               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 21.10.2016.
            COM(2016) 668 final
            2016/0329(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Prijedlog se podnosi u okviru reforme pravila o podrijetlu iz općeg sustava povlastica (GSP) iz 2010. uvedene Uredbom (EU) br. 1063/2010 od 18. studenoga 2010. kojom je izmijenjena Uredba (EEZ) br. 2454/93.

               Turska je reformom uvjetno uključena u sustav kumulacije podrijetla u kojem su do tada sudjelovale Unija, Švicarska i Norveška.

               Reformom je uveden i novi sustav certifikacije podrijetla registriranih izvoznika, čija se primjena odgodila do 1. siječnja 2017.

               S obzirom na navedene čimbenike, postojeći pravni instrument koji se primjenjuje na sustav kumulacije podrijetla između Unije i Norveške treba revidirati. To je svrha ovog prijedloga.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Prijedlog je u skladu sa zajedničkom trgovinskom politikom, posebno u pogledu carine, slobodnog prometa robe te pravila o podrijetlu.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Nije primjenjivo.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavak 6.
                  i Odluka Vijeća br. 2001/101/EZ od 5. prosinca 2000.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Prijedlog je povezan sa zajedničkom trgovinskom politikom, koja je u isključivoj nadležnosti Unije.

               •Proporcionalnost

               Ovaj je prijedlog u skladu s načelom proporcionalnosti jer su njegovi učinci strogo ograničeni na ono što je nužno za proširenje postojeće kumulacije u odnosu na proizvode podrijetlom iz Švicarske i Norveške na Tursku.

               •Odabir instrumenta

               Na temelju članka 218. stavka 6. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Vijeće donosi odluku o odobrenju sklapanja sporazuma na prijedlog pregovarača. Ovo je prijedlog takve odluke.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo.

               •Savjetovanja s dionicima

               Savjetovanja sa zainteresiranim stranama omogućila su sporazum koji je u svim svojim elementima u potpunosti prihvaćen.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Nije primjenjivo.

               •Procjena učinka

                  Nije provedena procjena učinka s obzirom na pripadajući plan i smjernice za bolju regulativu jer se prijedlog odnosi na kumulaciju podrijetla između Unije, Švicarske, Norveške i, prema mogućnosti, Turske, tj. na sustav koji je već postojao i koji se sada prilagođava kako bi se ispunili tehnički zahtjevi koji prate provedbu sustava REX od 1. siječnja 2017.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

                  Nije primjenjivo.

               •Temeljna prava

                  Prijedlogom se ne utječe na zaštitu temeljnih prava.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Nije primjenjivo.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Mjeru će redovito ocjenjivati stranke koje će se uključiti u redovite kontakte, osposobljavanja i sastanke povezane s provedbom sustava REX.

               •Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)

                  Nije primjenjivo.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

               Prethodni Sporazum u obliku razmjene pisama između Zajednice i svake od država EFTA-e koja dodjeljuje carinske povlastice po GSP-u (Norveška i Švicarska), pod uvjetom da se s robom podrijetlom iz Norveške ili Švicarske po dolasku na carinsko područje Zajednice postupa kao s robom koja sadrži sastojke podrijetlom iz Zajednice, odobren u ime Europske zajednice (Odluka Vijeća od 5. prosinca 2000.), treba zamijeniti novim sporazumom kako bi se uzela u obzir reforma pravila o podrijetlu iz GSP-a donesena Uredbom br. 1063/2010 od 18. studenoga 2010. Nakon odobrenja koje je Vijeće dalo Komisiji 8. ožujka 2012. s Norveškom su se vodili i zaključili pregovori o tom sporazumu.

               2016/0329 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207., u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a), podtočkom v.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,

               budući da:

               (1)U skladu s člankom 41. točkom (b) Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 2015/2446
                  1
                proizvodi koji su dobiveni u Norveškoj, Švicarskoj ili Turskoj i sadržavaju materijale koji nisu ondje dobiveni u cijelosti trebaju se smatrati proizvodima podrijetlom iz zemlje korisnice, pod uvjetom da su odnosni materijali podvrgnuti dostatnoj obradi ili preradi u smislu članka 45. Delegirane uredbe (sustav kumulacije).

               (2)Na temelju članka 54. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 2015/2446, sustav kumulacije primjenjuje se pod uvjetom da Norveška po načelu uzajamnosti odobri jednako postupanje za proizvode podrijetlom iz zemalja korisnica koji sadržavaju materijale podrijetlom iz Unije.

               (3)Kad je riječ o Norveškoj, taj je sustav kumulacije prvotno uspostavljen Sporazumom u obliku razmjene pisama između Unije i Norveške. Ta je razmjena pisama održana 29. siječnja 2001., nakon što je Vijeće dalo svoje odobrenje Odlukom 2001/101/EZ
                  2
               .

               (4)Norveška je izmijenila svoja pravila o podrijetlu iz GSP-a kako bi osigurala primjenu pojma „podrijetlo” kako je navedeno u pravilima o podrijetlu u općem sustavu povlastica („GSP”) Unije. Stoga je potrebno revidirati Sporazum u obliku razmjene pisama između Unije i Norveške.

               (5)Sustav uzajamnog prihvaćanja zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A u kojem sudjeluju Unija, Norveška i Švicarska treba se nastaviti primjenjivati u skladu s revidiranom razmjenom pisama, a Turska ga treba uvjetno primjenjivati radi olakšavanja trgovine između Unije, Norveške, Švicarske i Turske.

               (6)Nadalje, pravilima o podrijetlu u GSP-u Unije predviđa se provedba novog sustava za utvrđivanje dokaza o podrijetlu registriranih izvoznika koji se treba primjenjivati od 1. siječnja 2017. I u tom pogledu treba unijeti i izmjene u razmjeni pisama.

               (7)Kako bi se pripremila primjena tog novog sustava i pravila, Vijeće je 8. ožujka 2012. ovlastilo Komisiju da sa Norveškom pregovara o sporazumu u obliku razmjene pisama o uzajamnom prihvaćanju zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A ili zamjenskih izjava o podrijetlu, pod uvjetom da se sa proizvodima koji sadržavaju sastojke podrijetlom iz Norveške, Švicarske ili Turske po dolasku na carinsko područje Unije postupa kao s proizvodima koji sadržavaju sastojke podrijetlom iz Unije.

               (8)Rezultat je pregovora između Komisije i Norveške sporazum u obliku razmjene pisama.

               (9)Sporazum bi trebalo odobriti u ime Unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Odobrava se Sporazum u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije („Sporazum”), u ime Unije.

               Tekst Sporazuma u obliku razmjene pisama priložen je ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Predsjednik Vijeća imenuje osobu ovlaštenu da u ime Europske unije dostavi obavijest predviđenu stavkom 18. Sporazuma u obliku razmjene pisama kako bi se izrazila suglasnost Europske unije da se obveže tim Sporazumom.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu 1. siječnja 2017.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije (SL L 343, 29.12.2015., str. 1.).

                     (2)
                  Odluka Vijeća 2001/101/EZ od 5. prosinca 2000. o odobrenju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Zajednice i svake od država EFTA-e koja dodjeljuje carinske povlastice po GSP-u (Norveška i Švicarska), pod uvjetom da se s robom podrijetlom iz Norveške ili Švicarske po dolasku na carinsko područje Zajednice postupa kao s robom koja sadrži sastojke podrijetlom iz Zajednice (uzajamni sporazum) (SL L 38, 8.2.2001., str. 24.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 21.10.2016.
            COM(2016) 668 final
            PRILOG
            Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
            o sklapanju Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije

               Sporazum u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Norveške o kumulaciji podrijetla između Europske unije, Švicarske, Kraljevine Norveške i Turske u okviru općeg sustava povlastica Europske unije

               A. Pismo Unije

                     …, …

                     [mjesto i datum]

               Poštovani,

               1. Europska unija („Unija”) i Kraljevina Norveška („Norveška”) kao stranke ovog Sporazuma potvrđuju da za potrebe općeg sustava povlastica („GSP”) primjenjuju slična pravila o podrijetlu sa sljedećim općim načelima:

               (a)definicija pojma „proizvodi s podrijetlom” na temelju istih kriterija;

               (b)odredbe za regionalnu kumulaciju podrijetla;

               (c)odredbe o primjeni kumulacije na materijale koji su podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske;

               (d)odredbe za opće odstupanje za materijale bez podrijetla;

               (e)odredbe za neizmijenjenost proizvoda iz države korisnice;

               (f)odredbe za izdavanje ili sastavljanje zamjenskih dokaza o podrijetlu;

               (g)zahtjev za upravnu suradnju s nadležnim tijelima u zemljama korisnicama u pogledu dokaza o podrijetlu.

               2. Europska unija i Norveška priznaju da materijali s podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske, stječu podrijetlo zemlje korisnice GSP-a bilo koje stranke ako se u toj zemlji korisnici materijali podvrgavaju obradi ili preradi koja nadilazi postupke obrade ili prerade koji se smatraju nedostatnima za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom. Taj se podstavak primjenjuje na materijale podrijetlom iz Švicarske i Turske uz ispunjavanje uvjeta utvrđenih u stavcima 15. i 16.

               Carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju, posebno za potrebe naknadne provjere dokaza o podrijetlu u pogledu materijala iz prethodnog podstavka. Treba primijeniti odredbe o upravnoj suradnji utvrđene u Protokolu br. 3 uz Sporazum od 14. svibnja 1973. između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške.

               Odredbe ovog stavka ne primjenjuju se na proizvode iz poglavlja od 1. do 24. Harmoniziranog sustava nazivlja i brojčanog označavanja robe, koji je donijela organizacija osnovana Konvencijom o osnivanju Vijeća za carinsku suradnju, sastavljenom u Bruxellesu 15. prosinca 1950. („Harmonizirani sustav”).

               3. Unija i Norveška obvezuju se da će prihvatiti zamjenske dokaze o podrijetlu u obliku zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A („zamjenske potvrde”) koje su izdala carinska tijela druge stranke i zamjenske izjave o podrijetlu koje su sastavili za tu namjenu registrirani ponovni pošiljatelji druge stranke.

               Svaka stranka može, u skladu sa svojim zakonodavstvom, ocijeniti prihvatljivost za povlašteno postupanje proizvoda obuhvaćenih zamjenskim dokazima o podrijetlu.

               4. Svaka stranka osigurava da su prije izdavanja ili sastavljanja zamjenskog dokaza o podrijetlu ispunjeni sljedeći uvjeti:

               (a)zamjenski dokazi o podrijetlu mogu se izdati ili sastaviti samo ako su izvorni dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuje u Uniji ili Norveškoj;

               (b)za potrebe slanja svih ili nekih proizvoda obuhvaćenih izvornim dokazom o podrijetlu iz stranke u drugu stranku, zamjenski dokaz o podrijetlu ili više njih može zamijeniti dokaz o podrijetlu ili zamjenski dokaz o podrijetlu samo ako proizvodi nisu pušteni u slobodan promet u toj stranci;

               (c)proizvodi moraju ostati pod carinskim nadzorom na državnom području stranke koja ih ponovno šalje i ne smiju biti izmijenjeni, na bilo koji način preoblikovani ili podvrgnuti postupcima osim onima koji su potrebni kako bi se očuvali u istom stanju („načelo neizmijenjenosti”).

               (a)ako su proizvodi stekli status proizvoda s podrijetlom na temelju odstupanja od pravila o podrijetlu koje je odobrila stranka, ne smiju se izdati ili sastaviti zamjenski dokazi o podrijetlu ako se proizvodi ponovno šalju drugoj stranci;

               (b)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako su proizvodi koji se trebaju ponovno poslati na državno područje druge stranke regionalnom kumulacijom stekli status proizvoda s podrijetlom;

               (c)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu za proizvode koji se trebaju ponovno poslati ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako stranka koja ih ponovno šalje nije za njih odobrila povlašteno postupanje.

               5. Za potrebe stavka 4. podstavka (c) primjenjuje se sljedeće:

               ako ima razloga za sumnju u pogledu usklađenosti s načelom neizmijenjenosti, carinska tijela stranke konačnog odredišta mogu od deklaranta zahtijevati da bilo kojim sredstvom pruži dokaz o usklađenosti s tim načelom.

               Na zahtjev ponovnog pošiljatelja, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvode potvrđuju da su bili pod stalnim carinskim nadzorom na državnom području te stranke i da za vrijeme njihova skladištenja na tom državnom području carinska tijela nisu dala nikakvo odobrenje za izmjenu, preoblikovanje na bilo koji način, ili podvrgavanje postupcima osim onima koji su potrebni da se očuvaju u istom stanju.

               Ako je zamjenski dokaz zamjenska potvrda, carinska tijela stranke konačnog odredišta ne zahtijevaju potvrdu o nemanipulaciji za razdoblje u kojem su proizvodi bili na državnom području druge stranke.

               6. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)
                     ako zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koji su izdani ili sastavljeni u zemlji korisnici GSP-a Unije i GSP-a Norveške, carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju za potrebe naknadne provjere tih zamjenskih dokaza o podrijetlu. Na zahtjev stranke konačnog odredišta, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod pokreću i prate postupak naknadne provjere odgovarajućih izvornih dokaza o podrijetlu;

               (b)
                     kada zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koje je izdala ili sastavila zemlja koja je isključivo korisnica GSP-a stranke konačnog odredišta, ta stranka provodi postupak naknadne provjere izvornih dokaza o podrijetlu u suradnji sa zemljom korisnicom. Kako bi carinska tijela stranke konačnog odredišta mogla provesti postupak naknadne provjere, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod osiguravaju izvorne dokaze o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu ili, prema potrebi, preslike izvornih dokaza o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu.

               7. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)u gornjem desnom polju svake zamjenske potvrde mora biti navedeno ime države posrednice koja ponovno šalje proizvod i u kojoj je potvrda izdana;

               (b)polje 4 sadržava riječi „replacement certificate” ili „certificat de remplacement” te datum izdavanja izvorne potvrde o podrijetlu Form A i njezin serijski broj.

               (c)ime ponovnog pošiljatelja upisuje se u polje 1;

               (d)ime konačnog primatelja može se upisati u polje 2;

               (e)svi podaci o ponovno poslanim proizvodima koji su navedeni u izvornoj potvrdi prenose se u polja od 3 do 9;

               (f)upućivanja na račun ponovnog uvoznika mogu se upisati u polje 10;

               (g)carinsko tijelo koje je izdalo zamjensku potvrdu ovjerava polje 11. Odgovornost tog tijela ograničava se na izdavanje zamjenske potvrde. Podaci u polju 12 o zemlji podrijetla te zemlji konačnog odredišta preuzimaju se iz izvorne potvrde o podrijetlu Form A. Ponovni pošiljatelj potpisuje potvrdu o podrijetlu u polju 12. Ponovni pošiljatelj koji se u dobroj vjeri potpisuje u polju 12 nije odgovoran za točnost podataka navedenih u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A;

               (h)carinsko tijelo od kojeg je zatraženo izdavanje zamjenske potvrde u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A bilježi mase, brojeve i vrstu proizvoda koji se prosljeđuju te navodi serijske brojeve odgovarajuće zamjenske potvrde ili više njih. Ono najmanje tri godine čuva zahtjev za zamjensku potvrdu te izvornu potvrdu o podrijetlu Form A;

               (i)zamjenske potvrde o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.

               8. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)na svakoj zamjenskoj izjavi o podrijetlu ponovni pošiljatelj navodi:

               (1)sve podatke o ponovno poslanim proizvodima preuzete iz izvornog dokaza o podrijetlu;

               (2)datum sastavljanja izvornog dokaza o podrijetlu;

               (3)podatke o izvornom dokazu o podrijetlu, uključujući, prema potrebi, informacije o kumulaciji koja se primjenjuje na robu obuhvaćenu izjavom o podrijetlu;

               (4)ime, adresu i broj njegova registriranog izvoznika;

               (5)ime i adresu primatelja u Uniji ili u Norveškoj;

               (6)datum i mjesto sastavljanja izjave o podrijetlu ili izdavanja potvrde o podrijetlu;

               (b)svaka zamjenska izjava o podrijetlu označava se kao „Replacement statement” ili „Attestation de remplacement”;

               (c)ponovni pošiljatelji registrirani u elektroničkom sustavu samocertifikacije podrijetla izvoznika, tj. sustavu registriranih izvoznika (sustav REX), sastavljaju zamjenske izjave o podrijetlu bez obzira na vrijednost proizvoda s podrijetlom iz izvorne pošiljke;

               (d)ako se zamjenjuje dokaz o podrijetlu, ponovni pošiljatelj na izvornom dokazu o podrijetlu navodi sljedeće:

               (1)datum izdavanja zamjenske izjave o podrijetlu ili više njih i količine robe koje su njome ili njima obuhvaćene;

               (2)ime i adresu ponovnog pošiljatelja;

               (3)ime i adresu jednog ili više primatelja u Uniji ili u Norveškoj;

               (e)u izvornu izjavu o podrijetlu unosi se oznaka „Replaced” ili „Remplacé”;

               (f)zamjenska izjava o podrijetlu vrijedi dvanaest mjeseci od datuma kada ju je izvoznik sastavio;

               (g)zamjenske izjave o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.

               9. Ponovni pošiljatelj čuva izvorne dokaze o podrijetlu i preslike zamjenskih dokaza o podrijetlu najmanje tri godine od kraja kalendarske godine u kojoj su zamjenski dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni.

               10. Stranke su suglasne podijeliti troškove sustava REX u skladu s načinima suradnje utvrđenima između nadležnih tijela stranaka.

               11. Sve razlike između stranaka u tumačenju ili primjeni ovog Sporazuma rješavaju se isključivo bilateralnim pregovorima između njih. Ako razlike mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje.

               12. Stranke mogu bilo kada izmijeniti ovaj Sporazum međusobnim dogovorom u pisanom obliku. Na zahtjev jedne od stranaka i jedna i druga stranka započinju savjetovanje o mogućim izmjenama ovog Sporazuma. Ako izmjene mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje. Takve izmjene stupaju na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se stranke međusobno obavijeste o ispunjenju svojih internih zahtjeva.

               13. U slučaju ozbiljne sumnje u pogledu pravilnog funkcioniranja ovog Sporazuma, svaka stranka može obustaviti njegovu primjenu pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.

               14. Ovaj Sporazum može otkazati bilo koja stranka pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.

               15. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Švicarske samo ako su stranke zaključile sličan sporazum sa Švicarskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.

               16. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Turske
                  1
                samo ako su stranke zaključile sličan sporazum s Turskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.

               17. Od stupanja na snagu Sporazuma između Norveške i Turske u skladu sa stavkom 2. prvim podstavkom ovog Sporazuma te podložno uzajamnosti Turske, svaka stranka može osigurati da se zamjenski dokazi o podrijetlu za proizvode koji sadržavaju materijale podrijetlom iz Turske i koji su prerađeni u okviru dvostrane kumulacije u zemljama korisnicama GSP-a mogu izdati ili sastaviti u strankama.

               18. Ovaj Sporazum stupa na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se Unija i Norveška međusobno obavijeste o dovršenju svojih nužnih internih postupaka povezanih s njegovim sklapanjem. Od tog datuma zamjenjuje Sporazum u obliku razmjene pisama potpisan 14. prosinca 2000.
                  2

               Bio bih Vam zahvalan kad biste potvrdili da je Vaša Vlada suglasna s navedenim.

               Čast mi je predložiti da ovo pismo i Vaša potvrda, ako je navedeno prihvatljivo Vašoj Vladi, zajedno čine Sporazum između Europske unije i Kraljevine Norveške.

               S poštovanjem

               Za Europsku uniju

               B. Pismo Norveške

               Poštovani,

               čast mi je potvrditi primitak Vašeg pisma koje glasi:

               1. Unija i Norveška kao stranke ovog Sporazuma potvrđuju da za potrebe općeg sustava povlastica („GSP”) primjenjuju slična pravila o podrijetlu sa sljedećim općim načelima:

               (a)definicija pojma „proizvodi s podrijetlom” na temelju istih kriterija;

               (b)odredbe za regionalnu kumulaciju podrijetla;

               (c)odredbe o primjeni kumulacije na materijale koji su podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske;

               (d)odredbe za opće odstupanje za materijale bez podrijetla;

               (e)odredbe za neizmijenjenost proizvoda iz države korisnice;

               (f)odredbe za izdavanje ili sastavljanje zamjenskih dokaza o podrijetlu;

               (g)zahtjev za upravnu suradnju s nadležnim tijelima u zemljama korisnicama u pogledu dokaza o podrijetlu.

               2. Europska unija i Norveška priznaju da materijali s podrijetlom, u smislu njihovih pravila o podrijetlu GSP-a, iz Unije, Švicarske, Norveške ili Turske, stječu podrijetlo zemlje korisnice GSP-a bilo koje stranke ako se u toj zemlji korisnici materijali podvrgavaju obradi ili preradi koja nadilazi postupke obrade ili prerade koji se smatraju nedostatnima za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom. Taj se podstavak primjenjuje na materijale podrijetlom iz Švicarske i Turske uz ispunjavanje uvjeta utvrđenih u stavcima 15. i 16.

               Carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju, posebno za potrebe naknadne provjere dokaza o podrijetlu u pogledu materijala iz prethodnog podstavka. Treba primijeniti odredbe o upravnoj suradnji utvrđene u Protokolu br. 3 uz Sporazum od 14. svibnja 1973. između Europske ekonomske zajednice i Kraljevine Norveške.

               Odredbe ovog stavka ne primjenjuju se na proizvode iz poglavlja od 1. do 24. Harmoniziranog sustava nazivlja i brojčanog označavanja robe, koji je donijela organizacija osnovana Konvencijom o osnivanju Vijeća za carinsku suradnju, sastavljenom u Bruxellesu 15. prosinca 1950. („Harmonizirani sustav”).

               3. Unija i Norveška obvezuju se da će prihvatiti zamjenske dokaze o podrijetlu u obliku zamjenskih potvrda o podrijetlu Form A („zamjenske potvrde”) koje su izdala carinska tijela druge stranke i zamjenske izjave o podrijetlu koje su sastavili za tu namjenu registrirani ponovni pošiljatelji druge stranke.

               Svaka stranka može, u skladu sa svojim zakonodavstvom, ocijeniti prihvatljivost za povlašteno postupanje proizvoda obuhvaćenih zamjenskim dokazima o podrijetlu.

               4. Svaka stranka osigurava da su prije izdavanja ili sastavljanja zamjenskog dokaza o podrijetlu ispunjeni sljedeći uvjeti:

               (a)zamjenski dokazi o podrijetlu mogu se izdati ili sastaviti samo ako su izvorni dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuje u Uniji ili Norveškoj;

               (b)za potrebe slanja svih ili nekih proizvoda obuhvaćenih izvornim dokazom o podrijetlu iz stranke u drugu stranku, zamjenski dokaz o podrijetlu ili više njih može zamijeniti dokaz o podrijetlu ili zamjenski dokaz o podrijetlu samo ako proizvodi nisu pušteni u slobodan promet u toj stranci;

               (c)proizvodi moraju ostati pod carinskim nadzorom na državnom području stranke koja ih ponovno šalje i ne smiju biti izmijenjeni, na bilo koji način preoblikovani ili podvrgnuti postupcima osim onima koji su potrebni kako bi se očuvali u istom stanju („načelo neizmijenjenosti”).

               (a)ako su proizvodi stekli status proizvoda s podrijetlom na temelju odstupanja od pravila o podrijetlu koje je odobrila stranka, ne smiju se izdati ili sastaviti zamjenski dokazi o podrijetlu ako se proizvodi ponovno šalju drugoj stranci;

               (b)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako su proizvodi koji se trebaju ponovno poslati na državno područje druge stranke regionalnom kumulacijom stekli status proizvoda s podrijetlom;

               (c)carinska tijela mogu izdati zamjenske dokaze o podrijetlu za proizvode koji se trebaju ponovno poslati ili ih mogu sastaviti ponovni pošiljatelji ako stranka koja ih ponovno šalje nije za njih odobrila povlašteno postupanje.

               5. Za potrebe stavka 4. podstavka (c) primjenjuje se sljedeće:

               ako ima razloga za sumnju u pogledu usklađenosti s načelom neizmijenjenosti, carinska tijela stranke konačnog odredišta mogu od deklaranta zahtijevati da bilo kojim sredstvom pruži dokaz o usklađenosti s tim načelom.

               Na zahtjev ponovnog pošiljatelja, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvode potvrđuju da su bili pod stalnim carinskim nadzorom na državnom području te stranke i da za vrijeme njihova skladištenja na tom državnom području carinska tijela nisu dala nikakvo odobrenje za izmjenu, preoblikovanje na bilo koji način, ili podvrgavanje postupcima osim onima koji su potrebni da se očuvaju u istom stanju.

               Ako je zamjenski dokaz zamjenska potvrda, carinska tijela stranke konačnog odredišta ne zahtijevaju potvrdu o nemanipulaciji za razdoblje u kojem su proizvodi bili na državnom području druge stranke.

               6. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)
                     ako zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koji su izdani ili sastavljeni u zemlji korisnici GSP-a Unije i GSP-a Norveške, carinska tijela država članica Unije i carinska tijela Norveške uzajamno osiguravaju odgovarajuću upravnu suradnju za potrebe naknadne provjere tih zamjenskih dokaza o podrijetlu. Na zahtjev stranke konačnog odredišta, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod pokreću i prate postupak naknadne provjere odgovarajućih izvornih dokaza o podrijetlu;

               (b)
                     kada zamjenski dokazi o podrijetlu odgovaraju izvornim dokazima o podrijetlu koje je izdala ili sastavila zemlja koja je isključivo korisnica GSP-a stranke konačnog odredišta, ta stranka provodi postupak naknadne provjere izvornih dokaza o podrijetlu u suradnji sa zemljom korisnicom. Kako bi carinska tijela stranke konačnog odredišta mogla provesti postupak naknadne provjere, carinska tijela stranke koja ponovno šalje proizvod osiguravaju izvorne dokaze o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu ili, prema potrebi, preslike izvornih dokaza o podrijetlu koji odgovaraju provjeravanim zamjenskim dokazima o podrijetlu.

               7. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)u gornjem desnom polju svake zamjenske potvrde mora biti navedeno ime države posrednice koja ponovno šalje proizvod i u kojoj je potvrda izdana;

               (b)polje 4 sadržava riječi „replacement certificate” ili „certificat de remplacement” te datum izdavanja izvorne potvrde o podrijetlu Form A i njezin serijski broj.

               (c)ime ponovnog pošiljatelja upisuje se u polje 1;

               (d)ime konačnog primatelja može se upisati u polje 2;

               (e)svi podaci o ponovno poslanim proizvodima koji su navedeni u izvornoj potvrdi prenose se u polja od 3 do 9;

               (f)upućivanja na račun ponovnog uvoznika mogu se upisati u polje 10;

               (g)carinsko tijelo koje je izdalo zamjensku potvrdu ovjerava polje 11. Odgovornost tog tijela ograničava se na izdavanje zamjenske potvrde. Podaci u polju 12 o zemlji podrijetla te zemlji konačnog odredišta preuzimaju se iz izvorne potvrde o podrijetlu Form A. Ponovni pošiljatelj potpisuje potvrdu o podrijetlu u polju 12. Ponovni pošiljatelj koji se u dobroj vjeri potpisuje u polju 12 nije odgovoran za točnost podataka navedenih u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A;

               (h)carinsko tijelo od kojeg je zatraženo izdavanje zamjenske potvrde u izvornoj potvrdi o podrijetlu Form A bilježi mase, brojeve i vrstu proizvoda koji se prosljeđuju te navodi serijske brojeve odgovarajuće zamjenske potvrde ili više njih. Ono najmanje tri godine čuva zahtjev za zamjensku potvrdu te izvornu potvrdu o podrijetlu Form A;

               (i)zamjenske potvrde o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.

               8. Svaka stranka osigurava sljedeće:

               (a)na svakoj zamjenskoj izjavi o podrijetlu ponovni pošiljatelj navodi:

               (1)sve podatke o ponovno poslanim proizvodima preuzete iz izvornog dokaza o podrijetlu;

               (2)datum sastavljanja izvornog dokaza o podrijetlu;

               (3)podatke o izvornom dokazu o podrijetlu, uključujući, prema potrebi, informacije o kumulaciji koja se primjenjuje na robu obuhvaćenu izjavom o podrijetlu;

               (4)ime, adresu i broj njegova registriranog izvoznika;

               (5)ime i adresu primatelja u Uniji ili u Norveškoj;

               (6)datum i mjesto sastavljanja izjave o podrijetlu ili izdavanja potvrde o podrijetlu;

               (b)svaka zamjenska izjava o podrijetlu označava se kao „Replacement statement” ili „Attestation de remplacement”;

               (c)ponovni pošiljatelji registrirani u elektroničkom sustavu samocertifikacije podrijetla izvoznika, tj. sustavu registriranih izvoznika (sustav REX), sastavljaju zamjenske izjave o podrijetlu bez obzira na vrijednost proizvoda s podrijetlom iz izvorne pošiljke;

               (d)ako se zamjenjuje dokaz o podrijetlu, ponovni pošiljatelj na izvornom dokazu o podrijetlu navodi sljedeće:

               (1)datum izdavanja zamjenske izjave o podrijetlu ili više njih i količine robe koje su njome ili njima obuhvaćene;

               (2)ime i adresu ponovnog pošiljatelja;

               (3)ime i adresu jednog ili više primatelja u Uniji ili u Norveškoj;

               (e)u izvornu izjavu o podrijetlu unosi se oznaka „Replaced” ili „Remplacé”;

               (f)zamjenska izjava o podrijetlu vrijedi dvanaest mjeseci od datuma kada ju je izvoznik sastavio;

               (g)zamjenske izjave o podrijetlu izdaju se na engleskom ili francuskom jeziku.

               9. Ponovni pošiljatelj čuva izvorne dokaze o podrijetlu i preslike zamjenskih dokaza o podrijetlu najmanje tri godine od kraja kalendarske godine u kojoj su zamjenski dokazi o podrijetlu izdani ili sastavljeni.

               10. Stranke su suglasne podijeliti troškove sustava REX u skladu s načinima suradnje utvrđenima između nadležnih tijela stranaka.

               11. Sve razlike između stranaka u tumačenju ili primjeni ovog Sporazuma rješavaju se isključivo bilateralnim pregovorima između njih. Ako razlike mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje.

               12. Stranke mogu bilo kada izmijeniti ovaj Sporazum međusobnim dogovorom u pisanom obliku. Na zahtjev jedne od stranaka i jedna i druga stranka započinju savjetovanje o mogućim izmjenama ovog Sporazuma. Ako izmjene mogu utjecati na interese Švicarske i/ili Turske, s tim se zemljama provodi savjetovanje. Takve izmjene stupaju na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se stranke međusobno obavijeste o ispunjenju svojih internih zahtjeva.

               13. U slučaju ozbiljne sumnje u pogledu pravilnog funkcioniranja ovog Sporazuma, svaka stranka može obustaviti njegovu primjenu pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.

               14. Ovaj Sporazum može otkazati bilo koja stranka pod uvjetom da je druga stranka o tome pisanim putem obaviještena tri mjeseca unaprijed.

               15. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Švicarske samo ako su stranke zaključile sličan sporazum sa Švicarskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.

               16. Stavak 2. prvi podstavak primjenjuje se na materijale podrijetlom iz Turske
                  3
                samo ako su stranke zaključile sličan sporazum s Turskom i međusobno se obavijestile o ispunjenju tog uvjeta.

               17. Od stupanja na snagu Sporazuma između Norveške i Turske u skladu sa stavkom 2. prvim podstavkom ovog Sporazuma te podložno uzajamnosti Turske, svaka stranka može osigurati da se zamjenski dokazi o podrijetlu za proizvode koji sadržavaju materijale podrijetlom iz Turske i koji su prerađeni u okviru dvostrane kumulacije u zemljama korisnicama GSP-a mogu izdati ili sastaviti u strankama.

               18. Ovaj Sporazum stupa na snagu na zajednički dogovoren datum nakon što se Unija i Norveška međusobno obavijeste o dovršenju svojih nužnih internih postupaka povezanih s njegovim sklapanjem. Od tog datuma zamjenjuje Sporazum u obliku razmjene pisama potpisan 14. prosinca 2000.
                  4

               Čast mi je potvrditi suglasnost svoje Vlade s navedenim.

                     (1)
                  Unija je ispunila taj uvjet objavljivanjem Obavijesti Komisije u skladu s člankom 85. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 o provedbi odredaba Carinskog zakonika Zajednice kojom se sustav dvostrane kumulacije uveden tim člankom proširuje na Tursku; SL C 134, 15.4.2016., str. 1.

                     (2)
                  SL L 38, 8.2.2001., str. 24.

                     (3)
                  Unija je ispunila taj uvjet objavljivanjem Obavijesti Komisije u skladu s člankom 85. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 o provedbi odredaba Carinskog zakonika Zajednice kojom se sustav dvostrane kumulacije uveden tim člankom proširuje na Tursku; SL C 134, 15.4.2016., str. 1.

                     (4)
                  SL L 38, 8.2.2001., str. 24.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 12.10.2016.
            COM(2016) 620 final
            2016/0300(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba u ime Unije zauzeti u Odboru za GNSS Europske unije i Švicarske osnovanom na temelju Sporazuma o suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, na europskim programima satelitske navigacije

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               Priloženi prijedlog pravni je instrument za odobravanje stajališta Unije koje treba zauzeti u Odboru za GNSS Europske unije i Švicarske (dalje u tekstu: Zajednički odbor) osnovanom na temelju Sporazuma o suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, na europskim programima satelitske navigacije (dalje u tekstu: Sporazum).

               Vijeće je 23. rujna 2013. donijelo odluku o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni određenih odredaba Sporazuma.

               Sporazum je potom potpisan u Bruxellesu 18. prosinca 2013. na marginama sastanka Vijeća Europske unije. Sporazum se, u skladu sa svojim člankom 27. stavkom 2., privremeno primjenjuje od 1. siječnja 2014.

               Švicarska je ratificirala Sporazum 7. srpnja 2015., a ratifikacija na razini EU-a je u tijeku.

               Na temelju Sporazuma osnovan je Odbor za GNSS Europske unije i Švicarske radi upravljanja Sporazumom i njegove pravilne primjene. Zajednički odbor mora donijeti svoj poslovnik.

               2.REZULTATI PREGOVORA

               Člankom 20. stavkom 2. Sporazuma predviđeno je da Zajednički odbor donosi svoj poslovnik koji sadrži, među ostalim, odredbe o sazivanju sastanaka te imenovanju i mandatu predsjedatelja.

               Priloženi nacrt poslovnika rezultat je pregovora sa Švicarskom.

               3.PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA

               Pravna osnova za odobravanje stajališta Unije u Zajedničkom odboru uspostavljenom na temelju Sporazuma o suradnji je članak 172. u vezi s člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               U svjetlu prethodno navedenih pregovora Europska komisija predlaže da Vijeće donese odluku kojom se odobrava stajalište Unije u Zajedničkom odboru u odnosu na njegov poslovnik.

               2016/0300 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba u ime Unije zauzeti u Odboru za GNSS Europske unije i Švicarske osnovanom na temelju Sporazuma o suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, na europskim programima satelitske navigacije

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 172. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Sporazum o suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, na europskim programima satelitske navigacije (dalje u tekstu: Sporazum) primjenjuje se privremeno od 1. siječnja 2014.

               (2)Na temelju članka 20. Sporazuma osnovan je Zajednički odbor, pod nazivom „Odbor za GNSS Europske unije i Švicarske” (dalje u tekstu: Zajednički odbor), te je tim člankom predviđeno da taj Odbor donese svoj poslovnik.

               (3)Stoga je primjereno utvrditi stajalište Unije u pogledu poslovnika koji treba donijeti Zajednički odbor,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               1.Stajalište koje treba u ime Unije zauzeti u Zajedničkom odboru osnovanom na temelju Sporazuma o suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, na europskim programima satelitske navigacije u pogledu donošenja poslovnika Zajedničkog odbora temelji se na nacrtu odluke priloženom ovoj Odluci.

               2.Predstavnici Unije u Zajedničkom odboru mogu dogovoriti manje izmjene nacrta odluke bez daljnje odluke Vijeća.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 12.10.2016.
            COM(2016) 620 final
            PRILOG
            Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba u ime Unije zauzeti u Odboru za GNSS Europske unije i Švicarske osnovanom na temelju Sporazuma o suradnji Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, na europskim programima satelitske navigacijeNacrtODLUKE 1/2016 ODBORA ZA GNSS EUROPSKE UNIJE (ZAJEDNIČKI ODBOR)od XXX 2016.o donošenju svojeg poslovnika

               PRILOG

               Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba u ime Unije zauzeti u Odboru za GNSS Europske unije i Švicarske osnovanom na temelju Sporazuma o suradnji Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, na europskim programima satelitske navigacije

                  Nacrt
                  ODLUKE 1/2016 ODBORA ZA GNSS EUROPSKE UNIJE
                  (ZAJEDNIČKI ODBOR)
                  od XXX 2016.
                  o donošenju svojeg poslovnika

               ZAJEDNIČKI ODBOR,

               uzimajući u obzir Sporazum o suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije (dalje u tekstu: Švicarska), s druge strane, na europskim programima satelitske navigacije (dalje u tekstu: Sporazum), a posebno njegov članak 20.,

               budući da:

               (1)Sporazum se primjenjuje između Švicarske i Europske unije privremeno od 1. siječnja 2014. u pogledu elemenata u okviru nadležnosti Europske unije.

               (2)Zajednički odbor treba u skladu s člankom 20. stavkom 2. Sporazuma utvrditi svoj poslovnik.

               (3)Zajednički odbor može odlučiti osnovati radne skupine ili skupine stručnjaka kako bi mu pomagale u izvršavanju njegovih zadaća.

               (4)U skladu s člankom 27. stavkom 2. Sporazuma, tijekom privremene primjene Sporazuma Zajednički odbor sastoji se od izaslanika Švicarske i Europske unije,

               ODLUČIO JE:

               Jedini članak

               Donosi se poslovnik Zajedničkog odbora priložen ovoj Odluci.

               Sastavljeno na engleskom jeziku u Bruxellesu i Bernu XXXXX 2016. odnosno XXXX 2016.

                  Za Zajednički odbor

                  Predsjedatelj
                        Tajnik za EU

                        Tajnik za Švicarsku

               Poslovnik

                ODBORA ZA GNSS EUROPSKE UNIJE I ŠVICARSKE (ZAJEDNIČKI ODBOR)

               Članak 1.

               Sastav Zajedničkog odbora

               1. Zajednički odbor sastoji se, u ime Europske unije i njezinih država članica s jedne strane, od izaslanika Europske komisije (dalje u tekstu: Komisija) i vlada država članica Europske unije te, u ime Švicarske, s druge strane, od izaslanika švicarske federalne vlade. Obje se strane dalje u tekstu pojedinačno nazivaju „stranka” ili se zajednički nazivaju „stranke”.

               2. Izaslanike stranaka mogu pratiti drugi dužnosnici.

               3. Tijekom privremene primjene Sporazuma Zajednički odbor sastoji se od izaslanika Švicarske i od izaslanika Europske unije, koju predstavlja Komisija.

               Članak 2.

               Predsjedanje

               1. Stranke naizmjence predsjedaju Zajedničkim odborom na razdoblje od jedne kalendarske godine.

               Švicarska predsjeda Odborom tijekom prve kalendarske godine nakon stupanja na snagu Sporazuma.

               2.Stranka koja predsjeda imenuje osobu i njegova ili njezina izaslanika kao predsjedatelja Zajedničkog odbora.

               3. Predsjedatelj upravlja radom Odbora.

               4. Tijekom privremene primjene Sporazuma odredbe u pogledu predsjedanja primjenjuju se mutatis mutandis.

               Članak 3.

               Promatrači i stručnjaci

               Zajednički odbor može, na temelju zajedničkog dogovora stranaka, odlučiti pozvati kao promatrače osobe koje su stručnjaci ili predstavnike drugih tijela na sastanak Zajedničkog odbora kako bi te osobe pružile informacije o određenim temama. Zajednički odbor dogovara se o uvjetima pod kojima ti promatrači mogu prisustvovati sastancima.

               Članak 4.

               Tajništvo

               1.Po jedan dužnosnik Europske komisije i Vlade Švicarske obavljaju dužnost tajnika Zajedničkog odbora.

               2.Tajništvo je odgovorno za komunikaciju između stranaka, uključujući slanje dokumenata.

               3. Funkcije tajništva u nadležnosti su stranke koja predsjeda.

               Članak 5.

               Sastanci Zajedničkog odbora

               1.Zajednički odbor sastaje se prema potrebi i kad je potrebno, u načelu jednom godišnje.

               Predsjedatelj nakon savjetovanja sa strankama saziva sastanak Zajedničkog odbora u vrijeme i na mjestu o kojima se stranke zajednički dogovore. Stranke se mogu poslužiti i telefonskim i videokonferencijama ako se tako dogovore.

               Predsjedatelj saziva poseban sastanak Zajedničkog odbora na zahtjev Europske unije ili Švicarske.

               Zajednički odbor sastaje se u roku od 15 kalendarskih dana od zahtjeva na temelju članka 22. stavka 2. Sporazuma.

               2.Zajednički odbor sastaje se u Bruxellesu ili u Švicarskoj, ovisno o stranci koja u to doba predsjeda, osim ako se stranke dogovore drukčije.

               3.Predsjedatelj izaslanicima stranaka šalje obavijest o sastanku, zajedno s nacrtom dnevnog reda i dokumentima za sastanak, najkasnije 21 kalendarski dan prije sastanka. Dokumenti za sastanke sazvane u skladu s člankom 22. stavkom 2. Sporazuma šalju se najkasnije sedam kalendarskih dana prije sastanka.

               4.U dogovoru sa strankama predsjedatelj može skratiti rok utvrđen u stavku 3. kako bi u obzir uzeo zahtjeve određenog slučaja.

               5. Predsjedatelja se obavješćuje o sastavu izaslanstva svake stranke najmanje sedam kalendarskih dana prije svakog sastanka.

               6.Sastanci Zajedničkog Odbora nisu javni, osim ako stranke odluče drukčije.

               Članak 6.

               Dnevni red

               1.Predsjedatelj uz pomoć oba tajnika sastavlja privremeni dnevni red za svaki sastanak.

               2.Svaka stranka može najkasnije sedam kalendarskih dana prije sastanka predložiti dodatne točke za uvrštenje na dnevni red. Svaki zahtjev za uvrštenje dodatnih točaka na dnevni red mora biti obrazložen i poslan predsjedatelju u pisanom obliku.

               3.Zajednički odbor odobrava dnevni red na početku sastanka.

               Članak 7.

               Radne skupine Zajedničkog odbora

               1.Sastav i rad radnih skupina ili skupina stručnjaka koje se osnivaju u skladu s člankom 20. stavkom 4. Sporazuma dogovara se na temelju mandata koji utvrđuje Zajednički odbor.

               2. Radne skupine ili skupine stručnjaka primjenjuju ovaj poslovnik mutatis mutandis.

               3.Radne skupine ili skupine stručnjaka rade pod nadležnošću Zajedničkog odbora kojem podnose izvješća nakon svakog svojeg sastanka. One nemaju ovlasti za donošenje odluka, ali mogu davati preporuke Zajedničkom odboru.

               4.Zajednički odbor može odlučiti izmijeniti ili ukinuti mandat radne skupine ili skupine stručnjaka.

               Članak 8.

               Odluke i preporuke

               1.Zajednički odbor donosi odluke i izrađuje preporuke na temelju zajedničkog dogovora stranaka u skladu s odredbama utvrđenima u Sporazumu. Daje im se naslov „Preporuka” ili „Odluka” nakon kojega slijedi redni broj, datum donošenja i navođenje njihova predmeta.

               2. Odluke i preporuke Zajedničkog odbora potpisuju predsjedatelj i tajnici te se one upućuju strankama.

               3.Svaka stranka može odlučiti objaviti bilo koju odluku ili preporuku koju je donio Zajednički odbor u svojem službenom listu. Stranke će se međusobno obavješćivati o namjeri da objave neku odluku ili preporuku.

               4.Zajednički odbor može donositi svoje odluke ili preporuke pisanim postupkom ako se stranke tako dogovore. Pisani se postupak sastoji od razmjene nota između tajnika koji djeluju u dogovoru sa strankama. U tu se svrhu tekst prijedloga šalje strankama u skladu s člankom 5. ovog Poslovnika s rokom od najmanje 21 kalendarskog dana za iznošenje svih rezervi ili izmjena. U savjetovanju sa strankama predsjedatelj može skratiti taj rok kako bi se u obzir uzele posebne okolnosti. Nakon što se tekst usuglasi, odluku ili preporuku potpisuje predsjedatelj, a njezinu vjerodostojnost potvrđuju tajnici.

               5. Odluke Zajedničkog odbora o izmjeni Priloga I. Sporazumu donose se na izvornom jeziku sporazuma.

               Članak 9.

               Zapisnik

               1.Tajništvo priprema nacrt zapisnika svakog sastanka. U nacrtu se navode donesene odluke i izrađene preporuke. Nacrt zapisnika podnosi se na donošenje Zajedničkom odboru. Kad ga Zajednički odbor donese, zapisnik potpisuju predsjedatelj i tajnici.

               2.Nacrt zapisnika mora se pripremiti u roku od 21 kalendarskog dana od sastanka i podnijeti na odobrenje Zajedničkom odboru pisanim postupkom ili na sljedećem sastanku Zajedničkog odbora.

               Članak 10.

               Povjerljivost

               Kad jedna stranka Zajedničkom odboru dostavi informacije označene kao povjerljive, druge stranke s njima moraju postupati kao s takvima.

               Članak 11.

               Troškovi

               1.Svaka stranka snosi sve troškove povezane sa svojim sudjelovanjem na sastancima Zajedničkog odbora te radnih skupina i skupina stručnjaka.

               2.Zajednički odbor odlučuje o raspodjeli troškova povezanih sa svim službenim putovanjima stručnjaka.

               3. Troškove povezane s organizacijom sastanaka i umnožavanjem dokumenata snosi stranka koja je domaćin sastanka.

               4. Troškove usmenog prevođenja na sastancima i prevođenja dokumenata na engleski, francuski i njemački ili s tih jezika snosi stranka koja je domaćin sastanka.

               Članak 12.

               Korespondencija

               Sva ulazna i izlazna korespondencija predsjedatelja Zajedničkog odbora šalje se tajništvu Zajedničkog odbora.

               Članak 13.

               Jezici

               Radni su jezici Zajedničkog odbora engleski, francuski i njemački. Ne dovodeći u pitanje članak 8. stavak 5. ovog Poslovnika, Zajednički odbor temelji svoje odluke i rasprave na dokumentaciji sastavljenoj na bilo kojem od tih jezika, osim ako stranke odluče drukčije.

               Članak 14.

               Izmjena poslovnika

               Ovaj se Poslovnik može izmijeniti u skladu s člankom 8. ovog Poslovnika.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 19.10.2017.
            COM(2017) 603 final
            2017/0263(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu o prijedlogu izmjena Priloga II. Protokolu o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju koje u ime Unije treba donijeti na Dvadesetom redovitom sastanku ugovornih stranaka Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta o izmjenama Priloga II. Protokolu o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju koje u ime Unije treba donijeti na Dvadesetom redovitom sastanku ugovornih stranaka Barcelonske konvencije.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Barcelonska konvencija i protokoli

               Barcelonskom konvencijom o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja („Barcelonska konvencija”) nastoji se osigurati održivo upravljanje prirodnim morskim i kopnenim resursima te štititi morski okoliš i obalne zone sprečavanjem, smanjenjem i uklanjanjem onečišćenja. Konvencija je stupila na snagu 9. srpnja 2004.

               Barcelonsku konvenciju dopunjuje sedam protokola, u kojima je riječ o posebnim aspektima očuvanja okoliša u Sredozemlju, uključujući Protokol o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju (donesen 1995., zamijenio sličan protokol iz 1982.) i njegove priloge.

               Europska unija stranka je Barcelonske konvencije
                  1
                i njezinih protokola
                  2
               . Italija, Grčka, Španjolska, Francuska, Slovenija, Malta, Cipar i Hrvatska također su stranke Barcelonske konvencije i njezinih Protokola, kao i 13 mediteranskih zemalja koje nisu članice EU-a.

               2.2.Dvadeseti redoviti sastanak ugovornih stranaka

               Dvadeseti redoviti sastanak ugovornih stranaka Barcelonske konvencije održat će se od 17. do 20. prosinca 2017. u Tirani, u Albaniji.

               Na tom će sastanku stranke trebati odlučiti, među ostalim, o aktu koji proizvodi pravne učinke, naime o prijedlogu izmjene Priloga II. (Popis vrsta pred istrebljenjem i ugroženih vrsta) Protokolu o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju („Protokol”).

               Postupak opisan u članku 23. Barcelonske konvencije primjenjuje se na donošenje svih izmjena priloga protokolima. Takve se izmjene donose tročetvrtinskom većinom glasova ugovornih stranaka Protokola. U skladu s člankom 25. Barcelonske konvencije „Europska ekonomska zajednica […] koristi se svojim pravom glasa, i to brojem glasova koji je jednak broju njezinih država članica koje su ugovorne stranke ove Konvencije i jednoga od njezinih protokola ili više njih; Europska ekonomska zajednica […] ne koristi se svojim pravom glasa u slučajevima kada se predmetne države članice koriste svojim pravom glasa, i obratno.”

               2.3.Predviđene izmjene Priloga II. Protokolu

               Na Dvadesetom redovitom sastanku ugovornih stranaka Barcelonske konvencije od 17. do 20. prosinca 2017. stranke bi trebale donijeti izmjene Priloga II. Protokolu („predviđeni akt”).

               Ciljevi su predviđenog akta:

               – na popis vrsta u Prilogu II. Protokolu dodati četiri nove vrste iz razreda Anthozoa (razreda morskih beskralježnjaka koji uključuje koralje): Isidella elongata, Dendrophyllia cornigera, Dendrophyllia ramea i Desmophyllum dianthus,

               – ažurirati nazive nekoliko morskih i obalnih vrsta ptica s obzirom na taksonomske promjene od zadnjih izmjena priloga Protokolu.

               Predviđeni akt bit će obvezujući za stranke u skladu s člankom 29. Barcelonske konvencije, kojim se propisuje da „Svaki protokol uz ovu Konvenciju obvezuje […] ugovorne stranke dotičnog protokola”, i člankom 23., kojim se propisuje sljedeće: „Prilozi ovoj Konvenciji ili bilo kojem protokolu sastavni su dio Konvencije odnosno protokola”.

               3.Stajalište koje treba donijeti u ime Unije

               U Protokolu su utvrđeni Popis vrsta pred istrebljenjem ili ugroženih vrsta i Popis vrsta čije je korištenje uređeno (članak 12.). Ta dva popisa čine priloge II. i III. Protokolu. Ugovorne stranke obvezne su donositi usklađene mjere kako bi osigurale zaštitu i očuvanje životinjskih i biljnih vrsta navedenih u tim prilozima.

               U predviđenom aktu prvo se predlaže ažuriranje naziva nekoliko morskih i obalnih vrsta ptica s obzirom na taksonomske promjene od zadnjih izmjena priloga Protokolu. Nije riječ o bitnim izmjenama, nego o ažuriranju naziva vrsta koje su već na popisu.

               Zatim se u predviđenom aktu predlaže dodavanje četiriju novih vrsta iz razreda Anthozoa (Isidella elongata, Dendrophyllia cornigera, Dendrophyllia ramea i Desmophyllum dianthus) na popis vrsta u Prilogu II. Protokolu.

               O drugom je prijedlogu raspravljano u okviru relevantnog tehničkog tijela u okviru Konvencije na 13. sastanku nacionalnih središnjih mjesta za Protokol na kojemu je EU bio predstavljen.

               Četiri predmetne vrste koralja prisutne su na grebenima, tipu staništa koji je od interesa Zajednice i za čije je očuvanje potrebno odrediti posebna područja očuvanja
                  3
                na temelju Priloga I. Direktivi o staništima
                  4
               . Posebno, u Priručniku za tumačenje staništa Europske unije
                  5
                među vrstama koje oblikuju mediteranske grebene navedene su zajednica vrste Dendrophyllia ramea, zajednica vrste Dendrophyllia cornigera, facijes vrste Isidella elongata te zajednice bijelih koralja kao što su Lophelia pertusa i Madrepora oculata (s kojima se povezuje Desmophyllum dianthus). Te četiri vrste navedene su među ugroženim vrstama na Crvenom popisu ugroženih vrsta Sredozemlja
                  6
                (Dendrophyllia ramea trenutačno je svrstana kao osjetljiva, Dendrophyllia cornigera i Desmophyllum dianthus su ugrožene, a Isidella elongate kritično je ugrožena i smatra se gotovo endemskom). Tri od tih četiriju vrsta (D. ramea, D. cornigera i D. dianthus ) pripadaju skupini kamenih koralja koja je navedena u Dodatku II. Konvenciji o međunarodnoj trgovini ugroženim vrstama divljih životinja i biljaka te stoga u Prilogu B Uredbi Vijeća (EZ) br. 338/97
                  7
                (Uredba o trgovini vrstama divlje faune i flore). Te četiri vrste iz razreda Anthozoa izložene su brojnim antropogenim utjecajima na Sredozemnom moru, kao što su pridneno koćarenje, bentoski ribolov parangalima, unos onečišćujućih tvari, bušenje, globalno zagrijavanje i acidifikacija oceana. Njihova sposobnost oporavka može biti dosta malena zbog relativno sporih stopa rasta, slabe sposobnosti širenja i relativno dugog životnog vijeka. Iako su znanstvene informacije o populacijama tih četiriju vrsta oskudne, dostupna evidencija o populacijama i kvalitativna opažanja upućuju na alarmantnu regresiju staništa i/ili pad populacija.

               Podupiranjem ovih prijedloga Unija osigurava dosljednost svojeg unutarnjeg i vanjskog djelovanja.

               Unija se obvezala na međunarodnu suradnju radi zaštite bioraznolikosti u skladu s člankom 191. stavkom 1. UFEU-a i člankom 5. Konvencije Ujedinjenih naroda o biološkoj raznolikosti te odlukama s 10., 12. i 13. konferencije stranaka Konvencije o biološkoj raznolikosti u Nagoyi 2010.
                  8
               , Pyeongchangu 2014.
                  9
                i Meksiku 2016. U tom je smislu za vrste za koje se predlaže dodavanje na popis posebno važna Odluka XIII/11
                  10
                s 13. konferencije stranaka Konvencije o biološkoj raznolikosti kojom se promiče provedba dobrovoljnog posebnog plana rada za bioraznolikost u područjima s hladnim vodama kojim se, među ostalim, nastoji održati i povećati otpornost ekosustava u takvim područjima.

               Prijedlog je i u skladu sa zabrinutošću koja je izražena na Konferenciji Ujedinjenih naroda o biološkoj raznolikosti 2012. „zbog znatne osjetljivosti koraljnih grebena i mangrova na utjecaje, među ostalim, klimatskih promjena, acidifikacije oceana, pretjeranog ribolova, štetnih ribolovnih praksi i onečišćenja” te s obvezivanjem, na toj istoj konferenciji, „na potporu međunarodnoj suradnji radi očuvanja ekosustava koraljnih grebena i mangrova, ostvarivanja socijalnih, gospodarskih i okolišnih koristi od njih te olakšavanja tehničke suradnje i dobrovoljne razmjene informacija”.

               Prijedlog doprinosi i ostvarenju cilja održivog razvoja 14.2, prema kojemu se nastoji „do 2020. održivo upravljati morskim i obalnim ekosustavima, zaštititi ih, među ostalim jačanjem njihove otpornosti, kako bi se izbjegle znatne negativne posljedice, te poduzeti mjere za njihov oporavak kako bi oceani bili zdravi i produktivni”.

               S obzirom na navedeno, Europska unija trebala bi podržati prijedlog o izmjeni Priloga II. Protokolu.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Pojam „akata koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  11
               .

               4.1.2.Primjena u ovom slučaju

               Akt koji su ugovorne stranke Barcelonske konvencije pozvane donijeti na svojem sastanku akt je koji proizvodi pravne učinke. Predviđeni akt bit će obvezujući prema međunarodnom pravu u skladu s člancima 23. i 29. Barcelonske konvencije. Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se donosi stajalište u ime Unije.

               4.2.2.Primjena u ovom slučaju

               Cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na okoliš. Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 192. stavak 1. UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 192. stavak 1. u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2017/0263 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu o prijedlogu izmjena Priloga II. Protokolu o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju koje u ime Unije treba donijeti na Dvadesetom redovitom sastanku ugovornih stranaka Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Zajednica je sklopila Konvenciju o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja („Barcelonska konvencija”) u skladu s Odlukom Vijeća 1999/802/EZ
                  12
               , a stupila je na snagu 9. srpnja 2004.

               (2)Unija je i stranka Protokola o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju („Protokol”), koji je Zajednica sklopila Odlukom Vijeća 1999/800/EZ
                  13
               , a stupio je na snagu 12. prosinca 1999.

               (3)U skladu s člankom 18. Barcelonske konvencije jedan je od ciljeva sastanaka ugovornih stranaka donositi, razmatrati i prema potrebi izmjenjivati priloge toj konvenciji i protokolima.

               (4)Dvadeseti redoviti sastanak ugovornih stranaka Barcelonske konvencije trebao bi se održati od 17. do 20. prosinca 2017. Jedna je od točaka dnevnog reda sastanka donošenje izmjena Prilogu II. Protokolu.

               (5)Cilj je tih izmjena dodati četiri nove vrste (Isidella elongata, Dendrophyllia cornigera, Dendrophyllia ramea i Desmophyllum dianthus) iz razreda Anthozoa na popis vrsta utvrđen u Prilogu II. Protokolu te ažurirati nazive nekoliko morskih i obalnih vrsta ptica na tom popisu s obzirom na određene taksonomske promjene od zadnjih izmjena priloga Protokolu.

               (6)Primjereno je utvrditi stajalište koje u ime Unije treba donijeti na Dvadesetom redovitom sastanku ugovornih stranaka Barcelonske konvencije jer će izmjene Priloga II. Protokolu biti obvezujuće za Uniju.

               (7)Četiri vrste iz razreda Anthozoa koje su predložene za uvrštavanje u Prilog II. Protokolu prisutne su u prirodnim tipovima staništa od interesa Zajednice za čije je očuvanje potrebno odrediti posebna područja očuvanja kako je utvrđeno u Prilogu I. Direktivi Vijeća 92/43/EEZ
                  14
               . Tri vrste uključene su i u Dodatak II. Konvenciji o međunarodnoj trgovini ugroženim vrstama divljih životinja i biljaka koja se u Uniji provodi na temelju Priloga B Uredbi Vijeća (EZ) br. 338/97
                  15
               . Za sve vrste koje su predložene za dodavanje na popis zna se da su ugrožene u Sredozemnom moru i da im zato treba bolja zaštita od ljudskih aktivnosti koja se osigurava Protokolom.

               (8)Budući da se prijedlog odluke na Dvadesetom redovitom sastanku ugovornih stranaka Barcelonske konvencije odnosi na izmjenu Priloga II. Protokolu, primjereno ga je nakon donošenja objaviti u Službenom listu Europske unije.

               (9)Na Dvadesetom redovitom sastanku ugovornih stranaka Barcelonske konvencije Uniju će zastupati Komisija, u skladu s člankom 17. stavkom 1. Ugovora o Europskoj uniji (UEU). Države članice u skladu s člankom 4. stavkom 3. UEU-a trebaju podržati stajalište Unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje u ime Unije treba donijeti na Dvadesetom redovitom sastanku ugovornih stranaka Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja („Barcelonska konvencija”) jest da se podupre prijedlog odluke o izmjeni Priloga II. Protokolu o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju („Protokol”) u smislu:

               (1)dodavanja sljedećih vrsta:

               –Dendrophyllia cornigera,

               –Dendrophyllia ramea,

               –Desmophyllum dianthus,

               –Isidella elongata;

               (2)promjene naziva morskih i obalnih vrsta ptica zbog taksonomskih promjena utvrđenih u Prilogu.

               Članak 2.

               Odluka iz članka 1. nakon donošenja se objavljuje u Službenom listu Europske unije.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena Komisiji i državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  Odluka Vijeća 77/585/EEZ od 25. srpnja 1977. o zaključivanju Konvencije o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja i Protokola o sprečavanju onečišćavanja Sredozemnog mora potapanjem otpadnih i drugih tvari s brodova i iz zrakoplova (SL L 240, 19.9.1977., str. 1.) i Odluka Vijeća 1999/802/EZ od 22. listopada 1999. o prihvaćanju izmjena Konvencije o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja i Protokola o sprečavanju onečišćavanja potapanjem otpadnih i drugih tvari s brodova i iz zrakoplova (Barcelonska konvencija) (SL L 322, 14.12.1999., str. 32.).

                     (2)
                  Odluka Vijeća 1999/800/EZ od 22. listopada 1999. o sklapanju Protokola o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju i o prihvaćanju priloga tom Protokolu (Barcelonska konvencija) (SL L 322, 14.12.1999., str. 1.).

                     (3)
                  Posebno područje očuvanja, kako je definirano člankom 1. točkom (l) Direktive o staništima, znači područje od značaja za Zajednicu koje su države članice odredile zakonskim, administrativnim i/ili ugovornim aktom, gdje se potrebne mjere očuvanja primjenjuju radi održavanja ili povrata u povoljno stanje očuvanosti prirodnih staništa i/ili populacija vrsta za koje je to područje određeno.

                     (4)
                  Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (SL L 206, 22.7.1992., str. 7.).

                     (5)
                  Priručnik za tumačenje staništa Europske unije – EUR28, donio Odbor za staništa 4. listopada 1999. (inačica EUR15), zadnja izmjena u travnju 2013.
                  http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/habitatsdirective/docs/Int_Manual_EU28.pdf
                  .

                     (6)

                  http://www.iucnredlist.org/initiatives/mediterranean

                     (7)
                  Uredba Vijeća (EZ) br. 338/97 od 9. prosinca 1996. o zaštiti vrsta divlje faune i flore uređenjem trgovine njima (SL L 61, 3.3.1997., str. 1.).

                     (8)
                  Odluka X/2, „Strateški plan za bioraznolikost 2011. – 2020. i ciljevi za bioraznolikost iz Aichija”, uključujući „cilj za bioraznolikost iz Aichija br. 10”, prema kojemu se teži „do 2015. svesti na minimum višestruke antropogene pritiske na koraljne grebene i druge osjetljive ekosustave pogođene klimatskim promjenama ili acidifikacijom oceana kako bi ostali cjeloviti i funkcionalni”.

                     (9)
                  Odluka XII/23, Prilog, „Prioritetne mjere za ostvarivanje cilja za bioraznolikost iz Aichija br. 10 za koraljne grebene i s njima usko povezane ekosustave”.

                     (10)
                  Odluka XIII/11, „Dobrovoljni posebni plan rada za bioraznolikost u područjima s hladnim vodama unutar područja primjene Konvencije”.

                     (11)
                  Predmet C-399/12, Njemačka protiv Vijeća (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, točke 61.–64.

                     (12)
                  Odluka Vijeća 1999/802/EZ od 22. listopada 1999. o prihvaćanju izmjena Konvencije o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja i Protokola o sprečavanju onečišćavanja potapanjem otpadnih i drugih tvari s brodova i iz zrakoplova (Barcelonska konvencija) (SL L 322, 14.12.1999., str. 32.).

                     (13)
                  Odluka Vijeća 1999/800/EZ od 22. listopada 1999. o sklapanju Protokola o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju i o prihvaćanju priloga tom Protokolu (Barcelonska konvencija) (SL L 322, 14.12.1999., str. 1.).

                     (14)
                  Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (SL L 206, 22.7.1992., str. 7.).

                     (15)
                  Uredba Vijeća (EZ) br. 338/97 od 9. prosinca 1996. o zaštiti vrsta divlje faune i flore uređenjem trgovine njima (SL L 61, 3.3.1997., str. 1.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 19.10.2017.
            COM(2017) 603 final
            PRILOG

            Odluci Vijeća
            o stajalištu o prijedlogu izmjena Priloga II. Protokolu o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju koje u ime Unije treba donijeti na Dvadesetom redovitom sastanku ugovornih stranaka Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja

               PRILOG

               Odluci Vijeća

               o stajalištu o prijedlogu izmjena Priloga II. Protokolu o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju koje u ime Unije treba donijeti na Dvadesetom redovitom sastanku ugovornih stranaka Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja

               Prilog

               Popis taksonomskih promjena za morske i obalne vrste u Prilogu II. Protokolu o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju

               Predlažu se sljedeća taksonomska ažuriranja Priloga II. Protokolu o posebno zaštićenim područjima i biološkoj raznolikosti u Sredozemlju („Protokol”) povezana s nazivima ili klasifikacijom morskih i obalnih vrsta:

               (1)sljedeće su vrste povezane s drugom taksonomskom skupinom:

               –„Fucus virsoides J. Agardh” premještena je iz odjeljka „Rhodophyta” u odjeljak „Heterokontophyta”,

               –„Kallymenia spathulata (J. Agardh) P.G. Parkinson” premještena je iz odjeljka „Heterokontophyta” u odjeljak „Rhodophyta”;

               (2)sljedeće su vrste izbrisane iz kategorije„Aves”:

               –„Hydrobates pelagicus (Linnaeus 1758.)”,

               –„Phalacrocorax aristotelis (Linnaeus 1761.)”,

               –„Phalacrocorax pygmeus (Pallas 1773.)”,

               –„Phoenicopterus ruber (Linnaeus 1758.)”,

               –„Sterna albifrons (Pallas 1764.)”,

               –„Sterna bengalensis (Lesson 1831.)”,

               –„Sterna caspia (Pallas 1770.)”,

               –„Sterna nilotica (Gmelin, J. F. 1789.)”,

               –„Sterna sandvicensis (Latham 1878.)”,

               dok su sljedeće vrste dodane u tu kategoriju:

               –„Hydrobates pelagicus ssp. melitensis (Schembri 1843.)”,

               –„Phalacrocorax aristotelis ssp. desmarestii (Payraudeau 1826.)”,

               –„Microcarbo pygmaeus (Pallas 1773.)”,

               –„Phoenicopterus roseus (Pallas 1811.)”,

               –„Sternula albifrons (Pallas 1764.)”,

               –„Thalasseus bengalensis (Lesson 1831.)”,

               –„Hydroprogne caspia (Pallas 1770.)”,

               –„Gelochelidon nilotica (Gmelin, J. F. 1789.)”,

               –„Thalasseus sandvicensis (Latham 1878.)”.