pravnim sredstvima koja su im na raspolaganju.

               Standardom 9.27. od država ugovornica zahtijeva se da automatiziranu obradu podataka iz PNR-a temelje na objektivnim, preciznim i pouzdanim kriterijima koji učinkovito upućuju na postojanje rizika a da pritom ne dovedu do nezakonite diferencijacije te da se suzdrže od toga da odluke koje dovode do znatnih štetnih radnji koje utječu na pravne interese pojedinaca donose isključivo na temelju automatizirane obrade podataka iz PNR-a.

               U skladu sa standardom 9.28. države su dužne odrediti jedno ili više nadležnih domaćih tijela koja su ovlaštena provoditi neovisan nadzor nad zaštitom podataka iz PNR-a i utvrditi prikupljaju li se, upotrebljavaju, obrađuju i štite ti podaci uz potpuno poštovanje ljudskih prava i temeljnih sloboda.

               Standardom 9.29. države se sprečava da od zračnih prijevoznika zahtijevaju da prikupljaju podatke iz PNR-a koji nisu potrebni u okviru njihovih uobičajenih poslovnih postupaka ili da filtriraju takve podatke prije prijenosa. Tim se standardom zabranjuje i obrada osjetljivih podataka, to jest podataka iz PNR-a koji otkrivaju rasno ili etničko podrijetlo, politička mišljenja, vjerska ili filozofska uvjerenja, članstvo u sindikatima ili podatke koji se odnose na nečije zdravlje, spolni život ili seksualnu orijentaciju, osim u iznimnim i neposrednim okolnostima radi zaštite vitalnih interesa ispitanika ili druge fizičke osobe. Ako se takvi podaci prenose, države ih moraju izbrisati što je prije moguće.

               Standardom 9.30. utvrđuju se obveze u vezi sa zadržavanjem podataka te depersonalizacijom i ponovnom personalizacijom podataka iz PNR-a, kojima se od država zahtijeva da te podatke čuvaju samo tijekom određenog razdoblja, kako je definirano u njihovu pravnom i administrativnom okviru, a to je razdoblje nužno i razmjerno za svrhe u koje se upotrebljavaju podaci iz PNR-a, te da ih prikriju nakon utvrđenog vremenskog okvira. Nakon prikrivanja, ponovna personalizacija trebala bi biti moguća samo ako se podaci trebaju upotrebljavati u vezi s tekućim slučajem, prijetnjom ili rizikom povezanim sa svrhama u koje se mogu obrađivati podaci iz PNR-a. Preporučenom praksom 9.32. predlaže se najdulje razdoblje čuvanja od pet godina, a preporučenom praksom 9.33. depersonalizacija podataka iz PNR-a u roku od šest mjeseci, a najkasnije dvije godine od trenutka kada ih prenesu zračni prijevoznici.

               Standardom 9.33. utvrđuje se da bi se podaci iz PNR-a u pravilu trebali prenositi metodom „push” koja manje narušava privatnost. Tim se standardom nastoji i smanjiti opterećenje zračnih prijevoznika ograničavanjem mogućnosti država da izriču novčane kazne za pogreške pri prijenosu u određenim okolnostima i zahtijevanjem da ograniče broj prijenosa metodom „push”.

               Standardom 9.34.(a) od država ugovornica zahtijeva se da ne ograničavaju ili sprečavaju prijenos podataka iz PNR-a drugoj državi ugovornici koja poštuje nove standarde. Istodobno, standardom 9.34.(b) predviđa se da države ugovornice ICAO-a zadržavaju mogućnost uvođenja ili održavanja viših razina zaštite podataka iz PNR-a, u skladu sa svojim nacionalnim pravnim okvirom, i sklapanja dodatnih dogovora s drugim državama, posebno radi usklađivanja s njihovim unutarnjim pravnim zahtjevima, ili utvrđivanja detaljnijih odredaba povezanih s obradom i prijenosom podataka iz PNR-a, pod uvjetom da te mjere nisu na drugi način protivne ovim standardima.

               U skladu sa standardom 9.35., od država ugovornica može se zatražiti da dokažu svoju usklađenost s novim standardima na zahtjev druge države. Ako države ugovornice utvrde da moraju spriječiti prijenos podataka iz PNR-a ili novčano kazniti zračnog prijevoznika, standardom 9.36. od njih se zahtijeva da to učine na transparentan način i s namjerom rješavanja situacije.

               Preporučenom praksom 9.37. države se potiču da obavijeste druge koje s njima održavaju zračni prijevoz o svim znatnim promjenama u svojem programu PNR-a, među ostalim u pogledu usklađenosti sa SARP-ovima. U preporučenoj praksi 9.38. predlaže se da države ne kažnjavaju zračne prijevoznike dok pokušavaju riješiti sporove povezane s prijenosom podataka iz PNR-a.

               2.5.Primjenjivi pravni okvir EU-a

               Obrada podataka iz PNR-a bitan je instrument u zajedničkom odgovoru EU-a na terorizam i teška kaznena djela te je jedan od temelja sigurnosne unije. Prepoznavanje i praćenje sumnjivih obrazaca putovanja na temelju obrade PNR-a kako bi se prikupili dokazi i, ako je primjenjivo, pronašli suradnici počinitelja kaznenih djela te razotkrile mreže kriminala pokazali su se ključnima za sprečavanje, otkrivanje, istragu i kazneni progon terorista i počinitelja teških kaznenih djela. Istodobno, obrada podataka iz PNR-a predstavlja zadiranje u prava na privatnost i zaštitu osobnih podataka kako su utvrđena u člancima 7. i 8. Povelje EU-a o temeljnim pravima („Povelja”). U skladu s člankom 52. stavkom 1. Povelje, mora biti predviđena zakonom, poštovati bit predmetnih prava i, u skladu s načelom proporcionalnosti, biti dopuštena samo u onoj mjeri u kojoj je to potrebno i stvarno odgovara cilju od općeg interesa Unije ili potrebi zaštite prava i sloboda drugih osoba. Jedan od navedenih ciljeva od općeg interesa jest zaštita građana od ozbiljnih sigurnosnih prijetnji.

               Europski parlament i Vijeće 27. travnja 2016. donijeli su Direktivu (EU) 2016/681 o uporabi podataka iz evidencije podataka o putnicima (PNR) u svrhu sprečavanja, otkrivanja, istrage i kaznenog progona kaznenih djela terorizma i teških kaznenih djela
                  4
               . Tom se direktivom nacionalnim tijelima omogućuje da od zračnih prijevoznika zahtijevaju prijenos podataka iz PNR-a, uz istodobno osiguravanje zaštite prava pojedinaca na privatnost i zaštitu podataka. Rok do kojeg su države članice morale prenijeti ovo zakonodavstvo u nacionalno zakonodavstvo bio je 25. svibnja 2018. Preispitivanje
                  5
                prvih dviju godina primjene Direktive provedeno 2020. pokazalo je da su obradom podataka iz PNR-a postignuti opipljivi rezultati u borbi protiv terorizma i teških kaznenih djela.

               U travnju 2016. Europski parlament i Vijeće donijeli su nova pravila EU-a o zaštiti podataka: Uredbu (EU) 2016/679 (Opća uredba o zaštiti podataka ili GDPR
                  6
               ) i Direktivu (EU) 2016/680 (o zaštiti podataka u sektoru izvršavanja zakona
                  7
               ). Među ostalim, Općom uredbom o zaštiti podataka utvrđuju se pravila o međunarodnim prijenosima osobnih podataka koja se primjenjuju na prijenos podataka iz PNR-a koji provode zračni prijevoznici. Direktivom (EU) 2016/680 uređuje se obrada osobnih podataka koju provode tijela za izvršavanje zakonodavstva i upotpunjuje se režim Direktive (EU) 2016/681 o aspektima kao što su prava ispitanika i prijenos podataka tijelima za izvršavanje zakonodavstva u trećim zemljama, za svaki slučaj posebno.

               Trenutačno su na snazi dva međunarodna sporazuma između EU-a i trećih zemalja (i to jedan s Australijom
                  8
                i jedan sa Sjedinjenim Američkim Državama
                  9
               ) o obradi i prijenosu podataka iz PNR-a. Sud Europske unije izdao je 26. srpnja 2017. Mišljenje (dalje u tekstu „Mišljenje 1/15”
                  10
               ) o predviđenom Sporazumu o prijenosu i obradi podataka iz PNR-a između EU-a i Kanade, potpisanom 25. lipnja 2014. Sud je zaključio da se taj sporazum nije mogao sklopiti u predviđenom obliku jer neke njegove odredbe nisu u skladu s temeljnim pravima na privatnost i zaštitu osobnih podataka zaštićenima Poveljom. Konkretnije, Sud je protumačio da je relevantnim odredbama Povelje potrebna posebna zaštita u pogledu nadzora koji provodi neovisno tijelo, obrade osjetljivih podataka, automatizirane obrade podataka iz PNR-a i nediskriminacije, svrha u koje se podaci iz PNR-a mogu obrađivati te zadržavanja, upotrebljavanja, otkrivanja i daljnjeg prijenosa podataka iz PNR-a. Nakon što je Vijeće u prosincu 2017. donijelo pregovaračke smjernice, Komisija je u lipnju 2018. započela nove pregovore o PNR-u s Kanadom.

               Općenito, sve više trećih zemalja prikuplja podatke iz PNR-a od zračnih prijevoznika, a nekoliko ih se proteklih godina obratilo Komisiji kako bi izrazile interes za sklapanje međunarodnog sporazuma o PNR-u s EU-om. Bez pravne osnove kojom bi se omogućio prijenos podataka, zračni prijevoznici nalaze se u situaciji sukoba zakona te se suočavaju s rizikom od novčanih kazni i drugih sankcija. U isto vrijeme, povrh provedbe Direktive (EU) 2016/681, države članice EU-a zahtijevaju od zračnih prijevoznika iz trećih zemalja da prenose podatke iz PNR-a njihovim odjelima za informacije o putnicima. Nekoliko trećih zemalja odbilo je takve prijenose, a još su neke priprijetile da će ih odbiti, kao protumjera zbog nemogućnosti dobivanja podataka iz PNR-a od EU-a, čime se ugrožava učinkovitost EU-ova mehanizma za PNR.

               Pristup EU-a prijenosu podataka iz PNR-a trećim zemljama potječe iz 2010.
                  11
                i prethodi donošenju Direktive (EU) 2016/681, reformi okvira EU-a za zaštitu podataka i Mišljenju 1/15 Suda. Strategijom EU-a za sigurnosnu uniju za razdoblje od 2020. do 2025. predviđa se preispitivanje pristupa kao srednjoročna mjera
                  12
               .

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               3.1.Kontekst

               Unija snažno podupire razvoj novih međunarodnih standarda o PNR-u i aktivno pridonosi razradi SARP-ova utvrđenih u izmjeni 28. Priloga 9.

               Predmet izmjene 28. odjeljka D poglavlja 9. Priloga 9. odnosi se na područje za koje Unija ima isključivu nadležnost u skladu s posljednjim dijelom članka 3. stavka 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) jer bi to moglo utjecati na zajednička pravila o PNR-u i zaštiti podataka.

               Stoga je tijekom rasprava u okviru pripremnih tijela ICAO-a pristup država članica EU-a i Komisije (kao promatrača) vođen smjernicama utvrđenima u Odluci Vijeća (EU) 2019/2107 od 28. studenoga 2019. o stajalištu koje treba zauzeti u ime Unije
                  13
               . To stajalište odražava zahtjeve pravnog okvira EU-a o PNR-u i zaštiti podataka, posebno u skladu s Direktivom (EU) 2016/681, Uredbom (EU) 2016/679 i Direktivom (EU) 2016/680 te u skladu s Poveljom kako se tumači u relevantnoj sudskoj praksi Suda, posebno u Mišljenju 1/15.

               Vijeće EU-a 25. ožujka 2020. potvrdilo je daljnje stajalište Unije
                  14
                o odgovoru na ICAO-ov dopis državama 2020 14E u kojem je provedeno savjetovanje s državama ugovornicama o nacrtima SARP-ova. U stajalištu je pozdravljen rad ICAO-a na razvoju SARP-ova te je istaknuta važnost zaštite temeljnih prava u obradi PNR-a, uključujući zaštitu osobnih podataka. Stoga je podnesen prijedlog nacrta u cilju izmjene (tadašnjeg nacrta) standarda 9.34. Njegov je cilj bio ojačati tekst tog standarda kako bi se osiguralo da se sposobnost država ugovornica da uspostave strože zahtjeve za prijenos podataka iz PNR-a jasno odražava u SARP-ovima.

               Treba napomenuti da u postupku revizije nakon savjetovanja s državama Tajništvo ICAO-a nije uzelo u obzir prijedloge nacrta koje su podnijele države članice EU-a ni izmjene koje su predložile druge države ugovornice ICAO-a te je zadržao nacrt teksta koji je na sastanku u siječnju 2020. donio Odbor za olakšavanje. Umjesto toga, Tajništvo ICAO-a predložilo je da bi „države koje su dale prijedloge za izmjenu odredbe trebalo pozvati da podnesu svoj(e) prijedlog(e) za izmjenu teksta iz stavka 9.34. na sljedećem sastanku Odbora za olakšavanje (FALP/12), planiranom za srpanj 2021.”

               Na sastanku Vijeća ICAO-a 23. lipnja 2020., na kojem je donesena izmjena 28., države članice EU-a ponovno su naglasile važnost postizanja potrebne ravnoteže između dostupnosti podataka i zaštite podataka te su uputile na navedena stajališta Unije iznesena tijekom postupka savjetovanja s državama. Istaknule su i važnost osiguravanja visokih razina zaštite podataka i izričito uputile na obveze koje proizlaze iz pravnog okvira EU-a. Konkretno, države članice EU-a naglasile su važnost SARP-ova, osobito standarda 9.34., tvrdeći da bi ga trebalo tumačiti na način da se državama članicama omogući da zadrže mogućnost da od drugih država ugovornica zahtijevaju ne samo da dokažu usklađenost svojeg pravnog okvira sa SARP-ovima nego i da ispune više standarde zaštite podataka, osobito za omogućivanje prijenosa podataka iz PNR-a, kada to zahtijevaju njihovi nacionalni pravni okviri.

               3.2.Predloženo stajalište

               Ovaj Prijedlog odluke Vijeća potreban je za donošenje, u roku koji je određen u ICAO-ovu dopisu državama EC 6/3-20/71, stajališta koje treba zauzeti u ime Unije u pogledu novih SARP-ova za PNR koje donosi Vijeće ICAO-a.

               Novi SARP-ovi za PNR navedeni u izmjeni 28. (odjeljak D poglavlja 9. Priloga 9.) uglavnom su u skladu sa stajalištem Unije iz Odluke Vijeća (EU) 2019/2107. Njima se kao takvima određuju ambiciozne mjere zaštite u pogledu zaštite podataka, posebno prava ispitanika, nadzora koji provodi neovisno tijelo, osjetljivih podataka, automatizirane obrade podataka iz PNR-a i nediskriminacije, svrha u koje se podaci iz PNR-a mogu obrađivati te zadržavanja, upotrebe, otkrivanja i daljnjeg prijenosa podataka iz PNR-a.

               Komisija smatra da SARP-ovi omogućuju postizanje znatnog napretka na međunarodnoj razini u pogledu zaštite i uporabe podataka iz PNR-a u svrhu sprečavanja, otkrivanja, istrage i progona kaznenih djela terorizma i teških kaznenih djela. Stoga države članice EU-a ne bi trebale obavijestiti o neslaganju u skladu s člankom 90. Čikaške konvencije, posebno s obzirom na to da bi se takvim obavješćivanjem ugrozili napori za uspostavu viših standarda za zaštitu podataka iz PNR-a diljem svijeta u usporedbi s postojećim pravilima ICAO-a o PNR-u.

               U SARP-ovima, i to standardu 9.34.(b), uzima se u obzir i da države ugovornice, kao što su države članice EU-a, mogu zadržati mogućnost održavanja ili uvođenja viših razina zaštite u skladu sa svojim nacionalnim pravnim i upravnim okvirom te sklapanja dodatnih dogovora s drugim državama kako bi se utvrdile detaljnije odredbe o prijenosu podataka iz PNR-a. U skladu s pravom Unije, prijenosi podataka iz PNR-a obrađenih u EU-u tijelu za izvršavanje zakonodavstva u trećoj zemlji, koje provode zračni prijevoznici, moraju posebno ispunjavati zahtjeve iz poglavlja V. GDPR-a i one koji proizlaze iz Povelje, kako je osobito navedeno u Mišljenju 1/15 Suda. Ti su zahtjevi stroži od onoga što se zahtijeva u skladu sa SARP-ovima za PNR koje sadrži izmjena 28.

               U tom kontekstu, standardom 9.34.(a) od država ugovornica zahtijeva se da ne ograničavaju ili sprečavaju prijenos podataka iz PNR-a drugoj državi ugovornici koja poštuje SARP-ove; trenutačni tekst standarda 9.34., sa stajališta Europske unije i njezinih država članica, ne izražava dovoljno jasno u pravnom smislu da države članice EU-a nisu spriječene nametnuti te zahtjeve neovisno o standardu 9.34.

               Zbog toga Komisija smatra da bi države članice trebale obavijestiti o postojanju razlike, u skladu s člankom 38. Čikaške konvencije. Navedena razlika, opisana u Prilogu ovom Prijedlogu odluke Vijeća, trebala bi ostati strogo ograničena na ono što je potrebno kako bi se izbjegla svaka sumnja u pogledu ovlasti država članica EU-a da nametnu strože zahtjeve za prijenos podataka iz PNR-a trećim zemljama, a time i ograniče takve prijenose ako ti zahtjevi nisu ispunjeni.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. UFEU-a predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Članak 218. stavak 9. UFEU-a primjenjuje se neovisno o tome je li Unija članica tog tijela ili stranka tog sporazuma
                  15
               .

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  16
               .

               4.1.2.Primjena na ovaj predmet

               ICAO je tijelo osnovano na temelju međunarodnog sporazuma, odnosno Čikaške konvencije.

               Izmjena 28. Priloga 9. Čikaškoj konvenciji sadržava standarde koji su u načelu obvezujući za članice ICAO-a, među kojima su države članice Unije, i stoga predstavlja akt koji proizvodi pravne učinke. Međutim, neki od tih pravnih učinaka ovise o obavješćivanju o razlikama i uvjetima takvog obavješćivanja. Stoga je donošenje stajališta Unije u pogledu takvog obavješćivanja obuhvaćeno područjem primjene članka 218. stavka 9. UFEU-a.

               Pravni učinci standarda i svih razlika o kojima treba obavijestiti pripadaju području obuhvaćenom pravilima Unije, posebno Direktivom (EU) 2016/681, kao i postojećim i budućim međunarodnim sporazumima o PNR-u koji se sklapaju između EU-a i trećih zemalja. To podrazumijeva da, u skladu s člankom 3. stavkom 2. UFEU-a, Unija ima isključivu nadležnost u tom pitanju.

               Obavješćivanje o razlikama ne podrazumijeva dopunu ili izmjenu institucionalnog okvira Čikaškog sporazuma.

               4.2.Materijalnopravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalnopravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako akt ima dva cilja ili dva elementa te ako se može utvrditi da je jedan od tih dvaju ciljeva ili elemenata glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, naime onoj koja je potrebna za glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               U pogledu akta kojim se istodobno želi postići više ciljeva ili koji ima više elemenata, koji su neodvojivo povezani, a nijedan nije sporedan u odnosu na druge, materijalnopravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a iznimno se mora temeljiti na različitim odgovarajućim pravnim osnovama.

               4.2.2.Primjena na ovaj predmet

               Izmjena 28. Priloga 9. Čikaškoj konvenciji ima ciljeve i elemente u područjima zaštite podataka i policijske suradnje. Ti elementi neodvojivo su povezani, a nijedan nije sporedan u odnosu na drugi.

               Stoga materijalnopravnu osnovu predložene odluke čine sljedeće odredbe: članak 16. stavak 2. i članak 87. stavak 2. točka (a) UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebali bi biti članak 16. stavak 2. i članak 87. stavak 2. točka (a) UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2021/0007 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Međunarodnoj organizaciji civilnog zrakoplovstva u pogledu izmjene 28. odjeljka D Priloga 9. Konvenciji o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 16. stavak 2. i članak 87. stavak 2. točku (a), u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Konvencija o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu („Čikaška konvencija”), kojom se uređuje međunarodni zračni prijevoz, stupila je na snagu 4. travnja 1947. Njome je osnovana Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva (ICAO).

               (2)Države članice Unije države su ugovornice Čikaške konvencije i članice ICAO-a, pri čemu Unija ima status promatrača u određenim tijelima ICAO-a, uključujući Skupštinu ICAO-a i druga tehnička tijela.

               (3)U skladu s člankom 54. točkom (l) Čikaške konvencije, Vijeće ICAO-a donosi međunarodne standarde i preporučene prakse („SARP-ovi”).

               (4)Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda (UN) odlučilo je u Rezoluciji 2396 (2017.) od 21. prosinca 2017. („RVSUN 2396 (2017.)”) da države članice UN-a, radi promicanja SARP-ova ICAO-a, moraju razviti kapacitete za prikupljanje, obradu i analizu podataka iz evidencije podataka o putnicima (PNR) te osigurati da podatke iz PNR-a upotrebljavaju sva nadležna nacionalna tijela i da se ti podaci razmjenjuju sa svim nadležnim nacionalnim tijelima uz puno poštovanje ljudskih prava i temeljnih sloboda u svrhu sprečavanja, otkrivanja i istrage kaznenih djela terorizma i s njima povezanih putovanja.

               (5)RVSUN-om 2396 (2017.) ICAO se poziva i da surađuje sa svojim državama ugovornicama na utvrđivanju standarda za prikupljanje, uporabu, obradu i zaštitu podataka iz PNR-a.

               (6)SARP-ovi za PNR navedeni su u odjeljku D poglavlja 9. Priloga 9. Čikaškoj konvenciji. Ti su SARP-ovi dopunjeni dodatnim smjernicama, posebice Dokumentom ICAO-a 9944 o utvrđivanju smjernica za podatke iz PNR-a.

               (7)Vijeće ICAO-a 23. lipnja 2020. donijelo je izmjenu 28. Priloga 9. Čikaškoj konvenciji kojom se u odjeljku D utvrđuje novi skup SARP-ova za države ugovornice kako bi razvile sposobnost prikupljanja, uporabe, obrade i zaštite podataka iz PNR-a za letove na svoje državno područje i iz njega, uz potporu odgovarajućeg pravnog i administrativnog okvira.

               (8)U skladu s člankom 90. Čikaške konvencije, ako većina država ugovornica ne obavijesti o neslaganju, izmjena 28. stupa na snagu tri mjeseca nakon roka za obavijest o neslaganju.

               (9)U skladu s člankom 38. Čikaške konvencije, svaka država ugovornica koja smatra neizvedivim da se u svakom pogledu pridržava takvih međunarodnih standarda ili postupaka ili da u potpunosti uskladi svoje propise ili praksu s bilo kojim međunarodnim standardom ili postupkom nakon njegove izmjene ili koja smatra da je potrebno donijeti propise ili praksu koji se u bilo kojem određenom dijelu razlikuju od onih utvrđenih međunarodnim standardom mora odmah obavijestiti ICAO o razlikama između vlastite prakse i prakse utvrđene međunarodnim standardom. Obavijest o takvoj razlici utječe na pravne učinke standarda koje je donio ICAO. Stajalište Unije o tom pitanju stoga treba utvrditi u skladu s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               (10)O izmjeni 28. države ugovornice ICAO-a obaviještene su dopisom EC 6/3-20/71. U skladu s tim dopisom, o svim razlikama u pogledu te izmjene i usklađenosti s njom mora se poslati obavijest do 30. siječnja 2021.

               (11)U Direktivi (EU) 2016/681 Europskog parlamenta i Vijeća
                  17
               , čije se područje primjene u znatnoj mjeri preklapa s područjem koje obuhvaćaju SARP-ovi koje sadrži izmjena 28., Unija je donijela zajednička pravila o podacima iz PNR-a. Direktiva (EU) 2016/681 posebice uključuje sveobuhvatan skup pravila za zaštitu temeljnih prava na privatnost i zaštitu osobnih podataka u kontekstu prijenosa podataka iz PNR-a državama članicama, koji provode zračni prijevoznici, te obrade tih podataka u svrhu sprečavanja, otkrivanja, istrage i kaznenog progona kaznenih djela terorizma i teških kaznenih djela.

               (12)Unija je donijela i zakonodavstvo o zaštiti osobnih podataka, posebno Uredbu (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća
                  18
                i Direktivu (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća
                  19
               , koje se primjenjuju na obradu podataka iz PNR-a koju provode zračni prijevoznici i drugi privatni operatori i tijela nadležna za sprečavanje, istragu, otkrivanje ili progon kaznenih djela i izvršavanje kaznenih sankcija, uključujući zaštitu od prijetnji javnoj sigurnosti i njihovo sprečavanje.

               (13)Nadalje, trenutačno su na snazi dva međunarodna sporazuma o obradi i prijenosu podataka iz PNR-a između Unije i trećih zemalja, odnosno jedan s Australijom
                  20
                i jedan sa Sjedinjenim Američkim Državama
                  21
               . Sud Europske unije dao je 26. srpnja 2017. Mišljenje 1/15
                  22
                o predviđenom međunarodnom sporazumu o prijenosu i obradi podataka iz PNR-a između EU-a i Kanade (2014.).

               (14)Aspekti odjeljka D poglavlja 9. Priloga 9. Čikaškoj konvenciji, kako je revidiran izmjenom 28., koji su povezani s PNR-om odnose se na područje za koje Unija ima isključivu nadležnost u skladu s člankom 3. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije jer mogu utjecati na zajednička pravila o zaštiti i obradi podataka iz PNR-a.

               (15)U skladu s time, stajalište Unije o tom pitanju, za potrebe razrade onoga što je postalo izmjenom 28., doneseno je u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2019/2107
                  23
               . To stajalište odražava zahtjeve prava Unije o zaštiti osobnih podataka i prijenosu podataka iz PNR-a trećim zemljama, posebno na temelju Uredbe (EU) 2016/679, Direktive (EU) 2016/680 i Direktive (EU) 2016/681, kao i zahtjeve koji proizlaze iz Povelje Europske unije o temeljnim pravima kako je tumači Sud Europske unije, posebno u Mišljenju 1/15. Stajalište je bilo relevantno za rasprave koje su se odvijale u pripremnim tijelima ICAO-a, kao i za konačno glasanje u Vijeću ICAO-a.

               (16)SARP-ovi koje sadrži izmjena 28. uglavnom su u skladu sa stajalištem Unije iz Odluke Vijeća (EU) 2019/2107 te se njima određuju ambiciozne mjere zaštite u pogledu zaštite podataka, posebno prava ispitanika, nadzora koji provodi neovisno tijelo, osjetljivih podataka, automatizirane obrade podataka iz PNR-a i nediskriminacije, svrha u koje se podaci iz PNR-a mogu obrađivati te zadržavanja, upotrebe, otkrivanja i daljnjeg prijenosa podataka iz PNR-a.

               (17)Stoga, s obzirom na to da bi se izmjenom 28. omogućio znatan napredak na međunarodnoj razini u pogledu standarda za zaštitu podataka iz PNR-a, države članice Unije ne bi trebale obavijestiti o neslaganju na temelju članka 90. Čikaške konvencije.

               (18)Međutim, zahtjevi koji proizlaze iz prava Unije u pogledu prijenosa i obrade podataka iz PNR-a stroži su od SARP-ova iz izmjene 28.

               (19)Standardom 9.34.(a) od država ugovornica zahtijeva se da ne ograničavaju ili sprečavaju prijenos podataka iz PNR-a drugoj državi ugovornici koja poštuje SARP-ove. Iako u skladu sa standardom 9.34(b) države ugovornice zadržavaju mogućnost održavanja ili uvođenja viših razina zaštite u skladu sa svojim nacionalnim pravnim i administrativnim okvirom te sklapanja dodatnih dogovora s drugim državama ugovornicama kako bi utvrdile detaljnije odredbe povezane s prijenosom podataka iz PNR-a, trenutačni tekst standarda 9.34. nije, sa stajališta Unije i njezinih država članica, pravno dovoljno jasan kako bi se osiguralo da države članice ne budu isključene iz propisivanja tih zahtjeva neovisno o standardu 9.34.

               (20)U tim okolnostima, kako bi se osigurala usklađenost s pravom Unije i SARP-ovima, države članice trebale bi službeno obavijestiti o postojanju razlike u smislu članka 38. Čikaške konvencije. Takva razlika trebala bi biti ograničena na standard 9.34. iz odjeljka D poglavlja 9. Priloga 9. toj konvenciji kako je revidiran izmjenom 28.

               (21)Stoga je primjereno utvrditi stajalište Unije u skladu s tim.

               (22)Irsku obvezuje Direktiva (EU) 2016/681 te stoga sudjeluje u donošenju ove Odluke.

               (23)U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (24)Stajalište Unije trebale bi izraziti države članice,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u odgovoru na dopis državama EC 6/3-20/71, koji je 17. srpnja 2020. izdala Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva (ICAO), navedeno je u Prilogu ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Stajalište iz članka 1. izražavaju države članice.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        To su Njemačka, Grčka, Španjolska, Francuska, Italija, Nizozemska i Finska.

                     (2)

                        Rezolucija Vijeća sigurnosti 2396 (2017.) od 21. prosinca 2017. o prijetnjama međunarodnom miru i sigurnosti koje predstavljaju strani teroristički borci povratnici.

                     (3)

                        ICAO, Smjernice za podatke iz evidencije podataka o putnicima (PNR), prvo izdanje – 2010.

                     (4)

                        Direktiva (EU) 2016/681 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o uporabi podataka iz evidencije podataka o putnicima (PNR) u svrhu sprečavanja, otkrivanja, istrage i kaznenog progona kaznenih djela terorizma i teških kaznenih djela, SL L 119, 4.5.2016., str. 132.–149.

                     (5)

                        Izvješće Komisije Europskom parlamentu i Vijeću o preispitivanju Direktive 2016/681 o uporabi podataka iz evidencije podataka o putnicima (PNR) u svrhu sprečavanja, otkrivanja, istrage i kaznenog progona kaznenih djela terorizma i teških kaznenih djela, COM(2020) 305 final. Za dodatne pojedinosti vidjeti radni dokument službi Komisije priložen tom izvješću (SWD(2020) 128 final).

                     (6)

                        Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (Tekst značajan za EGP), SL L 119, 4.5.2016., str. 1.

                     (7)

                        Direktiva (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP, SL L 119, 4.5.2016., str. 89.

                     (8)

                        Sporazum između Europske unije i Australije o obradi i prijenosu podataka izevidencije podataka o putnicima (PNR) od strane zračnih prijevoznika australskoj carinskoj i graničnoj službi, SL L 186,14.7.2012., str. 4. Trenutačno je u tijeku zajedničko preispitivanje i evaluacija tog sporazuma.

                     (9)

                        Sporazum između Sjedinjenih Američkih Država i Europske unije o upotrebi i prijenosupodataka iz Zapisnika imena putnika Ministarstvu domovinske sigurnosti Sjedinjenih Američkih Država, SL L 215, 11.8.2012., str. 5.Trenutačno je u tijeku zajednička evaluacija tog sporazuma.

                     (10)

                        Mišljenje 1/15 Suda (veliko vijeće), 26. srpnja 2017.

                     (11)

                        Komunikacija Komisije o globalnom pristupu prijenosu podataka iz evidencije podataka o putnicima (PNR) trećim zemljama, COM(2010) 492 final.

                     (12)

                        Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Europskom vijeću, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te Odboru regija o strategiji EU-a za sigurnosnu uniju, COM(2020) 605 final.

                     (13)

                        Odluka Vijeća (EU) 2019/2107 od 28. studenoga 2019. o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Vijeća Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva u pogledu revizije poglavlja 9. Priloga 9. (Olakšavanje) Konvenciji o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu vezano za standarde i preporučene prakse za podatke iz evidencije podataka o putnicima, SL L 318, 10.12.2019., str. 117.–122.

                     (14)

                        Stajalište Unije o odgovoru na dopis ICAO-a u pogledu revizije poglavlja 9. Priloga 9. (Olakšavanje) Konvenciji o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu s obzirom na standarde i preporučene prakse za podatke iz evidencije podataka o putnicima, ST 6744 2020 INIT.

                     (15)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točka 64.: „[..] da je Unija, iako nije stranka Sporazuma o OIV-u, ovlaštena utvrditi stajalište koje u njezino ime treba donijeti u pogledu tih preporuka, uzimajući u obzir njihov izravan utjecaj na pravnu stečevinu Unije u tom području.”

                     (16)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točke od 61. do 64.

                     (17)

                        Direktiva (EU) 2016/681 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o uporabi podataka iz evidencije podataka o putnicima (PNR) u svrhu sprečavanja, otkrivanja, istrage i kaznenog progona kaznenih djela terorizma i teških kaznenih djela (SL L 119, 4.5.2016., str. 132.).

                     (18)

                        Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL L 119, 4.5.2016., str. 1.).

                     (19)

                        Direktiva (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP (SL L 119, 4.5.2016., str. 89.).

                     (20)

                        Sporazum između Europske unije i Australije o obradi i prijenosu podataka iz evidencije podataka o putnicima (PNR) od strane zračnih prijevoznika australskoj carinskoj i graničnoj službi (SL L 186, 14.7.2012., str. 4.).

                     (21)

                        Sporazum između Sjedinjenih Američkih Država i Europske unije o upotrebi i prijenosu podataka iz Zapisnika imena putnika Ministarstvu domovinske sigurnosti Sjedinjenih Američkih Država (SL L 215, 11.8.2012., str. 5.).

                     (22)

                        Mišljenje 1/15 Suda (veliko vijeće), 26. srpnja 2017., ECLI:EU:C:2017:592.

                     (23)

                        Odluka Vijeća (EU) 2019/2107 od 28. studenoga 2019. o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Vijeća Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva u pogledu revizije poglavlja 9. Priloga 9. (Olakšavanje) Konvenciji o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu vezano za standarde i preporučene prakse za podatke iz evidencije podataka o putnicima (SL L 318, 10.12.2019., str. 117.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 12.1.2021.
            COM(2021) 16 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Međunarodnoj organizaciji civilnog zrakoplovstva u pogledu izmjene 28. odjeljka D Priloga 9. Konvenciji o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu

               PRILOG

               1. STAJALIŠTE KOJE TREBA ZAUZETI

               A) U pogledu točke 6. podtočke (a) ICAO-va dopisa državama EC 6/3-20/71:

               stajalište koje treba zauzeti u ime Unije kao odgovor na dopis Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva od 17. srpnja 2020. jest da ne bi trebalo prijaviti neslaganje u pogledu izmjene 28. odjeljka D poglavlja 9. Priloga 9. Čikaškoj konvenciji.

               B) U pogledu točke 6. podtočke (b) ICAO-va dopisa državama EC 6/3-20/71:

               stajalište koje treba zauzeti u ime Unije kao odgovor na dopis Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva od 17. srpnja 2020. jest da bi trebalo dostaviti obavijest o razlici u odnosu na standard 9.34. u odjeljku D poglavlja 9. Priloga 9. Čikaškoj konvenciji.

                2. DETALJNO OBJAŠNJENJE

               Razlika koju treba prijaviti prikazana je u sljedećoj izjavi i tablici:

               „Sljedeća će razlika postojati 28. veljače 2021. između propisa i/ili praksi [država članica] i odredaba Priloga 9., uključujući izmjenu 28.:”

                        Odredba

                        Pojedinosti o razlici

                        Napomene

                        Izmjena 28. standarda 9.34. u odjeljku D Priloga 9.

                        Kategorija A – „Zahtjev države ugovornice stroži je ili premašuje SARP”

                        Standardom 9.34.(a) od država ugovornica zahtijeva se da ne ograničavaju ili sprečavaju prijenos podataka iz PNR-a drugoj državi ugovornici koja poštuje SARP-ove.

                        U standardu 9.34.(b) uzima se u obzir da države ugovornice zadržavaju mogućnost održavanja ili uvođenja viših razina zaštite u skladu sa svojim nacionalnim pravnim i upravnim okvirom te sklapanja dodatnih dogovora s drugim državama posebno kako bi se utvrdile detaljnije odredbe o prijenosu podataka iz PNR-a.

                        U skladu s postojećim pravnim okvirom Europske unije, države članice moraju ispuniti zahtjeve koji su u nekim aspektima stroži od onih utvrđenih u izmjeni 28. za prijenose podataka iz PNR-a koji potječu iz Unije državama ugovornicama koje nisu države članice Europske unije.

                        U tom kontekstu, trenutačni tekst standarda 9.34., sa stajališta Europske unije i njezinih država članica
                           1
                        , ne izražava dovoljno jasno u pravnom smislu da države članice Unije nisu spriječene nametnuti te zahtjeve neovisno o standardu 9.34.

                        Stoga [država članica] smatra da bi u skladu s člankom 38. Čikaške konvencije trebalo obavijestiti o toj razlici kako bi joj se u slučaju prijenosa podataka iz PNR-a državama ugovornicama koje nisu države članice Europske unije omogućila primjena pravnih zahtjeva koji su u nekim aspektima stroži, a da se pritom ne narušavaju standardi utvrđeni u izmjeni 28.

                        [Država članica] potvrđuje da se u slučaju nemogućnosti osiguravanja usklađenosti s tim zahtjevima prijenos koji obavljaju zračni prijevoznici ne može provoditi u skladu s pravom Unije.

                        [Država članica] želi naglasiti važnost rada ICAO-a i njegovih država ugovornica na ažuriranju standarda i preporučenih praksi u vezi s PNR-om te pozdravlja donošenje izmjene 28. u Vijeću ICAO-a u lipnju 2020.

                        [Država članica] ističe da se sadašnjom razlikom, prijavljenom pod kategorijom A u skladu s točkom 2.1. Dodatka E dopisu državama 2020 – 71, namjerava uz odgovarajuću transparentnost obavijestiti ICAO i njegove države ugovornice o načinu na koji će države članice Europske unije provoditi standarde u skladu s pravnim okvirom Europske unije.

                        U skladu s pravnim okvirom Europske unije, zračni prijevoznici prenose podatke iz PNR-a koji potječu iz Unije nadležnim tijelima treće zemlje na zakonit način ako su ispunjeni određeni zahtjevi koji su u nekim aspektima stroži od onih utvrđenih u izmjeni 28.

                        Takvi zahtjevi proizlaze iz Povelje Europske unije o temeljnim pravima, osobito članaka 7., 8. i 52. kako ih je protumačio Sud Europske unije u Mišljenju 1/15 o predviđenom sporazumu o PNR-u s Kanadom, te iz poglavlja V. Uredbe (EU) 2016/679.

                     (1)

                        Tekst nacrta izmjene koji su države članice Europske unije predložile Vijeću ICAO-a u odgovoru na dopis EC 6/3-20/14 od 25. veljače 2020. (samo na engleskom jeziku):

                     „9.34.: Države ugovornice:

                     (a) ne ograničavaju ili sprečavaju operatore zrakoplova ili druge relevantne stranke da prenose podatke iz PNR-a, ne kažnjavaju, ne nameću sankcije ili stvaraju nerazumne prepreke operatorima zrakoplova ili drugim relevantnim strankama koje prenose podatke iz PNR-a drugoj državi ugovornici, pod uvjetom da je sustav podataka iz PNR-a država ugovornica u skladu sa standardima iz odjeljka D poglavlja 9. Priloga 9.; i
                     ali
                     (b) jednako tako zadržavaju mogućnost uvođenja ili održavanja viših razina zaštite podataka iz PNR-a, u skladu sa svojim pravnim i administrativnim okvirom, te sklapanja dodatnih dogovora s drugim državama ugovornicama, posebno radi: promicanja kolektivne sigurnosti; postizanja viših razina zaštite podataka iz PNR-a, među ostalim u pogledu prijenosa zadržavanja podataka; ili utvrđivanja detaljnijih odredaba koje se odnose na prijenos podataka iz PNR-a, pod uvjetom da te mjere ne narušavaju standarde sadržane nisu na drugi način protivne standardima sadržanima u odjeljku D poglavlja 9. Priloga 9.”