               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.3.2016.
            COM(2016) 108 final
            2016/0061(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o odobrenju pojačane suradnje u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka o imovinskim režimima međunarodnih parova, uključujući u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava

               OBRAZLOŽENJE

               1.UVOD

               1.Komisija je 16. ožujka 2011. donijela Prijedlog
                  1
                uredbe Vijeća o nadležnosti i mjerodavnom pravu te priznavanju i izvršenju odluka u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine i Prijedlog
                  2
                uredbe Vijeća o nadležnosti, mjerodavnom pravu te priznavanju i izvršenju odluka o imovinskim posljedicama registriranih partnerstava
                  3
               .

               2.Pravna je osnova za predložene uredbe Vijeća članak 81. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Prijedlozi se odnose na pravosudnu suradnju u građanskim stvarima kojom su obuhvaćeni „elementi povezani s obiteljskim pravom”. Tom je pravnom osnovom propisano da Vijeće jednoglasno donosi mjere nakon savjetovanja s Europskim parlamentom.

               3.Od prosinca 2012. Radna skupina Vijeća o građanskim stvarima raspravljala je o prijedlozima Komisije (režimi bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava). U prosincu 2012. o prijedlozima se raspravljalo na sastanku Vijeća i ministri su se dogovorili o određenim smjernicama kojima bi se olakšali pregovori o dvama prijedlozima.

               4.Europski parlament donio je 10. rujna 2013. pozitivno mišljenje o ta dva prijedloga, kao i primjedbe na njih
                  4
               . Primjedbe Europskog parlamenta uzete su u obzir, posebno u pogledu zadržavanja postupka egzekvature u oba prijedloga i uključivanja odredbi o izvršivosti koje su jednake onima utvrđenima Uredbom o nasljeđivanju
                  5
               , kao i odredbi o nadležnosti suda pred kojim se protustranka upusti u postupak. Na zahtjev Europskog parlamenta u prijedlog o imovinskim posljedicama registriranih partnerstava uključene su odredbe o odabiru prava i odabiru suda.

               5.Do prosinca 2014. riješena je većina tehničkih pitanja i materijal je bio spreman za politički dogovor. Velika većina država članica u tom je trenutku željela donijeti prijedloge. Međutim, neke države članice imale su poteškoće s obzirom na politički osjetljivu prirodu prijedloga. Talijansko predsjedništvo predstavilo je pitanje Vijeću za pravosuđe i unutarnje poslove (PUP), koje je odlučilo odobriti razdoblje prilagodbe do prosinca 2015. onim državama članicama koje su i dalje imale poteškoće. Te su poteškoće uglavnom bile povezane s činjenicom da instituti istospolnih brakova i/ili registriranih partnerstava nisu bili poznati u određenom broju država članica. Neke od tih država članica smatrale su da se kompromisnim tekstovima kao što su oni dostavljeni Vijeću nude dovoljne zaštitne mjere kojima se osigurava da se njihovi sudovi neće morati baviti stranim institutima koji su nepoznati u njihovu pravnom sustavu. Međutim, druge države članice izrazile su zabrinutost da, čak i ako se budućim instrumentima od njih ne bi zahtijevalo uvođenje nepoznatih instituta u njihovo nacionalno pravo, priznavanje imovinskih posljedica takvih stranih instituta u njihovoj zemlji imalo bi neizravan učinak na nacionalno obiteljsko pravo i nacionalnu politiku. Za većinu država članica bilo je ključno oba prijedloga donijeti kao paket kako bi se osiguralo jednako postupanje prema parovima u cijeloj Uniji.

               6.Tijekom 2015. provedena su intenzivna savjetovanja, posebno za vrijeme luksemburškog predsjedništva. Uvedene su izmjene prijedloga kako bi bili prihvatljivi svim državama članicama. Unatoč tome, nakon razmatranja izmijenjenih kompromisnih tekstova Vijeće je na sastanku održanom 3. prosinca 2015. zaključilo da se neće moći postići dogovor na razini EU-a o donošenju dviju uredbi u razumnom roku
                  6
               . Međutim, mnoge su delegacije izrazile spremnost da razmotre uspostavljanje pojačane suradnje u stvarima obuhvaćenima uredbama.

               7.Od prosinca 2015. do veljače 2016. sedamnaest država članica (Švedska, Belgija, Grčka, Hrvatska, Slovenija, Španjolska, Francuska, Portugal, Italija, Malta, Luksemburg, Njemačka, Češka, Nizozemska, Austrija, Bugarska i Finska) uputilo je zahtjev Komisiji u kojem navode da žele uspostaviti međusobnu pojačanu suradnju u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine, kao i nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka o imovinskim posljedicama registriranih partnerstava i da bi s tim u vezi Komisija trebala podnijeti prijedlog Vijeću.

               8.Ovaj je prijedlog odgovor Komisije na te zahtjeve.

               2.PRAVNA OSNOVA ZA POJAČANU SURADNJU

               9.Pojačana suradnja uređena je člankom 20. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) i člancima od 326. do 334. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).

               10.Prijedlog Komisije za Odluku Vijeća o odobrenju pojačane suradnje u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, temelji se na članku 329. stavku 1. UFEU-a.

               3.MJERE ZA PROVEDBU POJAČANE SURADNJE

               11.Prijedlog Komisije za odluku Vijeća odnosi se na odobrenje pojačane suradnje u jedinstvenom području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava. Prijedlozi posebnih mjera za provedbu pojačane suradnje podneseni su zajedno s ovim prijedlogom. Ključni elementi tih mjera navedeni su u nastavku.

               12.Uzimajući u obzir zaključke Vijeća od 3. prosinca 2015. i zahtjeve država članica koje žele uspostaviti međusobnu pojačanu suradnju u tom području, mjere za provedbu pojačane suradnje trebale bi uključivati sljedeće elemente:

               (a)Prijedlog uredbe Vijeća o nadležnosti i mjerodavnom pravu te priznavanju i izvršenju odluka u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine. Taj bi se prijedlog trebao temeljiti na kompromisnom tekstu dostavljenom Vijeću za PUP 3. prosinca 2015.
                  7
               ;

               (b)Prijedlog uredbe Vijeća o nadležnosti i mjerodavnom pravu te priznavanju i izvršenju odluka u stvarima koje se odnose na imovinske posljedice registriranih partnerstava. Taj bi se prijedlog trebao temeljiti na kompromisnom tekstu dostavljenom Vijeću za PUP 3. prosinca 2015.
                  8

               13.Odredbama o režimima bračne stečevine i imovinskim posljedicama registriranih partnerstava nastoje se ostvariti jednaki ciljevi. Međutim, formulacija tih odredbi ne može biti jednaka s obzirom na specifičnosti svakog od tih instituta, a posebno s obzirom na činjenicu da registrirana partnerstva ne postoje u svim državama članicama. S tim u vezi, u ocjeni učinka priloženoj prijedlozima Komisije iz 2011.
                  9
                utvrđeno je da se prekogranični parovi u registriranim partnerstvima suočavaju s posebnim poteškoćama jer taj institut nije poznat u svim državama članicama. Stoga se moraju uspostaviti prilagođena pravila u pogledu brakova i registriranih partnerstava, zbog čega je teško istodobno riješiti pitanje tih instituta jednim instrumentom. Kako bi se nadležnim tijelima država članica olakšali tumačenje i primjena propisa, dva instituta obrađena su u dva prijedloga za provedbu pojačane suradnje u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava. Isto tako, taj je pristup u skladu sa zahtjevom država članica da pojačana suradnja sadržajno bude usklađena s dva kompromisna teksta koji su dostavljeni Vijeću 3. prosinca 2015. kako bi se osiguralo sudjelovanje što većeg broja država članica.

               14.U Komunikaciji priloženoj prijedlozima Komisije iz 2011. već je istaknuto da su dotičnim područjem pravosudne suradnje u građanskim stvarima obuhvaćeni imovinski režimi međunarodnih parova. Vijeće i Europski parlament jednako su tako rješavali dva izvorna prijedloga Komisije kao paket. Naposljetku, na temelju članka 329. stavka 1. UFEU-a, prema kojem države članice koje žele uspostaviti međusobnu pojačanu suradnju moraju navesti područje primjene takve pojačane suradnje, države članice koje su zatražile pojačanu suradnju navele su da žele uspostaviti pojačanu suradnju u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava.

               15.S obzirom na navedeno, predloženim se uredbama provodi pojačana suradnja u jedinstvenom području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava. Kako bi se osigurala nediskriminacija građana, predložene uredbe trebalo bi donijeti istodobno te bi ih se, radi uspostavljanja pojačane suradnje i daljnjeg sudjelovanja u toj suradnji, trebalo smatrati paketom.

               4.OCJENA PRAVNIH UVJETA ZA POJAČANU SURADNJU

               4.1.Odluka o odobrenju kao krajnje sredstvo i sudjelovanje najmanje devet država članica

               16.Člankom 20. stavkom 2. UEU-a predviđa se da odluku kojom se daje ovlaštenje za pojačanu suradnju Vijeće donosi kao krajnje sredstvo nakon što utvrdi da ciljeve takve suradnje Unija kao cjelina ne može ostvariti u razumnom roku i pod uvjetom da u njoj sudjeluje najmanje devet država članica.

               17.Kao što je navedeno, Vijeće je na sastanku održanom 3. prosinca 2015. zaključilo da neće biti moguće u razumnom roku postići dogovor o obje uredbe na razini EU-a
                  10
               . Vijeće je stoga navelo da se za Uniju kao cjelinu nije moglo pronaći drugo rješenje i da se pojačana suradnja može primijeniti kao krajnje sredstvo.

               18.Komisija je do danas primila zahtjeve sedamnaest država članica (Švedske, Belgije, Grčke, Hrvatske, Slovenije, Španjolske, Francuske, Portugala, Italije, Malte, Luksemburga, Njemačke, Češke, Nizozemske, Austrije, Bugarske i Finske) u kojima navode da žele uspostaviti međusobnu pojačanu suradnju u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava.

               4.2.Područje obuhvaćeno ugovorima

               19.Člankom 20. stavkom 1. UEU-a predviđa se da se pojačana suradnja može uspostaviti samo „u okviru neisključivih nadležnosti Unije” i člankom 329. stavkom 1. UFEU-a predviđa se da se pojačana suradnja može uspostaviti „u jednom od područja obuhvaćenih Ugovorima, uz iznimku područja isključive nadležnosti”.

               20.Sedamnaest država članica koje su zatražile pojačanu suradnju željelo je da im se omogući uspostavljanje međusobne pojačane suradnje u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, čime bi se uspostavila kolizijska pravila u tom području. Kolizijska pravila nisu uključena u popis isključivih nadležnosti iz članka 3. stavka 1. UFEU-a. Ona su navedena kao posebna točka na popisu mjera na temelju članka 81. stavka 2. UFEU-a, pri čemu se u članku 81. stavku 3. UFEU-a razlikuju kolizijska pravila u građanskim i trgovačkim stvarima općenito od onih koja se odnose na obiteljsko pravo.

               21.Kolizijska pravila u obiteljskom pravu čine jasno definirano područje koje u smislu Ugovora nije obuhvaćeno isključivim nadležnostima Unije i u kojem se može uspostaviti pojačana suradnja.

               4.3.Unapređivanje ciljeva Unije, zaštita njezinih interesa i jačanje procesa njezine integracije

               4.3.1.Opći kontekst

               22.Uzimajući u obzir ocjenu učinka i obrazloženje priložene prijedlozima Komisije iz 2011., cilj je pojačane suradnje osiguravanje jasnog i sveobuhvatnog pravnog okvira kojim su obuhvaćeni nadležnost i mjerodavno pravo te priznavanje i izvršenje odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava. U skladu s trenutačnim trendovima u području obiteljskog prava, poseban je cilj prijedloga omogućiti parovima određeni stupanj autonomije pri odabiru mjerodavnog prava.

               23.Komisija je 2003. naručila studiju o režimima bračne stečevine i imovini nevjenčanih parova u području međunarodnog privatnog prava i unutarnjeg prava
                  11
               , u kojoj je istaknuto postojanje problema u tom području. Ti problemi posebno nastaju kad građani ostvaruju svoje pravo na slobodno kretanje u Europskoj uniji i pri tome izlažu svoje imovinske režime potencijalno proturječnim zakonima. Komisija je 2006. donijela Zelenu knjigu
                  12
                o sukobima zakona u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine, uključujući pitanje nadležnosti i uzajamnog priznavanja, u kojoj su dodatno utvrđeni nedostaci postojeće situacije.

               24.Komisija je osnovala i stručnu skupinu sastavljenu od stručnjaka čije je djelovanje neovisno o državama članicama, a koja Komisiji pomaže u izradi budućih zakonodavnih prijedloga. Javno savjetovanje s 99 sudionika iz država članica organizirano je 28. rujna 2009. Stručna skupina, akademska zajednica, odvjetnici, javni bilježnici i članovi civilnog društva prisustvovali su forumu kako bi raspravljali o potrebi za instrumentom Unije o imovinskim režimima međunarodnih parova.

               25.U Stockholmskom programu
                  13
                traži se da se načelo uzajamnog priznavanja „proširi na područja koja još nisu obuhvaćena, ali su ključna za svakodnevni život, npr. imovinska prava supružnika i imovinske posljedice rastave parova”.

               26.Prijedlozi Komisije iz 2011. općenito su se smatrali neophodnima kako bi jedno nadležno tijelo dosljedno primjenjivalo imovinske režime parova na temelju jednog mjerodavnog prava; kako bi se međunarodnim vjenčanim parovima omogućio odabir prava koje će se primjenjivati na njihovu imovinu; kako bi se povećala pravna sigurnost za registrirana partnerstva s međunarodnom dimenzijom, u pravilu primjenom prava države registracije na imovinu registriranih parova; kako bi se građanima omogućilo da različite postupke rješava isti sud te time izbjegli usporedni postupci i proturječne sudske odluke te kako bi se poboljšala predvidivost za međunarodne parove pojednostavnjenjem postupaka za priznavanje i izvršenje odluka i optjecaj javnih isprava u cijeloj Europskoj uniji.

               27.Prijedlozi su i ključna dopuna Uredbi br. 650/2012 o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju jer je likvidacija imovinskih režima vrlo često pitanje koje prethodi likvidaciji ostavine umrlog. Učinkovitost Europske potvrde o nasljeđivanju znatno bi se poboljšala ako bi se na imovinske režime parova u cijeloj Europskoj uniji primjenjivala ujednačena kolizijska pravila.

               28.Prijedlozi Komisije iz 2011. bili su važni jer su se odnosili na oko 16 milijuna međunarodnih vjenčanih parova u EU-u koji, na primjer, žive u državi članici koja nije njihova matična država ili imaju imovinu u drugoj državi članici.

               29.U EU-u je 2007. sklopljeno približno 300 000 međunarodnih brakova i razvrgnuto približno 500 000 međunarodnih brakova (razvodom ili smrću jednog od supružnika). Razvrgnućem međunarodnih brakova u pitanje se dovodi više od 460 milijuna EUR svake godine. Više od 41 000 novih registriranih partnerstava u EU-u 2007. imalo je „međunarodnu dimenziju” s obzirom na imovinu. Svake godine oko 10 000 registriranih partnerstava završi rastavom ili smrću. Osim toga, broj registriranih partnerstava neprekidno se povećava, posebno zato što se broj država članica koje su uvele institut registriranih partnerstava od 2011. povećao sa 17 na 20. U skladu s tim povećava se i broj likvidacija stečevine partnerstva proizišlih iz raskida partnerstva ili smrti jednog od njegovih članova.

               4.3.2.Trenutačna situacija u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u području imovinskih režima međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava

               30.Trenutačno se građani koji su u međunarodnom braku ili partnerstvu suočavaju s različitim praktičnim problemima povezanima s planiranjem imovine. Građani Unije sve se više kreću izvan nacionalnih granica, što je dovelo do većeg broja međunarodnih parova ili parova s međunarodnom dimenzijom: supružnika različitih državljanstava, parova koji žive u državi članici čiji nisu državljani, koji imaju imovinu u različitim državama članicama ili koji se razvode ili umiru u zemlji koja nije njihova matična država. Problem je u tome da je osobama vrlo teško saznati koji su sudovi nadležni i koji se zakoni primjenjuju na njihovu osobnu situaciju i stanje njihove imovine. Zbog toga se suočavaju s nenamjernim i negativnim posljedicama ne samo u svakodnevnom upravljanju svojom imovinom, nego i u slučaju rastave para ili smrti jednog od njegovih članova.

               31.Iako postoje pravila Unije o nadležnosti i mjerodavnom pravu u građanskim i trgovačkim stvarima i u određenim područjima obiteljskog prava, takva pravila trenutačno ne postoje za imovinske režime međunarodnih parova. Stoga je taj predmet uređen nacionalnim pravom i, u vrlo ograničenoj mjeri, međunarodnim sporazumima između država članica.

               32.Uzroci postojećih problema za parove u registriranim partnerstvima jednaki su kao i za nevjenčane parove. Međutim, postoje određeni važni dodatni izazovi za parove u registriranom partnerstvu jer koncept registriranog partnerstva postoji samo u 20 država članica i jer sve države članice nemaju materijalno pravo kojim je uređen njihov imovinski režim, a još je manje njih donijelo pravila o nadležnosti i kolizijska pravila.

               33.Predloženim uredbama obuhvaćeni su parovi koji formalno čine obiteljsku zajednicu, posebno oni koji su u braku ili registriranom partnerstvu. Nisu obuhvaćene de facto zajednice.

               34.Cilj je te pojačane suradnje uspostavljanje jasnog pravnog okvira u državama članicama sudionicama za utvrđivanje nadležnosti i prava primjenjivog na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, i olakšavanje optjecaja odluka i javnih isprava u tim stvarima među državama članicama.

               4.3.3.Koristi pojačane suradnje u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u području imovinskih režima međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava

               35.Sedamnaest država članica zatražilo je pojačanu suradnju u području imovinskih režima međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava: Švedska, Belgija, Grčka, Hrvatska, Slovenija, Španjolska, Francuska, Portugal, Italija, Malta, Luksemburg, Njemačka, Češka, Nizozemska, Austrija, Bugarska i Finska. Ukupan broj stanovnika u tih sedamnaest država članica iznosi 340 milijuna, što je 67 % stanovništva Unije
                  14
               . To znači da će znatan broj od procijenjenih 16 milijuna međunarodnih brakova u EU-u
                  15
                imati koristi od te pojačane suradnje. Što više država članica sudjeluje u pojačanoj suradnji, to će više građana imati koristi od nje.

               36.Od pojačane suradnje u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, građani će imati sljedeće koristi:

               (a)dosljedna primjena imovinskih režima parova na temelju jednog mjerodavnog prava za koju će biti zaduženo jedno nadležno tijelo;

               (b)davanje mogućnosti međunarodnim parovima da odaberu pravo koje će se primjenjivati na njihovu imovinu;

               (c)povećanje pravne sigurnosti za međunarodne parove, u pravilu primjenom prava države s kojom je par najbliže povezan;

               (d)omogućavanje da različite postupke građana rješava isti sud, na taj način izbjegavajući usporedne postupke i proturječne sudske odluke te

               (e)poboljšanje predvidivosti za međunarodne parove pojednostavnjenjem postupaka za priznavanje i izvršenje odluka i optjecaj javnih isprava u cijelom EU-u.

               4.3.4.Ispunjavanje zahtjeva iz članka 20. stavka 1. UEU-a

               37.Člankom 20. stavkom 1. UEU-a zahtijeva se da pojačana suradnja bude usmjerena na unapređivanje ciljeva Unije, zaštitu njezinih interesa i jačanje procesa njezine integracije.

               38.Jedan je od zadataka Unije da svojim građanima nudi područje slobode, sigurnosti i pravde bez unutarnjih granica, na kojem je osigurano slobodno kretanje osoba (članak 3. stavak 2. UEU-a). Područje pravosuđa uključuje razvoj pravosudne suradnje u građanskim stvarima s prekograničnim implikacijama na temelju načela uzajamnog priznavanja presuda (članak 81. stavak 1. UFEU-a). U tu svrhu Unija može donijeti mjere kojima se ponajprije nastoji osigurati uzajamno priznavanje i izvršenje presuda među državama članicama, a osim toga i usklađenost pravila država članica koja se primjenjuju u vezi sa sukobom zakona i sukobom nadležnosti (članak 81. stavak 2. točke (a) i (c) UFEU-a).

               39.Usklađivanjem pravila o sukobu zakona i sukobu nadležnosti olakšava se uzajamno priznavanje presuda. Doista, činjenicom da sudovi različitih država članica primjenjuju ista pravila na sukobe nadležnosti i sukobe zakona radi utvrđivanja suda nadležnog za rješavanje predmeta i prava primjenjivog na taj predmet jača se uzajamno povjerenje u sudske odluke donesene u drugoj državi članici
                  16
               .

               40.Pojačanom suradnjom među državama članicama koje su je zatražile u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, unaprijedit će se cilj Unije kad je riječ o osiguravanju usklađenosti pravila država članica primjenjivih na sukobe zakona i sukobe nadležnosti. Pojačanom suradnjom u tom području poboljšala bi se usklađenost pravila država članica za utvrđivanje suda nadležnog za odlučivanje u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova i pravo koje sud treba primijeniti, kao i pravila o priznavanju i izvršenju odluka u tim stvarima među državama članicama u odnosu na trenutačnu situaciju, u kojoj ne postoje usklađena pravila o sukobima zakona i sukobima nadležnosti te o priznavanju i izvršenju odluka u području imovinskih režima međunarodnih parova.

               4.4.Usklađenost s Ugovorima i pravom Unije

               41.Prema članku 326. UFEU-a pojačana suradnja mora biti u skladu s Ugovorima i pravom Unije.

               42.Pojačana suradnja neće imati utjecaj na postojeću pravnu stečevinu. Ona će biti uspostavljena u području koje je obuhvaćeno zajedničkim nadležnostima Unije, ali u kojem danas ne postoje zajednička pravila Unije. Prvim instrumentom Unije donesenim u području obiteljskog prava, Uredbom Vijeća (EZ) br. 1347/2000
                  17
               , utvrđena su pravila o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i sporovima o roditeljskoj odgovornosti za zajedničku djecu, koje su donesene u bračnim predmetima. On, međutim, nije uključivao pravila o mjerodavnom pravu u vezi s razvodom braka ili imovinskim posljedicama parova. Donošenje Uredbe (EZ) br. 2201/2003
                  18
               , kojom je od 1. ožujka 2005. stavljena izvan snage i zamijenjena Uredba (EZ) br. 1347/2000, nije dovelo do nikakve promjene u tom pogledu. U okviru pojačane suradnje 16 je država članica Uredbom (EU) br. 1259/2010
                  19
                donijelo kolizijska pravila koja se odnose na razvod braka i zakonsku rastavu. Kolizijska pravila koja se odnose na oporuke i nasljeđivanje donesena su Uredbom (EU) br. 650/2012
                  20
               . Pitanjem kolizijskih pravila u području imovinskih režima međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, trebalo bi upotpuniti pravni okvir koji se primjenjuje na međunarodne parove u Uniji.

               43.Pojačanom suradnjom u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, neće se prouzročiti diskriminacija na temelju državljanstva zabranjena člankom 18. UFEU-a jer će predložena kolizijska pravila po prirodi biti univerzalna i primjenjivat će se na sve postupke pred sudovima država članica sudionica, bez obzira na državljanstvo ili boravište stranaka. S druge strane, sudovi država članica koje ne sudjeluju u pojačanoj suradnji nastavit će primjenjivati svoja nacionalna kolizijska pravila u skladu s međunarodnim privatnim pravom.

               4.5.Bez štete za unutarnje tržište ili gospodarsku, socijalnu i teritorijalnu koheziju, bez prepreka ili diskriminacije u trgovini i bez narušavanja tržišnog natjecanja

               44.Člankom 326. UFEU-a predviđa se da se pojačanom suradnjom ne smije štetiti unutarnjem tržištu ili gospodarskoj, socijalnoj i teritorijalnoj koheziji, da ona ne smije činiti prepreku ili diskriminaciju u trgovini među državama članicama ili narušavati tržišno natjecanje među njima.

               45.Pojačana suradnja u području imovinskih režima međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, nije problem u pogledu tih pravnih uvjeta. Prijedlozima za provedbu pojačane suradnje u tom području olakšat će se pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta uklanjanjem prepreka slobodnom kretanju osoba koje su trenutačno suočene s problemima zbog razlika među nacionalnim pravima u vezi s imovinskim posljedicama parova. Pravna sigurnost koja će se postići usklađenim kolizijskim pravilima u tom području imat će stoga pozitivan učinak na parove koji ostvaruju svoje pravo na slobodno kretanje među državama članicama sudionicama.

               46.S obzirom na prirodu predloženih uredbi kojima su obuhvaćeni samo odnosi dvaju pojedinaca, pojačana suradnja neće imati utjecaj na poduzeća ili pravne odnose na tržištu, ili na trgovinu ili tržišno natjecanje u Uniji. Naposljetku, pojačanom suradnjom neće se utjecati na teritorijalnu koheziju među regijama Unije.

               47.Budući da je prijedlozima predviđeno usklađivanje kolizijskih pravila, životi građana (i pravnih stručnjaka) bili bi znatno pojednostavnjeni jer bi u državama članicama sudionicama mogli utvrditi nadležnost i pravo primjenjivo na svoje imovinske režime te ostvariti korist od pojednostavnjenog optjecaja odluka i javnih isprava u toj stvari.

               48.Iako neće svi međunarodni parovi u Uniji imati koristi od pravne sigurnosti i pojednostavnjenja postignutih pojačanom suradnjom, situacija međunarodnih parova pred sudovima država članica koje ne sudjeluju u pojačanoj suradnji neće se pogoršati u odnosu na trenutnu situaciju. Doista, države članice koje ne sudjeluju u pojačanoj suradnji održat će postojeće stanje jer će i dalje primjenjivati nacionalno pravo (uključujući pravila o međunarodnom privatnom pravu) u prekograničnim slučajevima povezanima s režimima bračne stečevine i imovinskim posljedicama registriranih partnerstava kako bi utvrdile koji je sud nadležan za rješavanje predmeta u tim stvarima i koje bi pravo taj sud trebao primijeniti. Države članice koje ne sudjeluju u pojačanoj suradnji isto će tako i dalje primjenjivati nacionalno pravo (uključujući pravila o međunarodnom privatnom pravu) pri priznavanju i izvršenju odluka donesenih u jednoj od država članica koje sudjeluju u pojačanoj suradnji. S druge strane, države članice koje sudjeluju u pojačanoj suradnji i dalje će primjenjivati nacionalno pravo (uključujući pravila o međunarodnom privatnom pravu) pri priznavanju i izvršenju odluka donesenih u jednoj od država članica koje ne sudjeluju u pojačanoj suradnji. Stoga će, kad je riječ o režimima bračne stečevine i imovinskim posljedicama registriranih partnerstava, situacija biti jednaka onoj koja se odnosi na druge instrumente u području građanskog pravosuđa u kojima ne sudjeluju sve države članice, kao što je Uredba br. 1259/2010 o provedbi pojačane suradnje u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu te Uredba br. 650/2012 o nasljeđivanju i oporukama.

               49.Nadalje, primjena uredbi o režimima bračne stečevine i imovinskim posljedicama registriranih partnerstava kojima se provodi pojačana suradnja neće ovisiti o državljanstvu članova para, odnosno o tome jesu li članovi para državljani države članice koja sudjeluje u pojačanoj suradnji. Nadležna tijela država članica koje sudjeluju u pojačanoj suradnji (npr. javni bilježnik ili sud), a koja su obvezna primjenjivati uredbe, primjenjivat će te uredbe na sve građane koji pred njima pokrenu postupak povezan s bračnom stečevinom ili imovinskim posljedicama registriranih partnerstava, bez obzira na državljanstvo tih građana. Isto tako, ako par čiji je barem jedan od članova državljanin države članice koja sudjeluje u pojačanoj suradnji pokrene postupak pred nadležnim tijelom države članice koja ne sudjeluje u pojačanoj suradnji, nadležna tijela potonje države članice neće primjenjivati uredbe, nego nacionalno pravo (uključujući pravila o međunarodnom privatnom pravu) u rješavanju međunarodnih postupovnih aspekata režima bračne stečevine ili imovinskih posljedica registriranih partnerstava.

               50.Stoga se pojačanom suradnjom neće prouzročiti nikakvo neopravdano različito postupanje prema građanima.

               4.6.Poštovanje prava, nadležnosti i obveza država članica koje ne sudjeluju u pojačanoj suradnji

               51.Člankom 327. UFEU-a zahtijeva se da se prilikom svake pojačane suradnje poštuju nadležnosti, prava i obveze onih država članica koje u njoj ne sudjeluju.

               52.Donošenjem zajedničkih kolizijskih pravila u sedamnaest država članica koje su zatražile pojačanu suradnju neće se utjecati na pravila država članica koje u njoj ne sudjeluju. Države članice koje ne sudjeluju u pojačanoj suradnji i dalje će primjenjivati svoja pravila međunarodnog privatnog prava u vezi s nadležnošću i mjerodavnim pravom te priznavanjem i izvršenjem odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova.

               53.Na razini međunarodnog privatnog prava ne postoje međunarodni sporazumi o nadležnosti i mjerodavnom pravu te priznavanju i izvršenju odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova (uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava) između država članica sudionica i država članica koje ne sudjeluju u pojačanoj suradnji na koje će ona utjecati.

               4.7.Zaključak o ispunjavanju pravnih uvjeta

               54.Komisija na temelju navedenog zaključuje da su ispunjeni svi pravni uvjeti za odobrenje uspostavljanja pojačane suradnje utvrđeni Ugovorima.

               4.8.Poštovanje temeljnih prava

               55.Pojačanom suradnjom u području imovinskih režima međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, poštuju se temeljna prava utvrđena Poveljom o temeljnim pravima Europske unije, posebno člankom 9. o pravu na stupanje u brak i osnivanje obitelji u skladu s nacionalnim pravom i člankom 21. o pravu na nediskriminaciju. Kolizijska pravila predložena u uredbama o provedbi pojačane suradnje primjenjivat će se na sve međunarodne parove koji su vezani institucionalnim poveznicom, kao što su brak i registrirano partnerstvo, u državama članicama sudionicama bez diskriminacije na bilo kojoj osnovi.

               4.9.Zaključak o pojačanoj suradnji

               56.Komisija smatra da uspostavljanje pojačane suradnje u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka o imovinskim režimima međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, ima brojne koristi u usporedbi s opcijom zadržavanja postojećeg stanja i da su prednosti uspostavljanja pojačane suradnje u tom području veće od bilo kojeg mogućeg nedostatka.

               57.Zajedničkim kolizijskim pravilima u području imovinskih režima međunarodnih parova znatno će se olakšati životi mnogih parova u državama članicama sudionicama. To je u skladu sa Stockholmskim programom, u kojem je Europsko vijeće smatralo da bi proces usklađivanja kolizijskih pravila na razini Unije trebalo nastaviti u područjima u kojima je to nužno, kao što su „imovinska prava supružnika i imovinske posljedice rastave parova”
                  21
               .

               58.Stoga Komisija predlaže da se odobri uspostavljanje pojačane suradnje među državama članicama koje su je zatražile. Komisija ističe da je pojačana suradnja u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, u svakom trenutku otvorena za sve države članice, u skladu s člankom 328. UFEU-a, i potiče države članice koje to još nisu učinile da zatraže sudjelovanje u pojačanoj suradnji i time ostvare koristi i prednosti pojačane suradnje.

               2016/0061 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o odobrenju pojačane suradnje u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka o imovinskim režimima međunarodnih parova, uključujući u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 329. stavak 1.,

               uzimajući u obzir zahtjeve Austrije, Belgije, Bugarske, Češke, Finske, Francuske, Grčke, Hrvatske, Italije, Luksemburga, Malte, Nizozemske, Njemačke, Portugala, Slovenije, Španjolske i Švedske,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta
                  22
               ,

               budući da:

               (1)Unija je za svoj cilj postavila očuvanje i razvoj područja slobode, sigurnosti i pravde, u kojem je osigurano slobodno kretanje osoba. Radi postupne uspostave takvog područja, Unija treba donijeti mjere koje se odnose na pravosudnu suradnju u građanskim stvarima s prekograničnim implikacijama.

               (2)U skladu s člankom 81. Ugovora u funkcioniranju Europske unije te mjere trebaju uključivati poticanje usklađenosti pravila država članica koja se primjenjuju u vezi sa sukobom zakona, uključujući mjere u području obiteljskog prava s prekograničnim implikacijama.

               (3)Komisija je 16. ožujka 2011. donijela Prijedlog uredbe Vijeća o nadležnosti i mjerodavnom pravu te priznavanju i izvršenju odluka u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine i Prijedlog uredbe Vijeća o nadležnosti i mjerodavnom pravu te priznavanju i izvršenju odluka u pogledu imovinskih posljedica registriranih partnerstava.

               (4)Vijeće je na sastanku održanom 3. prosinca 2015. zaključilo da Unija kao cjelina neće moći u razumnom roku postići dogovor o donošenju uredbi.

               (5)U tim okolnostima Malta, Hrvatska, i Belgija naknadno su uputile zahtjeve Komisiji dopisima od 14. prosinca 2015., 15. prosinca 2015., odnosno 17. prosinca 2015. te Švedska, Grčka, Slovenija, Španjolska, Francuska, Portugal, Italija, Luksemburg i Njemačka dopisima od 18. prosinca 2015. u kojima navode da žele uspostaviti međusobnu pojačanu suradnju u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava te da bi s tim u vezi Komisija trebala podnijeti prijedlog Vijeću. Češka, Nizozemska, Bugarska, Austrija i Finska uputile su Komisiji jednake zahtjeve dopisima od 28. siječnja 2016., 2. veljače 2016., 9. veljače 2016., 16. veljače 2016., odnosno 26. veljače 2016. Ukupno sedamnaest država članica zatražilo je pojačanu suradnju.

               (6)Pojačanom suradnjom trebalo bi u državama članicama sudionicama omogućiti jasan i sveobuhvatan pravni okvir u području imovinskih režima međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, osigurati prikladna rješenja za građane s obzirom na pravnu sigurnost, predvidivost i fleksibilnost te olakšati optjecaj odluka i javnih isprava među državama članicama sudionicama.

               (7)U skladu sa zahtjevima država članica za uspostavljanje pojačane suradnje Komisija predlaže dva materijalna akta o provedbi pojačane suradnje, jedan koji se odnosi na režime bračne stečevine i drugi koji se odnosi na imovinske posljedice registriranih partnerstava. Kako bi se obuhvatilo cijelo područje primjene pojačane suradnje u području imovinskih režima međunarodnih parova i osigurala nediskriminacija građana, dva materijalna provedbena akta trebalo bi donijeti istodobno.

               (8)Ispunjeni su uvjeti iz članka 20. Ugovora o Europskoj uniji i članaka 326. – 329. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               (9)Područje pojačane suradnje, to jest područje nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, utvrđeno je člankom 81. stavkom 2. točkama (a) i (c) te člankom 81. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije kao jedno od područja obuhvaćenih Ugovorima. To nije područje isključive nadležnosti Unije.

               (10)Zahtjev krajnjeg sredstva iz članka 20. stavka 2. Ugovora o Europskoj uniji ispunjen je jer je Vijeće 3. prosinca 2015. zaključilo da Unija kao cjelina ne može u razumnom roku ostvariti ciljeve predloženih uredbi.

               (11)Cilj je pojačane suradnje u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, razvoj pravosudne suradnje u civilnim stvarima s prekograničnim implikacijama na temelju načela uzajamnog priznavanja presuda i osiguravanje usklađenosti pravila država članica koja se primjenjuju u vezi sa sukobom zakona. Stoga se njome unapređuju ciljevi Unije, štite njezini interesi i jača proces njezine integracije u skladu s člankom 20. stavkom 1. Ugovora o Europskoj uniji.

               (12)Pojačana suradnja u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, u skladu je s Ugovorima i pravom Unije i njome se ne šteti unutarnjem tržištu ili gospodarskoj, socijalnoj i teritorijalnoj koheziji. Ona ne predstavlja prepreku ili diskriminaciju u trgovini među državama članicama niti se njome narušava tržišno natjecanje među njima.

               (13)Pojačana suradnja u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, posebno je usklađena s pravom Unije o pravosudnoj suradnji u građanskim stvarima jer se pojačanom suradnjom ne utječe ni na jedan dio postojeće pravne stečevine.

               (14)Pojačanom suradnjom u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, poštuju se nadležnosti, prava i obveze onih država članica koje u njoj ne sudjeluju. Zajedničkim pravilima o nadležnosti, sukobu zakona, priznavanju i izvršenju u državama članicama sudionicama ne utječe se na pravila država članica koje ne sudjeluju u pojačanoj suradnji. Sudovi država članica koje ne sudjeluju u pojačanoj suradnji nastavit će primjenjivati postojeća domaća pravila pri utvrđivanju nadležnosti i mjerodavnog prava te pri priznavanju i izvršenju odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava.

               (15)Ovom se Odlukom poštuju načela iz Povelje o temeljnim pravima Europske unije, posebno njezinih članaka 9. i 21.

               (16)Pojačana suradnja u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, u svakom je trenutku otvorena za sve države članice, u skladu s člankom 328. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Kraljevini Belgiji, Republici Bugarskoj, Češkoj Republici, Saveznoj Republici Njemačkoj, Helenskoj Republici, Kraljevini Španjolskoj, Francuskoj Republici, Republici Hrvatskoj, Talijanskoj Republici, Velikom Vojvodstvu Luksemburgu, Republici Malti, Kraljevini Nizozemskoj, Republici Austriji, Portugalskoj Republici, Republici Sloveniji, Republici Finskoj i Kraljevini Švedskoj ovime se odobrava uspostavljanje međusobne pojačane suradnje u području nadležnosti i mjerodavnog prava te priznavanja i izvršenja odluka u stvarima koje se odnose na imovinske režime međunarodnih parova, uključujući režime bračne stečevine i imovinske posljedice registriranih partnerstava, primjenom relevantnih odredbi Ugovora.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  COM (2011) 126

                     (2)
                  COM (2011) 127

                     (3)
                  U skladu s člancima 1. i 2. Protokola o stajalištu Danske koji je priložen Ugovorima, Danska nije sudjelovala u donošenju predložene Uredbe te ona za nju nije bila obvezujuća niti se na nju primjenjivala. U skladu s člancima 1. i 2. Protokola o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske koji je priložen Ugovorima, Irska i Ujedinjena Kraljevina nisu poslale obavijest da žele sudjelovati u donošenju i primjeni predloženih uredbi.

                     (4)
                  A7-0253/2013 i A7-0254/2013

                     (5)
                  Uredba (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju

                     (6)
                  CS-PRES/2015/14937

                     (7)
                  Dokument Vijeća 14651/15 + COR1 REV1

                     (8)
                  Dokument Vijeća 14652/15

                     (9)
                  SEC(2011) 327 završna verzija

                     (10)
                  CS-PRES/2015/14937

                     (11)
                  Konzorcij ASSER-UCL, Studija u području komparativnog prava o pravilima kojima su uređeni sukobi nadležnosti i sukobi zakona kad je riječ o režimima bračne stečevine i provedbi rastave nevjenčanih parova u pogledu pitanja imovine u državama članicama. Vidjeti: http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm

                     (12)
                  COM(2006) 400 završna verzija

                     (13)
                  Službeni list C 115, 4. svibnja 2010.

                     (14)
                  Podaci Eurostata od 1. siječnja 2015.(http://ec.europa.eu/eurostat/tgm/table.do?tab=table&language=en&pcode=tps00001&tableSelection=1&footnotes=yes&labeling=labels&plugin=1)

                     (15)
                  Podaci iz ovih stavaka temelje se na završnom izvješću o Studiji Europskog konzorcija za ocjenjivanje politike (EPEC) o procjeni učinka instrumenata Zajednice koji se odnose na režime bračne stečevine i imovinu nevjenčanih parova s transnacionalnim elementima iz 2010.

                     (16)
                  Program mjera za provedbu načela uzajamnog priznavanja odluka u građanskim i trgovačkim stvarima donesen 30. studenoga 2000. (SL C 12, 15.1.2001., str. 1.)

                     (17)
                  Uredba Vijeća (EZ) br. 1347/2000 o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i sporovima o roditeljskoj odgovornosti za zajedničku djecu (SL L 160, 30.6.2000., str. 19.)

                     (18)
                  Uredba Vijeća (EZ) br. 2201/2003 od 27. studenoga 2003. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u bračnim sporovima i u stvarima povezanim s roditeljskom odgovornošću, kojom se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1347/2000

                     (19)
                  Uredba Vijeća (EU) br. 1259/2010 od 20. prosinca 2010. o provedbi pojačane suradnje u području prava primjenljivog na razvod braka i zakonsku rastavu

                     (20)
                  Uredba (EU) br. 650/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršavanju odluka i prihvaćanju i izvršavanju javnih isprava u nasljednim stvarima i o uspostavi Europske potvrde o nasljeđivanju

                     (21)
                  Službeni list C 115, 4. svibnja 2010.

                     (22)
                  Službeni list C […], […]., str. […].


				|

		52014PC0139

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o sklapanju, u ime Europske unije, Sporazuma između Europske unije i Republike Sejšela o pristupu ribarskih plovila, koja plove pod zastavom Sejšela, vodama i morskim biološkim resursima Mayottea, koji je pod pravnom nadležnosti Europske unije /* COM/2014/0139 final - 2014/0079 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Tijekom pregovora za novi protokol uz Sporazum o
partnerstvu u ribarstvu između EU-a i Sejšela koji su održani u svibnju
2013., Sejšeli su izrazili potrebu pregovaranja o sporazumu o pristupu plovila
koja plove pod zastavom Sejšela vodama Mayottea, koje će od
1. siječnja 2014. biti pod pravnom nadležnosti EU-a. Tako bi se
plovilima koja plove pod zastavom Sejšela omogućilo da i dalje imaju
pristup vodama Mayottea od 1. siječnja 2014.
Plovila koja plove pod
zastavom Sejšela trenutačno mogu obavljati ribolov na temelju sporazuma
između prefekta Mayottea i vlasnikâ plovila koja plove pod zastavom
Sejšela. Do danas je otprilike osam plivaričara sa Sejšela obavljalo
aktivnosti u vodama Mayottea na temelju privatnog sporazuma kojim je
predviđeno da plovila plaćaju pristojbu za dozvolu izravno Mayotteu.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Taj je Sporazum od strateške
važnosti za flotu Sejšela s obzirom na migratornu prirodu resursa tune. Njime
će se i dodatno istaknuti i ojačati naš odnos sa Sejšelima. Tim se
Sporazumom dopunjuje i odražava postojeći sporazum koji je sklopljen kako
bi plovila EU-a imala pristup resursima u sejšelskim vodama i time se
Sejšelima, kao našem najvažnijem partneru u regiji, šalje snažna politička
poruka.
Na temelju toga Komisija predlaže da Vijeće uz suglasnost
Parlamenta donese Odluku o sklapanju tog Sporazuma.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Europsko vijeće
donijelo je 11. srpnja 2012. Odluku o izmjeni statusa Mayottea kako bi on
od 1. siječnja 2014. postao najudaljenija regija (SL L 204,
31.7.2012.), a ne zadržao postojeći status prekomorske zemlje ili državnog
područja. Posljedično tomu, postojeći isključivi
gospodarski pojas Mayottea od 1. siječnja 2014. postat će
dijelom vodâ EU-a.
Dana 14. listopada
odobreno je ovlaštenje kojim se Komisiji omogućilo pokretanje tih
pregovora koji su ubrzo nakon toga i održani sa Sejšelima te zaključeni
15. studenoga 2013.
4.           UTJECAJ NA PRORAČUN
Budući da je riječ o pristupu ribarskih
plovila koja plove pod zastavom Sejšela vodama koje su pod pravnom nadležnosti
EU-a, u pogledu rashoda ne postoji financijski utjecaj na proračun EU-a.
5.           NEOBVEZNI ELEMENTI
Tim se Sporazumom predviđa pristup
ograničenog broja plovila tijekom razdoblja od šest godina vodama Mayottea
koje će od 1. siječnja 2014. biti pod pravnom nadležnosti EU-a.
Njime se odražavaju postojeće mogućnosti iz sadašnjeg sporazuma koji
Mayotte ima s vlasnicima brodova. Te su mogućnosti u skladu s uputama
znanstvenog mišljenja IOTC-a u pogledu kapaciteta i očuvanja resursa.
Da bi ostvarili taj pristup, sejšelski
vlasnici brodova moraju platiti odobrenje za ribolov. Pristojbe za ta odobrenja
trebale bi odražavati ukupne stope koje su nedavno dogovorene sa Sejšelima u
okviru novog Protokola uz Sporazum o partnerstvu u ribarstvu između EU-a i
Sejšela. Plaćanje dozvola bila bi jedina financijska naknada
predviđena u okviru tog novog Sporazuma koja će se isplaćivati
izravno Mayotteu kako bi on mogao razviti vlastite kapacitete upravljanja i
kontrole te razviti upravljanje i izgradnju kapaciteta u sektoru ribarstva. Za
vladu Sejšela neće biti financijskog utjecaja.
2014/0079 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o sklapanju, u ime Europske unije, Sporazuma
između Europske unije i Republike Sejšela o pristupu ribarskih plovila,
koja plove pod zastavom Sejšela, vodama i morskim biološkim resursima Mayottea,
koji je pod pravnom nadležnosti Europske unije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2., u vezi s
člankom 218. stavkom 6. točkom (a) i
člankom 218. stavkom 7.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog
parlamenta[1],

budući da:
(1)       Europsko vijeće donijelo
je Odluku (2012/419/EU) od 11. srpnja 2012.[2]
o izmjeni statusa Mayottea u odnosu na Europsku uniju s učinkom od
1. siječnja 2014.
(2)       Vijeće je ovlastilo
Komisiju za otvaranje pregovora, u ime Europske unije, o Sporazumu s Republikom
Sejšelima u pogledu pristupa ribarskih plovila, koja plove pod zastavom
Republike Sejšela, vodama i morskim biološkim resursima Europske unije, odnosno
isključivom gospodarskom pojasu uz obalu Mayottea.
(3)       Kao posljedica tih pregovora,
15. studenoga 2013. parafiran je novi Protokol.
(4)       U interesu je Unije da
provede Sporazum u sektoru ribarstva s Republikom Sejšelima kojim se
utvrđuju ribolovne mogućnosti za Sejšele te kojim se određuju
uvjeti za promicanje odgovornog ribolova i održivog ribarstva u vodama Mayottea
koji je pod pravnom nadležnosti Europske unije. Stoga je primjereno odobriti
Sporazum u ime Unije.
(5)       Sporazumom je, u njegovu
članku 8., osnovan Zajednički odbor za praćenje primjene
Sporazuma. Nadalje, u skladu sa Sporazumom, Zajednički odbor može odobriti
određene izmjene Sporazuma. Radi olakšanja odobrenja tih izmjena prikladno
je ovlastiti Europsku komisiju, podložno posebnim uvjetima, za njihovo
odobravanje na temelju pojednostavnjenog postupka.
(6)       Kako bi nadležna tijela u
Mayotteu provela pravila zajedničke ribarstvene politike, od datuma kada
Mayotte postaje najudaljenija regija, potrebno je uspostaviti odgovarajući
administrativni okvir, aktivnosti kontrole, fizičku infrastrukturu te
osigurati primjerenu izgradnju kapaciteta. Na taj će se način
olakšati i udovoljavanje međunarodnim obvezama Unije u području
izvješćivanja. Stoga bi trebalo osigurati potrebna financijska sredstva
tijelima nadležnima za ribarstvo u Mayotteu upotrebom sredstava dobivenih iz
pristojbi koje vlasnici brodova plaćaju izravno Mayotteu.
(7)       Ribarska flota koja plovi pod
zastavom Sejšela obavlja aktivnosti u vodama Mayottea tijekom više godina na
temelju dogovora između Mayottea i vlasnikâ brodova na osnovi čega su
brodovlasnici plaćali pristojbu za dozvolu Mayotteu da bi mogli u njegovim
vodama obavljati ribolov. Rezultat toga jest da se razvio snažan odnos
između sejšelske flote i lokalne zajednice francuske najudaljenije regije
Mayotte. Stoga, kako bi se osigurao nastavak ribarskih aktivnosti i prednosti
koje iz toga proizlaze za Mayotte, prikladno je da sva plaćanja povezana s
dozvolama i ulovima iz tog Sporazuma idu izravno u korist lokalnoj zajednici
Mayottea.
(8)       Sporazum je potrebno odobriti
u ime Europske unije,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Sporazum o
utvrđivanju ribolovnih mogućnosti i financijskog doprinosa
predviđenih Sporazumom između Europske unije i Republike Sejšela
ovime se odobrava u ime Unije[3].
Članak 2.
1.           Francuska je ovlaštena
prikupljati, za račun svoje najudaljenije regije Mayotte, plaćanja
povezana s dozvolama i ulovima i druge naknade koje su upravitelji sejšelskih
plovila dužni platiti kako bi im se odobrio pristup ribolovu u vodama EU-a oko
Mayottea u skladu s odredbama iz poglavlja III. odjeljka 1. stavaka 8. i 9. i
odjeljka 2. Priloga Sporazumu. Francuska je dužna te primitke iskoristiti za
uspostavu odgovarajućeg administrativnog okvira, aktivnosti kontrole,
fizičke infrastrukture te predviđanje primjerene izgradnje kapaciteta
kako bi vlasti Mayottea mogle udovoljiti zahtjevima zajedničke ribarstvene
politike.
2.           Podatke koji se odnose na
bankovni račun Komisiji dostavlja Francuska.
3.           Na kraju svake godine
provedbe tog Sporazuma, Francuska Komisiji dostavlja iscrpan izvještaj o
plaćanjima koja su izvršila plovila kojima je odobren ribolov te o uporabi
tih plaćanja.
Članak 3.
Predsjednik
Vijeća, u ime Unije, daje obavijest predviđenu
člankom 19. Sporazuma.
Članak 4.
Podložno odredbama
i uvjetima navedenima u Prilogu, Europska komisija ovlaštena je za odobravanje,
u ime Unije, izmjena Sporazuma u okviru Zajedničkog odbora.
Članak 5.
Ova Odluka stupa na
snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije[4].
Ova je Odluka upućena državama
članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL C , , p. .
[2]               SL L 204, 31.7.2012.
[3]               Sporazum je objavljen u SL-u... zajedno s odlukom o
potpisivanju.
[4]               Glavno tajništvo Vijeća objavit će datum
stupanja Sporazuma na snagu u Službenom listu Europske unije.
PRILOG

Opseg ovlaštenja i postupak za utvrđivanje stajališta Unije
u okviru Zajedničkog odbora

1.
Komisija je ovlaštena pregovarati s Republikom
Sejšelima i, prema potrebi te podložno poštovanju stavka 3. ovog Priloga,
odobriti izmjene Sporazuma u odnosu na sljedeća pitanja:
(a)
preispitivanje ribolovnih mogućnosti u skladu
s člankom 9. Sporazuma;
(b)
preispitivanje tehničkih pravila o VMS-u u
skladu s točkom 10. Dodatka 6. Prilogu Sporazumu i sličnih
tehničkih odredaba u skladu s člankom 8. stavkom 1.
Sporazuma.
2.
U okviru Zajedničkog odbora uspostavljenog na
temelju Sporazuma Unija:
(a)
djeluje u skladu s ciljevima koje Unija želi
postići u okviru zajedničke ribarstvene politike,
(b)
poštuje zaključke Vijeća
od 19. ožujka 2012. o Komunikaciji Komisije o vanjskoj dimenziji
zajedničke ribarstvene politike,
(c)
promiče stajališta usklađena s
mjerodavnim pravilima koja su donijele regionalne organizacije za upravljanje u
ribarstvu.
3.
Kada se predviđa donošenje odluke o izmjenama
Sporazuma iz stavka 1. na sastanku Zajedničkog odbora, poduzimaju se
mjere potrebne kako bi se osiguralo da će se stajalištem koje će se
izraziti u ime Unije uzeti u obzir najnovije statističke, biološke i druge
relevantne informacije dostavljene Komisiji.
U tu svrhu i na temelju
tih informacija službe Komisije Vijeću ili njegovim pripremnim tijelima,
pravovremeno prije relevantnog sastanka Zajedničkog odbora, šalju na
razmatranje i odobrenje pripremni dokument koji sadržava pojedinosti o predviđenom
stajalištu Unije.
Ako tijekom daljnjih sastanaka,
uključujući sastanke na licu mjesta, nije moguće postići
dogovor kako bi se stajalištem Unije uzeli u obzir novi elementi, pitanje se
upućuje Vijeću ili njegovim pripremnim tijelima.
Komisija je pozvana poduzeti sve pravovremene
mjere potrebne u smislu daljnjeg postupanja u vezi s odlukom Zajedničkog
odbora, uključujući, prema potrebi, objavu relevantne odluke u
Službenom listu Europske unije i podnošenje svih prijedloga potrebnih za
provedbu te odluke.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.2.2017.
            COM(2017) 51 final
            2017/0016(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o sklapanju Sporazuma o izmjeni Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj donesenom u Kigaliju

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Riječ je o prijedlogu Odluke Vijeća o sklapanju, u ime Europske unije, Kigalijske izmjene Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj, koju treba donijeti u skladu s člankom 218. stavkom 6. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). Europska unija odobrila je Bečku konvenciju za zaštitu ozonskog omotača, Montrealski protokol i četiri prethodne izmjene Protokola
                     1
                  .

                  Na 28. sastanku stranaka Montrealskog protokola, koji se održao u Kigaliju (Ruanda) od 10. do 15. listopada 2016., donesen je tekst izmjene, čime se kontrolnim mjerama u okviru Montrealskog protokola pridodalo postupno smanjenje potrošnje i proizvodnje fluorougljikovodika u cilju smanjenja doprinosa tih tvari klimatskim promjenama. Premda sami ne oštećuju ozonski omotač, ti su staklenički plinovi uvedeni uglavnom kako bi zamijenili tvari koje oštećuju ozonski omotač i koje se postupno ukidaju na temelju Montrealskog protokola.

                  Kigalijska izmjena stupit će na snagu 1. siječnja 2019. pod uvjetom da najmanje 20 stranaka položi svoje isprave o ratifikaciji. Međutim, kako bi se naglasila obvezanost Europske unije izmjenom i potaknulo zemlje u razvoju na ranije poduzimanje mjera trebalo bi predvidjeti rano odobrenje, čime bi se i druge velike stranke potaknulo na što raniju ratifikaciju.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

               Donošenjem Uredbe (EU) br. 517/2014 o fluoriranim stakleničkim plinovima u 2014. Europska unija predvidjela je postupno ukidanje fluorougljikovodika na domaćoj razini koje je sad dogovoreno u okviru Montrealskog protokola. Provedba postupnog ukidanja u EU-u započela je 2015. zamrzavanjem, a do prvog smanjenja došlo je 2016. Postojećim mehanizmima provedbe osigurava se da će Europska unija ispuniti svoje obveze na temelju Montrealskog protokola do 2030. kad nastupa posljednja faza smanjenja na temelju važeće Uredbe. Vremenski plan smanjenja nakon 2030. utvrdit će se na temelju preispitivanja koje će početi 2022. u skladu s člankom 21. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 517/2014.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  U okviru klimatske i energetske politike EU-a do 2030. utvrđeni su ambiciozan cilj smanjenja emisija stakleničkih plinova za najmanje 40 % do 2030. na razini domaćeg gospodarstva te ciljevi u pogledu povećanja udjela energije iz obnovljivih izvora i energetske učinkovitosti. Provedba okvira klimatske i energetske politike do 2030. prioritet je u nastavku rada nakon Pariškog sporazuma. Budući da se smatra da bi svaka tehnologija upotrijebljena kao zamjena za fluorougljikovodike radi ostvarivanja ciljeva Kigalijske izmjene trebala biti energetski učinkovita barem kao i zamijenjena tehnologija, predviđeno postupno ukidanje fluorougljikovodika u skladu je s energetskom politikom. Nadalje, očekuje se da će redizajn sustava za hlađenje i klimatizaciju potaknut nužnom zamjenom rashladnih sredstava dovesti do znatnih poboljšanja energetske učinkovitosti, što bi predstavljalo pozitivan doprinos ostvarenju ciljeva.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

                  Prijedlog se donosi u skladu s člankom 192. stavkom 1. zajedno s člankom 218. stavkom 6. UFEU-a. Člankom 218. UFEU-a utvrđuje se postupak pregovaranja i sklapanja sporazuma između Europske unije i trećih zemalja ili međunarodnih organizacija. Stavkom 6. predviđa se da Vijeće, na prijedlog Komisije u svojstvu pregovarača, donosi odluku kojom se odobrava sklapanje sporazuma u ime Europske unije.

                  U skladu s člankom 191. i člankom 192. stavkom 1. UFEU-a Europska unija doprinosi, među ostalim, ostvarenju sljedećih ciljeva: očuvanju, zaštiti i poboljšanju kvalitete okoliša, promicanju mjera na međunarodnoj razini za rješavanje regionalnih, odnosno svjetskih problema povezanih s okolišem, a osobito za borbu protiv klimatskih promjena.

                  Predviđeno postupno ukidanje fluorougljikovodika provodi se Uredbom (EU) br. 517/2014 koja će se morati preispitati u kasnijoj fazi kako bi se osigurala usklađenost s Kigalijskom izmjenom nakon 2030. To je moguće ostvariti samo zakonodavstvom Unije. Do 2030., posljednje godine za koju je Uredbom utvrđeno smanjenje, vremenski plan postupnog ukidanja stroži je od budućih kontrolnih mjera na temelju Montrealskog protokola. Provedena je cjelovita procjena učinka. U ovoj fazi nisu predviđene izmjene Uredbe koje bi mogle utjecati na poduzeća.

               2017/0016 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o sklapanju Sporazuma o izmjeni Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj donesenom u Kigaliju

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1., u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a),

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,

               budući da:

               (1)Na 28. sastanku stranaka Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj
                  2
                („Montrealski protokol”), koji se održao u Kigaliju (Ruanda) od 10. do 15. listopada 2016., donesen je tekst izmjene tog Protokola („Kigalijska izmjena”) čime se kontrolnim mjerama iz Montrealskog protokola pridodalo postupno smanjenje potrošnje i proizvodnje fluorougljikovodika.

               (2)Postupno smanjenje potrošnje i proizvodnje fluorougljikovodika nužno je da se smanji doprinos tih tvari klimatskim promjenama i spriječi njihovo neograničeno uvođenje, osobito u zemljama u razvoju.

               (3)Kigalijska izmjena nužan je doprinos provedbi Pariškog sporazuma s obzirom na njegov cilj da se povišenje globalne temperature zadrži na razini koja je znatno niža od 2 °C iznad razine u predindustrijskom razdoblju te da se to povišenje nastoji zadržati na 1,5 °C iznad razine u predindustrijskom razdoblju.

               (4)Kigalijsku izmjenu trebalo bi odobriti u ime Unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Izmjena Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj, donesena u Kigaliju 15. listopada 2016., odobrava se u ime Unije.

               Tekst izmjene priložen je ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Predsjednik Vijeća imenuje jednu ili više osoba ovlaštenih za polaganje, u ime Unije, isprave o odobrenju kod glavnog tajnika Ujedinjenih naroda, kao što je predviđeno člankom 13. stavkom 1. i člankom 20. Bečke konvencije za zaštitu ozonskog omotača
                  3
               , kako bi se izrazila suglasnost Unije da bude obvezana sporazumom.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  91/690/EEZ: Odluka Vijeća od 12. prosinca 1991. o sklapanju izmjene Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač, donesene u lipnju 1990. u Londonu od strane ugovornih stranaka Protokola, SL L 377, 31.12.1991., str. 28.;94/68/EZ: Odluka Vijeća od 2. prosinca 1993. o zaključivanju izmjene Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač, SL L 33, 7.2.1994., str. 1.;2000/646/EZ: Odluka Vijeća od 17. listopada 2000. o zaključivanju izmjene Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač, SL L 272, 25.10.2000., str. 26.;2002/215/EZ: Odluka Vijeća od 4. ožujka 2002. o zaključivanju četvrte izmjene Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač, SL L 72, 14.3.2002., str. 18.

                     (2)
                  SL L 297, 31.10.1998., str. 21.

                     (3)
                  SL L 297, 31.10.1998., str. 8.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.2.2017.
            COM(2017) 51 final
            PRILOG

            Odluci Vijeća
            o sklapanju Sporazuma o izmjeni Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj donesenom u Kigaliju

               Odluka XXVIII/1: Daljnja izmjena Montrealskog protokola

               K1610214K1610214141116141116U cilju donošenja, u skladu s postupkom utvrđenim u članku 9. stavku 4. Bečke konvencije za zaštitu ozonskog omotača, izmjene Montrealskog protokola utvrđene u Prilogu I. izvješću s dvadeset osmog sastanka stranaka.

               Izmjena Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj

               Članak I.: Izmjena

               Članak 1. stavak 4.

               U članku 1. stavku 4. Protokola riječi:

               „Prilogu C ili Prilogu E” zamjenjuju se sljedećim:

               „Prilogu C, Prilogu E ili Prilogu F”

               Članak 2. stavak 5.

               U članku 2. stavku 5. Protokola riječi:

               „i Članak 2H” zamjenjuju se sljedećim:

               „članci 2H i 2J”

               Članak 2. stavak 8. podstavak (a), stavak 9. podstavak (a) i stavak 11.

               U članku 2. stavku 8. podstavku (a) i stavku 11. Protokola riječi:

               „člancima od 2A. do 2I.” zamjenjuju se sljedećim:

               „člancima od 2A do 2J”.

               Na kraj članka 2. stavka 8. podstavka (a) Protokola dodaju se sljedeće riječi:

               „Svaki takav sporazum može se proširiti tako da uključuje obveze o potrošnji ili proizvodnji u skladu s člankom 2J uz uvjet da ukupna kombinirana izračunana razina potrošnje ili proizvodnje predmetnih stranaka ne prelazi razine propisane člankom 2J.”

               U članku 2. stavku 9. podstavku (a) podtočki i. Protokola nakon riječi:

               „trebaju biti;”

               briše se:

               „i”.

               Članak 2. stavak 9. podstavak (a) podtočka ii. Protokola postaje podstavak (a) podtočka iii.

               Iza članka 2. stavka 9. podstavka (a) podtočke i. Protokola kao podstavak (a) podtočka ii. dodaje se sljedeće:

               „Trebalo bi izvršiti prilagodbe potencijala globalnog zagrijavanja navedenih u Prilogu A, skupini I., Prilogu C i Prilogu F i, ako treba, utvrditi kakve to prilagodbe trebaju biti te”

               Članak 2J

               Sljedeći članak umeće se iza članka 2I Protokola:

               „Članak 2J: Fluorougljikovodici

               1.Svaka stranka osigurava da u razdoblju od dvanaest mjeseci počevši od 1. siječnja 2019. te u svakom sljedećem dvanaestomjesečnom razdoblju njezina izračunana razina potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga F, izražena u ekvivalentu CO2, ne prelazi postotak, utvrđen za odgovarajući raspon godina naveden u podstavcima od (a) do (e) u nastavku, godišnjeg prosjeka njezinih izračunanih razina potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga F za 2011., 2012. i 2013., uvećanu za 15 % njezine izračunane razine
                   potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga C, skupine I., kako je utvrđeno u članku 2F stavku 1., izraženo u ekvivalentu CO2:

               (a)od 2019. do 2023.: 90 %;

               (b)od 2024. do 2028.: 60 %;

               (c)od 2029. do 2033.: 30 %;

               (d)od 2034. do 2035.: 20 %;

               (e)2036. i poslije: 15 %.

               2.Ne dovodeći u pitanje stavak 1. ovog članka, stranke mogu odlučiti da stranka osigurava, u dvanaestomjesečnom razdoblju počevši od 1. siječnja 2020. te u svakom sljedećem dvanaestomjesečnom razdoblju, da njezina izračunana razina potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga F, izražena u ekvivalentu CO2, ne prelazi postotak, utvrđen za odgovarajući raspon godina naveden u podstavcima od (a) do (e) u nastavku, godišnjeg prosjeka njezinih izračunanih razina potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga F za 2011., 2012. i 2013., uvećanu za 25 % njezine izračunane razine potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga C, skupine I., kako je utvrđeno u članku 2F stavku 1., izraženo u ekvivalentu CO2:

               (a)od 2020. do 2024.: 95 %;

               (b)od 2025. do 2028.: 65 %;

               (c)od 2029. do 2033.: 30 %;

               (d)od 2034. do 2035.: 20 %;

               (e)2036. i poslije: 15 %.

               3.Svaka stranka koja proizvodi kontrolirane tvari iz Priloga F osigurava da u dvanaestomjesečnom razdoblju počevši od 1. siječnja 2019. te u svakom sljedećem dvanaestomjesečnom razdoblju njezina izračunana razina proizvodnje kontroliranih tvari iz Priloga F, izražena u ekvivalentu CO2, ne prelazi postotak, utvrđen za odgovarajući raspon godina naveden u podstavcima od (a) do (e) u nastavku, godišnjeg prosjeka njezinih izračunanih razina proizvodnje kontroliranih tvari iz Priloga F za 2011., 2012. i 2013., uvećan za 15 % njezine izračunane razine proizvodnje kontroliranih tvari iz Priloga C, skupine I., kako je utvrđeno u članku 2F stavku 2., izraženo u ekvivalentu CO2:

               (a)od 2019. do 2023.: 90 %;

               (b)od 2024. do 2028.: 60 %;

               (c)od 2029. do 2033.: 30 %;

               (d)od 2034. do 2035.: 20 %;

               (e)2036. i poslije: 15 %.

               4.Ne dovodeći u pitanje stavak 3. ovog članka, stranke mogu odlučiti da stranka koja proizvodi kontrolirane tvari iz Priloga F osigurava da, u dvanaestomjesečnom razdoblju počevši od 1. siječnja 2020. te u svakom sljedećem dvanaestomjesečnom razdoblju, njezina izračunana razina proizvodnje kontroliranih tvari iz Priloga F, izražena u ekvivalentu CO2, ne prelazi postotak, utvrđen za odgovarajući raspon godina naveden u podstavcima od (a) do (e) u nastavku, godišnjeg prosjeka izračunanih razina njezine proizvodnje kontroliranih tvari iz Priloga F za 2011., 2012. i 2013., uvećan za 25 % njezine izračunane razine proizvodnje kontroliranih tvari iz Priloga C, skupine I., kako je utvrđeno u članku 2F stavku 2., izraženo u ekvivalentu CO2:

               (a)od 2020. do 2024.: 95 %;

               (b)od 2025. do 2028.: 65 %;

               (c)od 2029. do 2033.: 30 %;

               (d)od 2034. do 2035.: 20 %;

               (e)2036. i poslije: 15 %.

               5.Stavci od 1. do 4. ovog članka primjenjuju se uvijek, osim ako stranke odluče odobriti razinu proizvodnje ili potrošnje koja je potrebna da bi se udovoljilo primjenama za koje su se sporazumjele da su izuzete primjene.

               6.Svaka stranka koja proizvodi tvari iz Priloga C, skupine I. ili Priloga F osigurava da se u dvanaestomjesečnom razdoblju počevši od 1. siječnja 2020. te u svakom sljedećem dvanaestomjesečnom razdoblju njezine emisije tvari iz Priloga F, skupine II. nastale u svakom proizvodnom objektu koji proizvodi tvari iz Priloga C, skupine I. ili Priloga F uništavaju u mjeri u kojoj je to moguće primjenom tehnologije koje su stranke odobrile u istom dvanaestomjesečnom razdoblju.

               7.Svaka stranka osigurava da se svako uništenje tvari iz Priloga F, skupine II. nastalih u objektima koji proizvode tvari iz Priloga C, skupine I. ili Priloga F provodi jedino primjenom tehnologija koje su stranke odobrile.”

               Članak 3.

               Preambulu članka 3. Protokola trebalo bi zamijeniti sljedećim:

               „1. Za potrebe članaka 2., od 2A do 2J te 5. svaka stranka za svaku skupinu tvari iz Priloga A, Priloga B, Priloga C, Priloga E ili Priloga F utvrđuje izračunane razine:”

               Točka sa zarezom na kraju članka 3. podstavka (a) podtočke i. Protokola zamjenjuje se sljedećim:

               „, osim ako je drugačije navedeno u stavku 2.;”

               Sljedeći tekst dodaje se na kraj članka 3. Protokola:

               „; i

               (d) emisija tvari iz Priloga F, skupine II. nastalih u svakom objektu koji proizvodi tvari iz Priloga C, skupine I. ili Priloga F uključivanjem, među ostalim, količina emitiranih iz oštećene opreme, procesnih odušnika i uređaja za uništenje, ali isključujući količine uhvaćene za upotrebu, uništavanje ili skladištenje.

               2. Pri izračunu razina, izraženih u ekvivalentu CO2, proizvodnje, potrošnje, uvoza, izvoza i emisija tvari iz Priloga C, skupine I. i Priloga F za potrebe članka 2J, članka 2. stavka 5.a i članka 3. stavka 1. podstavka (d) svaka stranka primjenjuje potencijale globalnog zatopljenja tih tvari navedene u Prilogu A, skupini I., Prilogu C i Prilogu F.”

               Članak 4. stavak 1.f

               Sljedeći stavak umeće se iza članka 4. stavka 1.e Protokola:

               „1.f Nakon stupanja na snagu ovog stavka svaka stranka zabranjuje uvoz kontroliranih tvari iz Priloga F iz država koje nisu stranke ovoga Protokola.”

               Članak 4. stavak 2.f

               Iza članka 4. stavka 2.e Protokola umeće se sljedeći stavak:

               „2.f Nakon stupanja na snagu ovog stavka svaka stranka zabranjuje izvoz kontroliranih tvari iz Priloga F u države koje nisu stranke ovoga Protokola.”

               Članak 4. stavci 5., 6. i 7.

               U članku 4. stavcima 5., 6. i 7. Protokola riječi:

               „dodataka A, B, C i E” zamjenjuju se s:

               „priloga A, B, C, E i F”.

               Članak 4. stavak 8.

               U članku 4. stavku 8. Protokola riječi:

               „člancima 2A. do 2I.” zamjenjuju se s:

               „člancima od 2A do 2J”.

               Članak 4B

               Iza članka 4B stavka 2. Protokola umeće se sljedeći stavak:

               „2.a Svaka stranka do 1. siječnja 2019. ili u roku od tri mjeseca od stupanja na snagu ovog stavka, ovisno o tome što je kasnije, uspostavlja i provodi sustav za izdavanje dozvola za uvoz i izvoz novih, uporabljenih, oporabljenih i obnovljenih kontroliranih tvari iz Priloga F. Svaka stranka koja djeluje u skladu s člankom 5. stavkom 1., a utvrdi da nije u mogućnosti uspostaviti i provesti takav sustav do 1. siječnja 2019., može odgoditi navedene mjere do 1. siječnja 2021.”

               Članak 5.

               U članku 5. stavku 4. Protokola riječ:

               „2I”

               zamjenjuje se riječju:

               „2J”

               U članku 5. stavcima 5. i 6. Protokola riječi:

               „članku 2I”

               zamjenjuju se riječima:

               „člancima 2I i 2J”.

               U članku 5. stavku 5. Protokola riječi:

               „sve mjere kontrole” glase:

               „sa svim mjerama kontrole”.

               Iza članka 5. stavka 8.b Protokola umeće se sljedeći stavak:

               „8.c

               (a)Svaka stranka koja djeluje u skladu sa stavkom 1. ovog članka, podložno izmjenama mjera nadzora iz članka 2J u skladu s člankom 2. stavkom 9., ima pravo odgoditi udovoljavanje tim mjerama kontrole utvrđenima u članku 2J stavku 1. podstavcima od (a) do (e) te članku 2J stavku 3. podstavcima od (a) do (e) te izmijeniti predmetne mjere kako slijedi:

               i. od 2024. do 2028.: 100 %;

               ii. od 2029. do 2034.: 90 %;

               iii. od 2035. do 2039.: 70 %;

               iv. od 2040. do 2044.: 50 %;

               v. 2045. i poslije: 20 %.

               (b)Ne dovodeći u pitanje prethodno navedeni podstavak (a) stranke mogu odlučiti da stranka koja djeluje u skladu sa stavkom 1. ovog članka, podložno izmjenama mjera kontrole iz članka 2J u skladu s člankom 2. stavkom 9., ima pravo odgoditi udovoljavanju mjerama kontrole utvrđenima u članku 2J stavku 1. podstavcima od (a) do (e) te članku 2J stavku 3. podstavcima od (a) do (e) te izmijeniti predmetne mjere kako slijedi:

               i. od 2028. do 2031.: 100 %;

               ii. od 2032. do 2036.: 90 %;

               iii. od 2037. do 2041.: 80 %;

               iv. od 2042. do 2046.: 70 %;

               v. 2047. i poslije: 15 %;

               (c)Svaka stranka koja djeluje u skladu sa stavkom 1. ovog članka za potrebe izračuna osnovne potrošnje iz članka 2J ima pravo upotrijebiti prosjek izračunanih razina potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga F za 2020., 2021. i 2022. uvećan za 65 % osnovne potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga C, skupine I., kako je utvrđeno u stavku 8.b ovog članka.

               (d)Ne dovodeći u pitanje prethodno navedeni podstavak (c) stranke mogu odlučiti da stranka koja djeluje u skladu sa stavkom 1. ovog članka za potrebe izračuna osnovne potrošnje iz članka 2J ima pravo upotrijebiti prosjek izračunanih razina potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga F za 2024., 2025. i 2026. uvećan za 65 % osnovne potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga C, skupine I., kako je utvrđeno u stavku 8.b ovog članka.

               (e)Svaka stranka koja djeluje u skladu sa stavkom 1. ovog članka i proizvodi kontrolirane tvari iz Priloga F za potrebe izračuna osnovne proizvodnje iz članka 2J ima pravo upotrijebiti prosjek izračunanih razina proizvodnje kontroliranih tvari iz Priloga F za 2020., 2021. i 2022. uvećan za 65 % osnovne potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga C, skupine I., kako je utvrđeno u stavku 8.b ovog članka.

               (f)Ne dovodeći u pitanje prethodno navedeni podstavak (e) stranke mogu odlučiti da stranka koja djeluje u skladu sa stavkom 1. ovog članka i proizvodi kontrolirane tvari iz Priloga F za potrebe izračuna osnovne proizvodnje iz članka 2J ima pravo upotrijebiti prosjek izračunanih razina proizvodnje kontroliranih tvari iz Priloga F za 2024., 2025. i 2026. uvećan za 65 % osnovne potrošnje kontroliranih tvari iz Priloga C, skupine I., kako je utvrđeno u stavku 8.b ovog članka.

               (g)Podstavci od (a) do (f) ovog stavka primijenit će se na izračunane razine proizvodnje i potrošnje osim u mjeri u kojoj se izuzeće za visoku temperaturu okoline primjenjuje na temelju kriterija o kojima su odlučile stranke.”

               Članak 6.

               U članku 6. Protokola riječi:

               „člancima od 2A. do 2I.” zamjenjuju se s:

               „člancima od 2A do 2J”.

               Članak 7. stavci 2., 3. i 3.b

               U članku 7. stavku 2. Protokola iza „iz Dodatka E, za godinu 1991.” umeće se sljedeće:

               „iz Priloga F, za godine od 2011. do 2013., osim što stranke koje djeluju u skladu s člankom 5. stavkom 1. takve podatke dostavljaju za godine od 2020. do 2022., ali one stranke koje djeluju u skladu s člankom 5. stavkom 1. na koje se primjenjuje članak 5. stavak 8.c podstavci od (d) do (f) takve podatke dostavljaju za godine od 2024. do 2026.;”

               U članku 7. stavcima 2. i 3. Protokola riječi:

               „C i E”

               zamjenjuju se riječima:

               „C, E i F”.

               U članku 7. Protokola nakon stavka 3.a umeće se sljedeći stavak:

               „3.b Svaka stranka Tajništvu dostavlja statističke podatke o svojim godišnjim emisijama kontroliranih tvari iz Priloga F, skupine II. po objektu u skladu s člankom 3. stavkom 1. podstavkom (d) Protokola.”

               Članak 7. stavak 4.

               U članku 7. stavku 4. Protokola iza riječi:

               „statističkim podacima o ” i „dostave podatke o” dodaje se:

               „proizvodnji,”

               Članak 10. stavak 1.

               U članku 10. stavku 1. Protokola riječi:

               „i članka 2I.”

               zamjenjuju se riječima:

               „ , članka 2I i članka 2J”.

               Na kraj članka 10. stavka 1. Protokola umeće se sljedeće:

               „Ako stranka koja djeluje u skladu s člankom 5. stavkom 1. odluči iskoristiti sredstva iz bilo kojeg drugog financijskog mehanizma što bi moglo rezultirati pokrićem bilo kojeg dijela dogovorenih povećanih troškova, za taj se dio ne izdvajaju sredstva iz financijskog mehanizma u skladu s člankom 10. ovog Protokola.”

               Članak 17.

               U članku 17. Protokola riječi:

               „člancima 2A. do 2I.” zamjenjuju se s:

               „člancima od 2A do 2J”.

               Prilog A

               Sljedeća tablica zamjenjuje tablicu za skupinu I. iz Priloga A Protokolu:

                        Skupina

                        Tvar

                        Potencijal oštećenja

                        ozonskog omotača*

                        Potencijal 100-godišnjeg globalnog zatopljenja

                        Skupina I.

                        CFCl3

                        (CFC-11)

                        1,0

                        4,750

                        CF2Cl2

                        (CFC-12)

                        1,0

                        10,900

                        C2F3Cl3

                        (CFC-113)

                        0,8

                        6,130

                        C2F4Cl2

                        (CFC-114)

                        1,0

                        10,000

                        C2F5Cl

                        (CFC-115)

                        0,6

                        7,370

               Prilog C i Prilog F

               Sljedeća tablica zamjenjuje tablicu za skupinu I. iz Priloga C Protokolu:

                        Skupina

                        Tvar

                        Broj

                        izomera

                        Potencijal

                        oštećenja

                        ozonskog omotača*

                        Potencijal 100-

                        godišnjeg

                        globalnog

                        zatopljenja***

                        Skupina I.

                        CHFCl2

                        (HCFC-21)**

                        1

                        0,04

                        151

                        CHF2Cl

                        (HCFC-22)**

                        1

                        0,055

                        1810

                        CHFCl

                        (HCFC-31)

                        1

                        0,02

                        C2HFCl4

                        (HCFC-121)

                        2

                        0,01 – 0,04

                        C2HF2Cl3

                        (HCFC-122)

                        3

                        0,02 – 0,08

                        C2HF3Cl2

                        (HCFC-123)

                        3

                        0,02 – 0,06

                        77

                        CHCl2CF3

                        (HCFC-123)**

                        –

                        0,02

                        C2HF4Cl

                        (HCFC-124)

                        2

                        0,02 – 0,04

                        609

                        CHFClCF3

                        (HCFC-124)**

                        –

                        0,022

                        C2H2FCl3

                        (HCFC-131)

                        3

                        0,007 – 0,05

                        C2H2F2Cl2

                        (HCFC-132)

                        4

                        0,008 – 0,05

                        C2H2F3Cl

                        (HCFC-133)

                        3

                        0,02 – 0,06

                        C2H3FCl2

                        (HCFC-141)

                        3

                        0,005 – 0,07

                        CH3CFCl2

                        (HCFC-141b)**

                        –

                        0,11

                        725

                        C2H3F2Cl

                        (HCFC-142)

                        3

                        0,008 – 0,07

                        CH3CF2Cl

                        (HCFC-142b)**

                        –

                        0,065

                        2,310

                        C2H4FCl

                        (HCFC-151)

                        2

                        0,003 – 0,005

                        C3HFCl6

                        (HCFC-221)

                        5

                        0,015 – 0,07

                        C3HF2Cl5

                        (HCFC-222)

                        9

                        0,01 – 0,09

                        C3HF3Cl4

                        (HCFC-223)

                        12

                        0,01 – 0,08

                        C3HF4Cl3

                        (HCFC-224)

                        12

                        0,01 – 0,09

                        C3HF5Cl2

                        (HCFC-225)

                        9

                        0,02 – 0,07

                        CF3CF2CHCl2

                        (HCFC-225ca)**

                        –

                        0,025

                        122

                        CF2ClCF2CHClF

                        (HCFC-225cb)**

                        –

                        0,033

                        595

                        C3HF6Cl

                        (HCFC-226)

                        5

                        0,02 – 0,10

                        C3H2FCl5

                        (HCFC-231)

                        9

                        0,05 – 0,09

                        C3H2F2Cl4

                        (HCFC-232)

                        16

                        0,008 – 0,10

                        C3H2F3Cl3

                        (HCFC-233)

                        18

                        0,007 – 0,23

                        C3H2F4Cl2

                        (HCFC-234)

                        16

                        0,01 – 0,28

                        C3H2F5Cl

                        (HCFC-235)

                        9

                        0,03 – 0,52

                        C3H3FCl4

                        (HCFC-241)

                        12

                        0,004 – 0,09

                        C3H3F2Cl3

                        (HCFC-242)

                        18

                        0,005 – 0,13

                        C3H3F3Cl2

                        (HCFC-243)

                        18

                        0,007 – 0,12

                        C3H3F4Cl

                        (HCFC-244)

                        12

                        0,009 – 0,14

                        C3H4FCl3

                        (HCFC-251)

                        12

                        0,001 – 0,01

                        C3H4F2Cl2

                        (HCFC-252)

                        16

                        0,005 – 0,04

                        C3H4F3Cl

                        (HCFC-253)

                        12

                        0,003 – 0,03

                        C3H5FCl2

                        (HCFC-261)

                        9

                        0,002 – 0,02

                        C3H5F2Cl

                        (HCFC-262)

                        9

                        0,002 – 0,02

                        C3H6FCl

                        (HCFC-271)

                        5

                        0,001 – 0,03

               Ako je naveden raspon ODP-a, najviša vrijednost u tom rasponu upotrebljava se za potrebe Protokola. ODP-ovi navedeni u obliku jedne vrijednosti utvrđeni su iz izračuna na temelju laboratorijskih mjerenja. Oni navedeni u obliku raspona temelje se na procjenama i manje su pouzdani. Raspon se odnosi na izomersku skupinu. Gornja vrijednost procijenjeni je ODP izomera s najvišim ODP-om, a niža vrijednost procijenjeni je ODP izomera s najnižim ODP-om.

               ** Predstavlja komercijalno najodrživije tvari s navedenim vrijednostima ODP-a koje se primjenjuju za potrebe Protokola.

               *** Za tvari za koje nije naveden potencijal globalnog zatopljenja zadana vrijednost 0 primjenjuje se do uključivanja vrijednosti potencijala globalnog zatopljenja primjenom postupka predviđenog člankom 2. stavkom 9. podstavkom (a) podtočkom ii.

               Iza Priloga E Protokolu treba dodati sljedeći Prilog: „Prilog F: Kontrolirane tvari

                        Skupina

                        Tvar

                        Potencijal 100-godišnjeg globalnog zatopljenja

                        Skupina I.

                        CHF2CHF2

                        HFC-134

                        1,100

                        CH2FCF3

                        HFC-134a

                        1,430

                        CH2FCHF2

                        HFC-143

                        353

                        chf2ch2cf3

                        HFC-245fa

                        1,030

                        CF3CH2CF2CH3

                        HFC-365mfc

                        794

                        CF3CHFCF3

                        HFC-227ea

                        3,220

                        CH2FCF2CF3

                        HFC-236cb

                        1,340

                        chf2chfcf3

                        HFC-236ea

                        1,370

                        CF3CH2CF3

                        HFC-236fa

                        9,810

                        CH2FCF2CHF2

                        HFC-245ca

                        693

                        cf3chfchfcf2cf3

                        HFC-43-10mee

                        1,640

                        CH2F2

                        HFC-32

                        675

                        CHF2CF3

                        HFC-125

                        3,500

                        CH3CF3

                        HFC-143a

                        4,470

                        CH3F

                        HFC-41

                        92

                        CH2FCH2F

                        HFC-152

                        53

                        CH3CHF2

                        HFC-152a

                        124

                        Skupina II.

                        CHF3

                        HFC-23

                        14,800

               Članak II.: Povezanost s izmjenom iz 1999. godine

               Niti jedna država ni regionalna organizacija gospodarske integracije ne smije položiti ispravu o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupanju ovoj Izmjeni ako prethodno, ili istodobno, nije položila takvu ispravu za Izmjenu donesenu na 11. sastanku stranaka u Pekingu, 3. prosinca 1999. godine.

               Članak III.: Povezanost s Okvirnom konvencijom Ujedinjenih naroda o klimatskim promjenama i njezinim Kyotskim protokolom

               Cilj ove Izmjene nije isključivanje fluorougljikovodika iz područja primjene obveza iz članaka 4. i 12. Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o klimatskim promjenama ni iz članaka 2., 5., 7. i 10. Koyotskog protokola.

               Članak IV.: Stupanje na snagu

               1.Osim kako je navedeno u stavku 2. u nastavku, ova Izmjena stupa na snagu 1. siječnja 2019. godine pod uvjetom da su države ili regionalne organizacije gospodarske integracije koje su stranke Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj položile najmanje dvadeset isprava o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju Izmjene. U slučaju da do tog datuma ovaj uvjet nije ispunjen, Izmjena će stupiti na snagu devedesetoga dana od dana ispunjenja uvjeta.

               2.Izmjene članka 4. Protokola koje se odnose na kontrolu trgovine sa zemljama koje nisu stranke Protokola i koje su utvrđene u članku I. ove Izmjene stupaju na snagu 1. siječnja 2033. pod uvjetom da su države ili regionalne ekonomske integracijske organizacije koje su potpisnice Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski sloj položile najmanje sedamdeset isprava o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju Izmjene. U slučaju da do tog datuma ovaj uvjet nije ispunjen, Izmjena će stupiti na snagu devedesetoga dana od dana ispunjenja uvjeta.

               3.Za potrebe prethodno navedenih stavaka 1. i 2., bilo koja isprava koju je položila organizacija regionalne ekonomske integracije neće se smatrati dodatkom onima koje su položile države članice takve organizacije.

               4.Nakon stupanja na snagu ove Izmjene, kako je utvrđeno u stavcima 1. i 2., ona će za svaku drugu stranku Protokola stupiti na snagu devedesetoga dana od dana polaganja njezine isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju.

               Članak V.: Privremena primjena

               Svaka stranka može se, u bilo kojem trenutku prije stupanja na snagu ove Izmjene, izjasniti da će privremeno primjenjivati bilo koju od mjera kontrole utvrđenih u članku 2J te odgovarajuće obveze u pogledu izvješćivanja iz članka 7., do stupanja Izmjene na snagu.