               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 20.4.2020.
            COM(2020) 154 final
            2020/0061(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije na 13. sjednici Odbora tehničkih stručnjaka Međuvladine organizacije za međunarodni željeznički prijevoz (OTIF) u pogledu donošenja izmjena UTP-a za željeznička vozila – buka, UTP-a za teretne vagone i UTP-a za označivanje vozila te za donošenje potpune revizije pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (ECM) i njihovu reviziju i specifikacija za registre vozila

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               U Bernu će se 16. i 17. lipnja 2020. održati 13. sjednica Odbora tehničkih stručnjaka (CTE) Međuvladine organizacije za međunarodni željeznički prijevoz (OTIF). Dnevni red uključuje:

               –prijedlog izmjene jedinstvenih tehničkih propisa (UTP-a) za željeznička vozila – buka,

               –prijedlog izmjene UTP-a za teretne vagone,

               –prijedlog izmjene UTP-a za označivanje vozila,

               –prijedlog potpune revizije pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje i njihovu reviziju (Uredba o ECM-u), i

               –prijedlog potpune revizije specifikacija za registre vozila.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije o navedenim odlukama koje se trebaju donijeti u okviru CTE-a mora se utvrditi odlukom Vijeća na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Konvencija o međunarodnom željezničkom prijevozu (COTIF)

               Konvencija o međunarodnom željezničkom prijevozu („COTIF”) od 9. svibnja 1980., kako je izmijenjena Protokolom iz Vilniusa od 3. lipnja 1999., međunarodni je sporazum kojeg su Unija i 25 država članica države potpisnice (jedino Cipar i Malta nisu).

               Europska unija pristupila je COTIF-u Odlukom Vijeća 2013/103/EU od 16. lipnja 2011.
                  1
                U Prilogu III. toj odluci utvrđeni su interni aranžmani Vijeća, država članica i Komisije u postupcima u okviru OTIF-a. Prema točki 3.1. Priloga III. toj odluci, ako se točka dnevnog reda odnosi na pitanja isključive nadležnosti Unije, Komisija će glasovati za Uniju.

               U skladu s člankom 2. stavkom 1. COTIF-a cilj OTIF-a je promicati, poboljšati i olakšati, u svakom pogledu, međunarodni željeznički promet, posebice utvrđivanjem sustava jedinstvenog prava u različitim područjima prava povezanima s međunarodnim željezničkim prometom. COTIF-om se također uređuje način rada OTIF-a, njegovi ciljevi, nadležnost, odnosi s državama potpisnicama i aktivnosti općenito.

               COTIF se stoga odnosi na zakonodavstvo u pogledu više različitih pravnih i tehničkih pitanja u području željeznica, a dijeli se na dva dijela: samu Konvenciju, kojom se uređuje vođenje OTIF-a, i osam dodataka (uključujući novi dodatak H koji treba biti donesen na nadolazećoj 13. Općoj skupštini OTIF-a), kojima se utvrđuju jedinstveni propisi za željeznicu:

               –Dodatak A – Ugovor o međunarodnom željezničkom prijevozu putnika (CIV),

               –Dodatak B – Ugovor o međunarodnom željezničkom prijevozu robe (CIM),

               –Dodatak C – Međunarodni prijevoz opasnih tvari željeznicom (RID),

               –Dodatak D – Ugovori o korištenju vozila u međunarodnom željezničkom prometu (CUV),

               –Dodatak E – Ugovor o korištenju infrastrukture u međunarodnom željezničkom prometu (CUI),

               –Dodatak F – Jedinstvena pravila za vrednovanje tehničkih standarda i donošenje jedinstvenih tehničkih propisa primjenjivih na željeznička sredstva namijenjena za korištenje u međunarodnom prometu (APTU UR),

               –Dodatak G – Jedinstvena pravila o tehničkom odobrenju za prihvatljivost željezničkih sredstava namijenjenih za korištenje u međunarodnom prometu (ATMF UR),

               –Dodatak H – Jedinstvena pravila o sigurnom prometovanju vlakova u međunarodnom prometu (EST UR).

               Na temelju dodataka F i G COTIF-u uspostavljeno je 12 jedinstvenih tehničkih propisa (UTP) za tehničku interoperabilnost. Jedinstveni tehnički propisi u okviru COTIF-a imaju istu svrhu kao i tehničke specifikacije EU-a za interoperabilnost (TSI) za prihvaćanje za međunarodni promet.

               Dodatke F i G primjenjuju 42 od 47 zemalja potpisnica COTIF-a, uključujući spomenutih 25 država članica EU-a.

               2.2.Odbor tehničkih stručnjaka OTIF-a

               Odbor tehničkih stručnjaka (CTE) tijelo je osnovano na temelju članka 13. stavka 1. točke (f) COTIF-a. Sastoji se od država članica OTIF-a koje primjenjuju dodatke F i G COTIF-u (APTU, ATMF).

               CTE je nadležan za pitanja interoperabilnosti i tehničkog usklađivanja u području željeznica te za postupke izdavanja tehničkih odobrenja. Zadužen je za razvoj dodataka APTU i ATMF i za Jedinstvena pravila, koja se primjenjuju na željeznička sredstva namijenjena za korištenje u međunarodnom prometu, što se osobito odnosi na:

               ·donošenje tehničkih propisa za vozila i infrastrukturu te validaciju normi,

               ·postupke ocjenjivanja sukladnosti vozila,

               ·odredbe o održavanju vozila,

               ·odgovornosti za sastav vlaka i sigurnu uporabu vozila,

               ·odredbe o vrednovanju i procjeni rizika,

               ·specifikacije za registre.

               Trenutačno u okviru CTE-a djeluje stalna radna skupina (WG TECH) koja je odgovorna za pripremu odluka Odbora.

               Prema članku 20. stavku 1. točki (b) COTIF-a i u skladu s člankom 6. Dodatka F (APTU) CTE je nadležan za donošenje ili izmjenu UTP-ova. U skladu s člankom 13. stavcima 1., 4. i 5. Dodatka G (ATMF) CTE je nadležan i za odluke o uspostavljanju ili izmjenama, spajanju ili povlačenju nacionalnih registara vozila (NVR). Konačno, u skladu s člankom 15. stavkom 2. ATMF-a, CTE je nadležan za donošenje i izmjenu pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (ECM) i njihovu reviziju.

               2.3.Donošenje akata u okviru CTE-a

               Prema članku 6. APTU-a CTE odlučuje hoće li donijeti UTP ili odredbu koja ga izmjenjuje u skladu s postupkom utvrđenim u člancima 16. i 20. te članku 33. stavku 6. Konvencije. Uobičajeni postupak donošenja UTP-a može trajati otprilike jednu i pol godinu.

               2.4.Akti koje bi trebao donijeti Odbor tehničkih stručnjaka na sjednici 16. i 17. lipnja 2020.

               2.4.1.Izmjena UTP-a za željeznička vozila – buka, teretne vagone i označivanje vozila

               Jedinstveni tehnički propisi (UTP) OTIF-a skup su tehničkih specifikacija koje proizlaze iz načela, ciljeva i postupaka Konvencije o međunarodnom željezničkom prijevozu (COTIF) o izgradnji i radu željezničkih sredstava, a glavni im je cilj postizanje najveće moguće interoperabilnosti. Stoga jedinstveni tehnički propisi OTIF-a imaju istu svrhu kao i tehničke specifikacije EU-a za interoperabilnost (TSI).

               Kako bi se zajamčila istovjetnost vozila homologiranih u skladu s pravom Europske unije i vozila koja su prihvaćena za međunarodni promet u skladu s člankom 3.a ATMF-a, tehničke specifikacije Europske unije za interoperabilnosti i jedinstveni tehnički propisi COTIF-a moraju ostati usklađeni.

               Izmjenama čije je donošenje predložio CTE zajamčit će se potpuna istovjetnost odredbi Europske unije i COTIF-a, kako je definirana u ATMF-u.

               ·UTP za željeznička vozila – buka

               Jedinstvenim tehničkim propisima za željeznička vozila – buka utvrđuju se osnovni i dodatni zahtjevi povezani s emisijama buke za željeznička vozila. Trenutačno su istovjetni TSI-ju za buku utvrđenom u Uredbi Komisije (EU) br. 1304/2014
                  2
               . Cilj je predloženih izmjena UTP-a omogućiti strankama da ograniče uporabu starih vagona, koji nisu u skladu sa suvremenim zahtjevima za buku u vožnji na određenim željezničkim prugama na kojima buka predstavlja problem.

               Komisija je 16. svibnja 2019. donijela izmjene
                  3
                Uredbe Komisije (EU) br. 1304/2014, kojima se proširuje područje primjene TSI-ja za buku i uvodi pristup „tiših trasa” za infrastrukturu, koji će se provoditi u cijelom EU-u od 2024. Budući UTP za buku ne sadržava definiciju tiše trase, a utvrđivanje tiših trasa prepušteno je državama potpisnicama izvan EU-a. Međutim, to odstupanje od TSI-ja EU-a ne smatra se štetnim za EU pod uvjetom da je datum početka provedbe pristupa tiših trasa usklađen s EU-om jer ne utječe na promet iz EU-a ili u njega.

               Svrha odluke CTE-a o izmjeni UTP-a za željeznička vozila – buka jest održati njegovu istovjetnost, kako je utvrđena u ATMF-u, TSI-ju za buku iz Uredbe Komisije (EU) br. 1304/2014, kako je izmijenjena 2019.

               Zaključak: Europska unija može glasovati za izmjenu UTP-a za željeznička vozila – buka u skladu s preporukom OTIF-a.

               ·UTP za teretne vagone

               UTP-om za teretne vagone utvrđuju se zahtjevi za vozila namijenjena za prijevoz kamiona. Trenutačno su istovjetni TSI-ju za vagone utvrđenom u Uredbi Komisije (EU) br. 321/2013
                  4
               .

               Komisija je 16. svibnja 2019. donijela izmjenu
                  5
                Uredbe Komisije (EU) br. 321/2013.

               Svrha odluke CTE-a o izmjeni UTP-a za teretne vagone jest održati njegovu istovjetnost Uredbi Komisije (EU) br. 321/2013, kako je nedavno izmijenjena.

               Zaključak: Europska unija može glasovati za izmjenu UTP-a za teretne vagone, u skladu s preporukom OTIF-a.

               ·UTP za označivanje vozila

               UTP-om za označivanje vozila utvrđuju se zahtjevi za označivanje vozila. Ne postoji jedan TSI Europske unije istovjetan tom UTP-u.

               Odjeljci od 1. do 6. tog UTP-a trenutačno su istovjetni Dodatku P TSI-ja za odvijanje prometa i upravljanje prometom (Prilog I. Odluci 2007/756/EZ, kako je zadnje izmijenjena Odlukom 2012/757/EU
                  6
               ), a odjeljci od 7. do 18. istovjetni su Dodatku 6. specifikacije NVR-a EU-a (Odluka Komisije 2007/756/EZ
                  7
               ).

               Komisija je 16. svibnja 2019. donijela novi TSI za odvijanje prometa i upravljanje prometom, (Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/773
                  8
               ), a 25. listopada 2018. novi Europski registar vozila (Odluka Komisije (EU) 2018/1614
                  9
               ).

               Svrha je odluke o izmjeni UTP-a za označivanje vozila održavanje njegove istovjetnosti s:

               –odjeljcima od 1. do 6. Dodatka H Provedbenoj uredbi Komisije (EU) 2019/773 (TSI za odvijanje prometa i upravljanje prometom), kako je nedavno izmijenjena,

               –odjeljcima od 7. do 18. Dodatka 6. Provedbenoj odluci Komisije (EU) 2018/1614 (Europski registar vozila).

               Zaključak: Europska unija može glasovati za izmjenu UTP-a za označivanje vozila, u skladu s preporukom OTIF-a.

               2.4.2.Potpuna revizija specifikacija za subjekte nadležne za održavanje (ECM)

               U sustavu izdavanja ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje utvrđuju se zahtjevi i kriteriji za procjenu koji se primjenjuju na izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (ECM) teretnih vagona. Sustav je trenutačno istovjetan Uredbi Komisije (EU) br. 445/2011
                  10
               .

               Komisija je 16. svibnja 2019. donijela novu Uredbu Komisije (EU) 2019/779
                  11
               , kojom se stavlja izvan snage i zamjenjuje Uredba Komisije (EU) br. 445/2011 i proširuje izdavanje ovlaštenja ECM na sve tipove vozila od 16. lipnja 2020.

               Svrha je odluke CTE-a o izmijeni Priloga A ATMF-a „Pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (ECM) i njihovu reviziju” da se održi njegova istovjetnost, kako je definirano u članku 3.a stavku 5. ATMF-a, s Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2019/779 od 16. svibnja 2019.

               Da bi se osigurala kontinuirana istovjetnost, kako je definirana u članku 3.a stavku 5. ATMF-a, između pravila Europske unije i COTIF-a, pravila COTIF-a trebalo bi izmijeniti. Treba napomenuti da je istovjetnost zajamčena samo za teretne vagone.

               Tekstom koji je predložio CTE ne mijenjaju se znatno odgovornosti ni zahtjevi u pogledu izdavanja ovlaštenja koje ECM-ovi moraju ispuniti u odnosu na postojeća pravila COTIF-a. Glavni cilj novoga teksta je proširiti izdavanje ovlaštenja, koje je bilo ograničeno na izdavanje ovlaštenja ECM-ovima za teretne vagone, na sve tipove vozila.

               Ukratko:

               –izdavanje ovlaštenja ECM-ovima i dalje je obvezno za sve ECM-ove za teretne vagone, i

               –izdavanje ovlaštenja ECM-ovima proširuje se te sada uključuje izdavanje ovlaštenja ECM-ovima za sve druge tipove vozila. Izdavanje ovlaštenja ECM-ovima stoga bi u pravilu bilo obvezno, uz sljedeću iznimku:

               –željeznička poduzeća koja održavaju vozila koja nisu teretni vagoni i kojima upravljaju samo oni izuzimaju se od obveze izdavanja ovlaštenja ECM-ovima.  U tim slučajevima nadležno tijelo dotične države mora zajamčiti da se poštuju opći zahtjevi i kriteriji iz Priloga II. Prijedlogu.

               Posljedično, i bez obzira na to je li izdavanje ovlaštenja obvezno za određeni ECM, svi ECM-ovi, uključujući one kojima ovlaštenja nisu izdala vanjska certifikacijska tijela, moraju poštovati opće zahtjeve i kriterije kojima se osigurava najmanja razina održavanja, utvrđene u Prilogu II. Prijedlogu.

               Zaključak: Europska unija može glasovati za potpunu reviziju specifikacija za subjekte nadležne za održavanje (ECM-ove) u skladu s prijedlogom OTIF-a, pod uvjetom da izmjene definirane u prilogu ovom dokumentu budu uključene u tekst COTIF-a.

               2.4.3.Potpuna revizija specifikacija nacionalnih registara vozila

               Važeće specifikacije NVR-a koje se primjenjuju u skladu s pravilima OTIF-a istovjetne su onima predviđenima u Odluci Komisije 2007/756/EZ.

               Komisija je u okviru četvrtog željezničkog paketa donijela Provedbenu odluku Komisije (EU) 2018/1614 kojom se utvrđuju ažurirane specifikacije nacionalnih registara vozila u EU-u i specifikacije europskog registra vozila (EVR), koji će 2021. zamijeniti nacionalne registre vozila u EU-u, te kojom se izvan snage stavlja Odluka Komisije 2007/756/EZ.

               Odluka CTE-a da se izmijene specifikacije NVR-a potaknuta je donošenjem Provedbene odluke Komisije (EU) 2018/1614.

               Države članice EU-a udružit će se i upravljati ovlaštenjima za vozila i informacijama o njima putem zajedničkog registra, budućeg europskog registra vozila koji bi 2021. trebao zamijeniti nacionalne registre vozila 25 država članica. U kontekstu OTIF-a EVR bi stoga postao NVR za regiju EU-a. EVR bi mogao postati dostupan za vozila iz drugih zemalja, posebno za vozila iz zemalja koje su se, u okviru politike susjedstva EU-a, obvezale primjenjivati pravo EU-a putem bilateralnih sporazuma s EU-om (npr. Norveška, Švicarska, zemlje zapadnog Balkana itd.). Drugi članovi OTIF-a mogu da vozila koja su prihvaćena za međunarodni promet budu registrirana u EVR-u.

               Zaključak: Europska unija može glasovati za potpunu reviziju specifikacija nacionalnih registara vozila (NVR) u skladu s prijedlogom OTIF-a, pod uvjetom da izmjene definirane u prilogu ovom dokumentu budu uključene u tekst OTIF-a.

               2.5.Nadležnost Unije i pravo glasa

               Prema članku 6. Sporazuma između Europske unije i Međuvladine organizacije za međunarodni željeznički prijevoz o pristupanju Europske unije Konvenciji o međunarodnom željezničkom prijevozu (COTIF), odobrenog Odlukom Vijeća od 16. lipnja 2011.:

               „1. Za odluke o pitanjima u kojima Unija ima isključivu nadležnost, Unija ostvaruje prava glasa svojih država članica na temelju Konvencije.

               2. Za odluke o pitanjima u kojima Unija dijeli nadležnost sa svojim državama članicama, glasuju ili Unija ili njezine države članice.

               3. Podložno članku 26. stavku 7. Konvencije, Unija ima broj glasova koji je jednak broju glasova njezinih država članica koje su također i stranke Konvencije. Kada Unija glasuje, njezine države članice ne glasuju.”

               Unija je na temelju prava Unije stekla isključivu nadležnost u pitanjima željezničkog prometa u kojima COTIF ili pravni instrumenti doneseni u skladu s njime mogu utjecati na područje primjene postojećih pravila Unije ili ga izmijeniti.

               Donošenje izmjena nedvojbeno će utjecati na pravila Unije s obzirom na to da je cilj mjere usklađivanje UTP-a za buku s Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2019/776, UTP-a za vagone s Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2019/774, UTP-a za označivanje s Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2019/773, Uredbe o ECM-u s Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2019/779 i specifikacija za NVR s Provedbenom odlukom Komisije (EU) 2018/1614, kako je nedavno izmijenjena.

               Budući da Unija ima isključivu nadležnost u pitanjima koja su obuhvaćena navedenim odlukama CTE-a, Unija, koju predstavlja Komisija, ostvaruje pravo glasa u pogledu donošenja tih pet odluka.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Unija bi zbog navedenih razloga trebala glasovati za prijedlog.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Članak 218. stavak 9. UFEU-a primjenjuje se neovisno o tome je li Unija članica tijela ili stranka sporazuma
                  12
               .

               Pojmom „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaćeni su akti koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali im je namjena da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  13
               .

               4.1.2.Primjena u ovom slučaju

               Akti koje je CTE pozvan donositi akti su koji proizvode pravne učinke. Predviđeni akti imaju pravni učinak jer mijenjaju pravni okvir OTIF-a usklađivanjem jedinstvenih tehničkih propisa COTIF-a i TSI-jeva EU-a te Uredbe o ECM-u i specifikacija za nacionalne registre vozila s odgovarajućim provedbenim uredbama Unije i obvezujući su za Uniju.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu Odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojem se donosi stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili dva elementa te ako se može utvrditi da je jedan od tih dvaju ciljeva ili elemenata glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnopravnoj osnovi, konkretno onoj koja je potrebna za glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena u ovom slučaju

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na željeznički prijevoz.

               Stoga je materijalnopravna osnova predložene odluke članak 91. UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 91. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2020/0061 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije na 13. sjednici Odbora tehničkih stručnjaka Međuvladine organizacije za međunarodni željeznički prijevoz (OTIF) u pogledu donošenja izmjena UTP-a za željeznička vozila – buka, UTP-a za teretne vagone i UTP-a za označivanje vozila te za donošenje potpune revizije pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (ECM) i njihovu reviziju i specifikacija za registre vozila

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Unija je pristupila Konvenciji o međunarodnom željezničkom prijevozu (COTIF) od 9. svibnja 1980., kako je izmijenjena Protokolom iz Vilniusa od 3. lipnja 1999., u skladu s Odlukom Vijeća 2013/103/EU
                  14
               .

               (2)Sve države članice osim Cipra i Malte stranke su COTIF-a.

               (3)U skladu s člankom 13. stavkom 1. točkom (f) COTIF-a osnovan je Odbor tehničkih stručnjaka (CTE) Međuvladine organizacije za međunarodni željeznički prijevoz (OTIF).

               (4)U skladu s člankom 20. stavkom 1. točkom (b) COTIF-a i člankom 6. Dodatka F (APTU), CTE je nadležan za donošenje, među ostalim, jedinstvenih tehničkih propisa (UTP-a) za željeznička vozila – buka (UTP buka), teretne vagone (UTP vagoni) i označivanje vozila (UTP označivanje) i njihove izmjene. U skladu s člankom 13. stavcima 1., 4. i 5. Dodatka G (ATMF), CTE je nadležan i za odluke o uspostavljanju, izmjenama, spajanju i povlačenju nacionalnih registara vozila (NVR). Konačno, u skladu s člankom 15. stavkom 2. ATMF-a, CTE je nadležan za donošenje i izmjenu pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (ECM) i njihovu reviziju.

               (5)CTE je u dnevni red svoje 13. sjednice, koja će se održati 16. i 17. lipnja 2020., uključio prijedlog odluka o izmjeni UTP-a za željeznička vozila – buka, UTP-a za teretne vagone i UTP-a za označivanje vozila te prijedlog za potpunu reviziju pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (ECM) i njihovu reviziju i potpunu reviziju specifikacija za nacionalne registre vozila (NVR).

               (6)Budući da će predviđene izmjene biti obvezujuće za Uniju, primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u CTE-u.

               (7)Cilj je tih izmjena usklađivanje UTP-a za željeznička vozila – buka s Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2019/774
                  15
               , UTP-a za teretne vagone s Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2019/776
                  16
               , UTP-a za označivanje s Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2019/773
                  17
                i pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (ECM) i njihovu reviziju s Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2019/779
                  18
               ; specifikacije za registre vozila ažurirane su s obzirom na Provedbenu odluku Komisije (EU) 2018/1614
                  19
               .

               (8)Predložene izmjene u skladu su s pravom i strateškim ciljevima Unije jer doprinose usklađivanju zakonodavstva OTIF-a s istovjetnim odredbama prava Unije te bi ih stoga Unija trebala podržati,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Europske unije na 13. sjednici Odbora tehničkih stručnjaka Međuvladine organizacije za međunarodni željeznički prijevoz (OTIF) o izmjenama UTP-a za željeznička vozila – buka, UTP-a za teretne vagone, UTP-a za označivanje vozila te potpunoj reviziji pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (Uredba o ECM-u) i njihovu reviziju i specifikacija za registre vozila sljedeće je:

               (1)glasovati za izmjene UTP-a za teretne vagone koje predloži CTE, kako su navedene u radnom dokumentu CTE-a ECH-20005-CTE13-6.2-e-UTP WAG Annex i TECH-20005-CTE13-6.2-e-UTP WAG Proposal;

               (2)glasovati za izmjene UTP-a za označivanje vozila koje predloži CTE, kako su navedene u radnom dokumentu CTE-a TECH-20006-CTE13-6.3-e-UTP MARKING annex i TECH-20006-CTE13-6.3-e-UTP MARKING Proposal;

               (3)glasovati za izmjene UTP-a za željeznička vozila – buka koje predloži CTE, kako su navedene u radnom dokumentu CTE-a TECH-20004-CTE13-6.1-e-UTP NOI Annex i TECH-20004-CTE13-6.1-e-UTP NOI Proposal;

               (4)glasovati za potpunu reviziju pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (Uredba o ECM-u) i njihovu reviziju, pod uvjetom da se izmijeni tekst radnih dokumenata CTE-a TECH-20007-CTE13-6.4-e-ECM Annex i TECH-20007-CTE13-6.4-e-ECM Proposal u skladu s Prilogom ovoj Odluci;

               (5)glasovati za potpunu reviziju specifikacija za nacionalne registre vozila (NVR), pod uvjetom da se izmijeni tekst radnih dokumenata CTE-a TECH-20008-CTE13-6.5-e-vehicle register Annex i TECH-20008-CTE13-6.5-e-vehicle register Proposal u skladu s Prilogom ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Odluke Odbora tehničkih stručnjaka se nakon donošenja objavljuju u Službenom listu Europske unije, uz navođenje datuma njihova stupanja na snagu.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Odluka Vijeća 2013/103/EU od 16. lipnja 2011. o potpisivanju i sklapanju Sporazuma između Europske unije i Međuvladine organizacije za međunarodni željeznički prijevoz o pristupanju Europske unije Konvenciji o međunarodnom željezničkom prijevozu (COTIF) od 9. svibnja 1980., kako je izmijenjena Protokolom iz Vilniusa od 3. lipnja 1999. (SL L 51, 23.2.2013., str. 1.).

                     (2)

                        Uredba Komisije (EU) br. 1304/2014 od 26. studenoga 2014. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost podsustava „željeznička vozila – buka” kojom se izmjenjuje Odluka 2008/232/EZ i stavlja izvan snage Odluka 2011/229/EU (SL L 356, 12.12.2014., str. 421.)

                     (3)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/774 od 16. svibnja 2019. o izmjeni Uredbe (EU) br. 1304/2014 u pogledu primjene tehničke specifikacije za interoperabilnost podsustava „željeznička vozila – buka” na postojeće teretne vagone (SL L 139I, 27.5.2019., str. 89.).

                     (4)

                        Uredba Komisije (EU) br. 321/2013 od 13. ožujka 2013. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost u vezi s podsustavom „željeznička vozila – teretni vagoni” željezničkog sustava u Europskoj uniji i o stavljanju izvan snage Odluke 2006/861/EZ (SL L 104, 12.4.2013., str. 1.).

                     (5)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/776 оd 16. svibnja 2019. o izmjeni uredaba Komisije (EU) br. 321/2013, (EU) br. 1299/2014, (EU) br. 1301/2014, (EU) br. 1302/2014, (EU) br. 1303/2014 i (EU) 2016/919 te Provedbene odluke Komisije 2011/665/EU u pogledu usklađivanja s Direktivom (EU) 2016/797 Europskog parlamenta i Vijeća i provedbe posebnih ciljeva utvrđenih u Delegiranoj odluci Komisije (EU) 2017/1474 (SL L 139I, 27.5.2019., str. 108.).

                     (6)

                        Odluka Komisije 2012/757/EU od 14. studenoga 2012. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost podsustava „odvijanje i upravljanje prometom” željezničkog sustava u Europskoj uniji i o izmjeni Odluke 2007/756/EZ (SL L 345, 15.12.2012., str. 1.).

                     (7)

                        Odluka Komisije 2007/756/EZ od 9. studenoga 2007. o donošenju zajedničke specifikacije nacionalnog registra vozila u skladu s člankom 14. stavcima 4. i 5. direktiva 96/48/EZ i 2001/16/EZ (SL L 305, 23.11.2007., str. 30.).

                     (8)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/773 od 16. svibnja 2019. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost za podsustav odvijanja prometa i upravljanja prometom željezničkog sustava u Europskoj uniji i o stavljanju izvan snage Odluke 2012/757/EU (SL L 139I, 27.5.2019., str. 5.).

                     (9)

                        Provedbena odluka Komisije (EU) 2018/1614 оd 25. listopada 2018. o utvrđivanju specifikacija za registre vozila iz članka 47. Direktive (EU) 2016/797 Europskog parlamenta i Vijeća te o izmjeni i stavljanju izvan snage Odluke Komisije 2007/756/EZ (SL L 268, 26.10.2018., str. 53.).

                     (10)

                        Uredba Komisije (EU) br. 445/2011 od 10. svibnja 2011. o sustavu izdavanja ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje teretnih vagona i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 653/2007 (SL L 122, 11.5.2011., str. 22.).

                     (11)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/779 оd 16. svibnja 2019. o utvrđivanju detaljnih odredbi o sustavu izdavanja ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje vozila na temelju Direktive (EU) 2016/798 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Uredbe Komisije (EU) br. 445/2011 (SL L 139I, 27.5.2019., str. 360.).

                     (12)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka/Vijeće, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točka 64.

                     (13)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka/Vijeće, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točke od 61. do 64.

                     (14)

                        Odluka Vijeća 2013/103/EU od 16. lipnja 2011. o potpisivanju i sklapanju Sporazuma između Europske unije i Međuvladine organizacije za međunarodni željeznički prijevoz o pristupanju Europske unije Konvenciji o međunarodnom željezničkom prijevozu (COTIF) od 9. svibnja 1980., kako je izmijenjena Protokolom iz Vilniusa od 3. lipnja 1999. (SL L 51, 23.2.2013., str. 1.).

                     (15)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/774 od 16. svibnja 2019. o izmjeni Uredbe (EU) br. 1304/2014 u pogledu primjene tehničke specifikacije za interoperabilnost podsustava „željeznička vozila – buka” na postojeće teretne vagone (SL L 139I, 27.5.2019., str. 89.).

                     (16)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/776 оd 16. svibnja 2019. o izmjeni uredaba Komisije (EU) br. 321/2013, (EU) br. 1299/2014, (EU) br. 1301/2014, (EU) br. 1302/2014, (EU) br. 1303/2014 i (EU) 2016/919 te Provedbene odluke Komisije 2011/665/EU u pogledu usklađivanja s Direktivom (EU) 2016/797 Europskog parlamenta i Vijeća i provedbe posebnih ciljeva utvrđenih u Delegiranoj odluci Komisije (EU) 2017/1474 (SL L 139I, 27.5.2019., str. 108.).

                     (17)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/773 od 16. svibnja 2019. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost za podsustav odvijanja prometa i upravljanja prometom željezničkog sustava u Europskoj uniji i o stavljanju izvan snage Odluke 2012/757/EU (SL L 139I, 27.5.2019., str. 5.).

                     (18)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2019/779 оd 16. svibnja 2019. o utvrđivanju detaljnih odredbi o sustavu izdavanja ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje vozila na temelju Direktive (EU) 2016/798 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Uredbe Komisije (EU) br. 445/2011 (C/2019/3582 – SL L 139I, 27.5.2019., str. 360.).

                     (19)

                        Provedbena odluka Komisije (EU) 2018/1614 оd 25. listopada 2018. o utvrđivanju specifikacija za registre vozila iz članka 47. Direktive (EU) 2016/797 Europskog parlamenta i Vijeća te o izmjeni i stavljanju izvan snage Odluke Komisije 2007/756/EZ (SL L 268, 26.10.2018., str. 53.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 20.4.2020.
            COM(2020) 154 final
            PRILOG

            PrijedloguODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije na 13. sjednici Odbora tehničkih stručnjaka Međuvladine organizacije za međunarodni željeznički prijevoz (OTIF) u pogledu donošenja izmjena UTP-a za željeznička vozila – buka, UTP-a za teretne vagone i UTP-a za označivanje vozila te za donošenje potpune revizije pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (ECM) i njihovu reviziju i specifikacija za registre vozila

               Izmjene pravila za izdavanje ovlaštenja subjektima nadležnima za održavanje (ECM) i njihovu reviziju i specifikacija za registre vozila, koje treba predložiti EU kako bi ih donio Odbor tehničkih stručnjaka OTIF-a

               1.Tekst potpune revizije specifikacija za nacionalni registar vozila (NVR) iz radnog dokumenta CTE-a TECH-20008-CTE13-6.5-e-vehicle register Annex mijenja se kako slijedi:

               ·dodaje se novi članak 13.: „Članak 13. Posebna provedbena pravila

               1. Vozila koja su prihvaćena za međunarodni promet i ulaze u željezničku mrežu Europske unije moraju se registrirati u EVR-u.”

               2.Tekst potpune revizije specifikacija za subjekte nadležne za održavanje (ECM) iz radnog dokumenta CTE-a TECH-20007-CTE13-6.4-e-ECM Proposal mijenja se kako slijedi:

               ·na kraju stavka 4. dodaje se: „Područje primjene članka 3.a stavka 5. ATMF-a o istovjetnosti odredaba EU-a i odredaba COTIF-a trenutačno je ograničeno na teretne vagone. Kako bi se osigurala pravna sigurnost za druge kategorije vozila, u sljedećoj reviziji ATMF-a u članku 3.a stavku 5. trebalo bi se uzeti u obzir izdavanje ovlaštenja ECM-ovima za druge kategorije vozila.”

               3.Tekst potpune revizije specifikacija za subjekte nadležne za održavanje (ECM) iz radnog dokumenta CTE-a TECH-20007-CTE13-6.4-e-ECM Annex mijenja se kako slijedi:

               ·Na kraju članka 3. stavka 5.: „Države potpisnice mogu uspostaviti nacionalni ili regionalni (EU) postupak koji će zamijeniti izdavanje ovlaštenja ECM-ovima, a jednako je pouzdan. Trebala bi se zajamčiti transparentnost tih nacionalnih postupaka kako bi se održalo povjerenje među državama potpisnicama.”


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 12.5.2020.
            COM(2020) 193 final
            2020/0077(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti Odbor za SGP osnovan na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane u vezi s donošenjem popisa arbitara

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku kojom se utvrđuje stajalište koje u ime Europske unije („Unija”) treba zauzeti Odbor za SGP osnovan na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane (u nastavku „Sporazum”)
                  1
                u vezi s predviđenim donošenjem popisa osoba koje žele i mogu obavljati funkciju arbitra.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Prijelazni Sporazum o gospodarskom partnerstvu između EU-a i Côte d’Ivoirea

                  Cilj je Sporazuma uspostava početnog okvira za sporazum o gospodarskom partnerstvu u skladu sa Sporazumom iz Cotonoua. Sporazum se privremeno primjenjuje od 3. rujna 2016.

               2.2.Odbor za SGP

                  Obor za SGP zajedničko je institucijsko tijelo Sporazuma. Člankom 73. Sporazuma utvrđeno je da je Odbor za SGP odgovoran za upravljanje svim područjima obuhvaćenima Sporazumom i izvršavanje svih zadataka navedenih u Sporazumu. Odbor za SGP donosi svoje odluke konsenzusom. Djelovanje Odbora za SGP utvrđeno je njegovim poslovnikom
                     2
                  .

               2.3.Predviđeni akt Odbora za SGP

                  Odbor za SGP na svojem četvrtom sastanku od [datum] treba donijeti odluku o donošenju popisa arbitara („predviđeni akt”) u skladu s člankom 64. Sporazuma.

                  U članku 64. stavku 1. Sporazuma navodi se da „Odbor za SGP sastavlja popis od 15 osoba koje žele i mogu obavljati funkciju arbitra.”

                  Svrha je predviđenog akta sastaviti popis od petnaest osoba koje bi mogle obavljati funkciju arbitra u postupku za rješavanje sporova u skladu s glavom V. Sporazuma. Donošenje tog popisa nužan je element za dovršetak operativnog okvira za odredbe Sporazuma koje se odnose na izbjegavanje i rješavanje sporova.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

                  Ovim se prijedlogom Odluke Vijeća utvrđuje stajalište koje u ime Unije treba zauzeti Odbor za SGP osnovan na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, u vezi sa sastavljanjem popisa osoba koje žele i mogu obavljati funkciju arbitra u skladu s člankom 64. Sporazuma.

                  Stranke Sporazuma sporazumjele su se o ovom nacrtu odluke, parafirale su ga na četvrtom sastanku Odbora za SGP održanom 27. i 28. studenoga 2019. te bi ga, u skladu s postupcima donošenja odluka Europske unije, trebale donijeti na sljedećem sastanku Odbora za SGP, koji bi se trebao održati krajem 2020.

                  Ova je Odluka nužna za primjenu odredbi Sporazuma iz glave V. o izbjegavanju i rješavanju sporova, a time i za osiguravanje nesmetane provedbe Sporazuma.

               4.Postupovna pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.
                     Načela

                  Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

                  Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                     3
                  .

               4.1.2.
                     Primjena na ovaj predmet

               Odbor za SGP tijelo je osnovano na temelju sporazuma, odnosno prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane.

               Akt koji Odbor za SGP treba donijeti akt je koji proizvodi pravne učinke. Predviđeni akt bit će obvezujući na temelju međunarodnog prava u skladu s člankom 64. Sporazuma.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se i ne mijenja institucijski okvir Sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalnopravna osnova

               4.2.1.
                     Načela

               Materijalnopravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta u pogledu kojeg je zauzeto stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnopravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.
                     Primjena na ovaj predmet

               Budući da se arbitražni postupak u biti primjenjuje na sektor trgovine, glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnosi se na zajedničku trgovinsku politiku. Stoga je materijalnopravna osnova predložene odluke članak 207. UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 207. stavak 4. prvi podstavak UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               5.OBJAVLJIVANJE PREDVIĐENOG AKTA

               Budući da će se odlukom Odbora za SGP izmijeniti Sporazum, primjereno je objaviti je u Službenom listu Europske unije nakon donošenja.

               2020/0077 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti Odbor za SGP osnovan na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane u vezi s donošenjem popisa arbitara

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije („UFEU”), a posebno njegov članka 207. stavak 4. prvi podstavak, u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijelazni Sporazum o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane („Sporazum”)
                  4
               ,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Europska unija („Unija”) je Odlukom 2009/156/EZ
                  5
                sklopila Sporazum koji se privremeno primjenjuje od 3. rujna 2016.

               (2)Na temelju članka 64. stavka 1. Sporazuma, Odbor za SGP sastavlja popis osoba koje žele i mogu obavljati funkciju arbitra.

               (3)Odbor za SGP treba na svojem godišnjem sastanku od [datum] donijeti odluku o sastavljanju popisa osoba koje žele i mogu obavljati funkciju arbitra u skladu s člankom 64. stavkom 1. Sporazuma.

               (4)Primjereno je utvrditi stajalište koje u ime Unije treba zauzeti Odbor za SGP jer će predviđena odluka biti obvezujuća za Uniju,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje Odbor za SGP treba u ime Unije zauzeti temelji se na nacrtu Odluke Odbora za SGP u pogledu popisa osoba koje žele i mogu obavljati funkciju arbitara, priloženom ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 59, 3.3.2009., str. 2.

                     (2)

                        SL L 194, 31.7.2018., str. 158.

                     (3)

                        Presuda Suda Europske unije od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI, EU, C 2014, 2258, točke od 61. do 64.

                     (4)

                        SL L 59, 3.3.2009., str. 3.

                     (5)

                        SL L 59, 3.3.2009., str. 1.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 12.5.2020.
            COM(2020) 193 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti Odbor za SGP osnovan na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane u vezi s donošenjem popisa arbitara

               NACRT

               ODLUKE BR. …/2020 ODBORA ZA SGP
                  osnovanog na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu
                  između Côte d'Ivoirea, s jedne strane,
                  i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane

               od …

               o donošenju popisa arbitara

               ODBOR ZA SGP,

               uzimajući u obzir prijelazni Sporazum o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane (dalje u tekstu „Sporazum”), koji je potpisan u Bruxellesu 3. ožujka 2009. i privremeno se primjenjuje od rujna 2016., a posebno njegov članak 64. stavak 1.,

               budući da:

               Sporazumom je predviđeno da Odbor za SGP sastavlja popis od petnaest osoba koje žele i mogu obavljati funkciju arbitra za rješavanje sporova koji bi mogli nastati između stranaka,

               DONIO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               1.U skladu s člankom 64. stavkom 1. Sporazuma sastavlja se popis od petnaest osoba koje žele i mogu obavljati funkciju arbitra, koji je priložen ovoj Odluci.

               2.Popisom arbitara iz stavka 1. ne dovode se u pitanje posebna pravila predviđena Sporazumom ili ona koja može donijeti Odbor za SGP.

               Članak 2.

               Popis arbitara iz članka 1. može se izmijeniti odlukom Odbora za SGP u skladu s člankom 67. Sporazuma.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan potpisivanja.

               Sastavljeno u … dana …

               Za Republiku Côte d’Ivoire
                     Za Europsku uniju

               ...
                     …

               PRILOG

               Popis arbitara (članak 64. stavak 1. Sporazuma)

               Arbitri koje je odabrala stranka Côte d’Ivoire:

               g. Abbe YAO – Côte d’Ivoire

               g. Abdouramane OUATTARA – Côte d’Ivoire

               g. Joachim BILA AKA – Côte d’Ivoire

               g. Narcisse AKA – Côte d’Ivoire

               g. Karim FADIKA – Côte d’Ivoire

               Arbitri koje je odabrala stranka Europska unija:

               g. Claus Dieter EHLERMANN – Njemačka

               g. Giorgio SACERDOTI – Italija

               g. Jacques BOURGEOIS – Belgija

               g. Pieter Jan KUIJPER – Nizozemska

               gđa Hélène RUIZ FABRI – Francuska

               Arbitri koje su stranke zajedno odabrale:

               g. Martial AKAKPO – Togo

               gđa Anna KOUYATE – Mali

               g. Thomas COTTIER – Švicarska

               gđa Merit E. JANOW – Sjedinjene Američke Države

               g. Helge SELAND – Norveška


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 12.5.2020.
            COM(2020) 192 final
            2020/0076(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti Odbor za SGP osnovan na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, u vezi s donošenjem postupaka za rješavanje sporova i kodeksa ponašanja za arbitre

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje u ime Europske unije („Unija”) treba zauzeti Odbor za SGP osnovan na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane (u nastavku „Sporazum”)
                  1
               , u vezi s predviđenim donošenjem postupaka za rješavanje sporova i kodeksa ponašanja za arbitre.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Prijelazni Sporazum o gospodarskom partnerstvu između EU-a i Côte d’Ivoirea

                  Cilj je Sporazuma uspostava početnog okvira za sporazum o gospodarskom partnerstvu u skladu sa Sporazumom iz Cotonoua. Sporazum se privremeno primjenjuje od 3. rujna 2016.

               2.2.Odbor za SGP

                  Obor za SGP zajedničko je institucionalno tijelo tog Sporazuma. Člankom 73. Sporazuma utvrđeno je da je Odbor za SGP odgovoran za upravljanje svim područjima obuhvaćenima Sporazumom i izvršavanje svih zadataka navedenih u Sporazumu. Odbor za SGP donosi svoje odluke konsenzusom. Djelovanje Odbora za SGP utvrđeno je njegovim Poslovnikom
                     2
                  .

               2.3.Predviđeni akt Odbora za SGP

                  Na petom sastanku [datum] Odbor za SGP treba donijeti odluku o postupcima za rješavanje sporova („predviđeni akt”).

                  Člankom 59. stavkom 1. Sporazuma predviđeno je da „Postupci rješavanja sporova podliježu Poslovniku koji donosi Odbor za SGP.

                  Svrha je predviđenog akta utvrditi pravila i postupke za provođenje mjera iz glave V. Sporazuma u cilju rješavanja sporova koji mogu nastati među strankama. Donošenje tih pravila nužan je element za dovršetak operativnog okvira za odredbe Sporazuma o rješavanju sporova.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

                  Ovim se Prijedlogom odluke Vijeća utvrđuje stajalište koje u ime Unije treba zauzeti Odbor za SGP osnovan na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, u vezi s donošenjem postupaka za rješavanje sporova i kodeksa ponašanja za arbitre.

                  Stranke Sporazuma sporazumjele su se o ovom nacrtu odluke, parafirale su ga na četvrtom sastanku Odbora za SGP održanom 27. i 28. studenoga 2019. te bi ga, u skladu s postupcima donošenja odluka Europske unije, trebale donijeti na sljedećem sastanku Odbora za SGP, koji bi se trebao održati krajem 2020.

                  Ova je Odluka nužna za primjenu odredbi Sporazuma iz glave V. o sprečavanju i rješavanju sporova, a time i za osiguravanje nesmetane provedbe Sporazuma.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

                  Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

                  Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                     3
                  .

               4.1.2.Primjena u ovom slučaju

                  Odbor za SGP tijelo je osnovano na temelju sporazuma, odnosno prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane.

                  Akt koji Odbor za SGP treba donijeti akt je koji proizvodi pravne učinke. Predviđeni akt bit će u skladu s člankom 59. i člankom 67. Sporazuma obvezujući prema međunarodnom pravu.

                  Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir Sporazuma.

                  Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalnopravna osnova

               4.2.1.Načela

                  Materijalnopravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta u pogledu kojega se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti samo na jednoj materijalnopravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena u ovom slučaju

                  Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na zajedničku trgovinsku politiku. Stoga je materijalnopravna osnova predložene odluke članak 207. UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 207. stavak 4. prvi podstavak UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               5.OBJAVA PREDVIĐENOG AKTA

               Budući da će se odlukom Odbora za SGP izmijeniti Sporazum, primjereno je objaviti je u Službenom listu Europske unije nakon donošenja.

               2020/0076 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti Odbor za SGP osnovan na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, u vezi s donošenjem postupaka za rješavanje sporova i kodeksa ponašanja za arbitre

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Prijelazni Sporazum o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane (dalje u tekstu „Sporazum”)
                  4
               , potpisan je u ime Unije u skladu s Odlukom Vijeća 2009/156/EZ
                  5
               . Privremeno se primjenjuje od 3. rujna 2016.

               (2)U skladu s člankom 59. stavkom 1. Sporazuma Odbor za SGP donosi poslovnik i kodeks ponašanja kojima se uređuju postupci rješavanja sporova.

               (3)Odbor za SGP poziva se da na svojem sljedećem godišnjem sastanku donese odluku o donošenju postupaka za rješavanje sporova i kodeksa ponašanja za arbitre.

               (4)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Odbora za SGP u pogledu donošenja predviđene odluke jer će ona biti obvezujuća za Uniju.

               (5)Stajalište Unije u okviru Odbora za SGP trebalo bi se temeljiti na priloženom nacrtu odluke,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje u ime Europske unije treba zauzeti u okviru Odbora za SGP osnovanog na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, temelji se na nacrtu odluke Odbora za SGP o donošenju postupaka za rješavanje sporova i kodeksa ponašanja za arbitre priloženom ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 59, 3.3.2009., str. 3.

                     (2)

                        SL L 194, 31.7.2018., str. 158.

                     (3)

                        Presuda Suda Europske unije od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točke od 61. do 64.

                     (4)

                        SL L 59, 3.3.2009., str. 3.

                     (5)

                        Odluka Vijeća 2009/156/EZ od 21. studenoga 2008. o potpisivanju i privremenoj primjeni prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d'Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane (SL L 59, 3.3.2009., str. 1.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 12.5.2020.
            COM(2020) 192 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti Odbor za SGP osnovan na temelju prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, u vezi s donošenjem postupaka za rješavanje sporova i kodeksa ponašanja za arbitre

               NACRT

               ODLUKE BR. 1./2020 ODBORA ZA SGP
                  osnovanog prijelaznim Sporazumom o gospodarskom partnerstvu između Côte d'Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane

               od ….

               o donošenju postupaka za rješavanje sporova i kodeksa ponašanja za arbitre

               ODBOR ZA SGP,

               uzimajući u obzir prijelazni Sporazum o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane (dalje u tekstu „Sporazum”), koji je potpisan u Bruxellesu 26. studenoga 2008. i privremeno se primjenjuje od 3. rujna 2016., a posebno njegov članak 59. stavak 1. i članak 73.,

               budući da:

               (1)Člankom 59. stavkom 1. Sporazuma predviđeno je da se postupci određeni u poglavlju 3. (Postupci za rješavanje sporova) glave V. (Sprečavanje i rješavanje sporova) Sporazuma podliježu Poslovniku za rješavanje sporova koji će donijeti Odbor za SGP.

               (2)Na temelju članka 73. Sporazuma Odbor za SGP odgovoran je za upravljanje svim područjima obuhvaćenima Sporazumom i izvršavanje svih zadataka navedenih u Sporazumu,

               DONIO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               1.Postupci za rješavanje sporova i kodeks ponašanja za arbitre utvrđuju se kako su navedeni u Prilogu.

               2.Navedenim postupcima i kodeksom ponašanja ne dovode u pitanje posebna pravila predviđena Sporazumom ni ona koja može donijeti Odbor za SGP.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan potpisivanja.

               Sastavljeno u [mjesto], [datum]

               Za Republiku Côte d’Ivoire
                     Za Europsku uniju

               PRILOG

               POSTUPAK RJEŠAVANJA SPOROVA

               Članak 1.

               Definicije

               Za potrebe ovog Poslovnika:

               Savjetnik: znači fizička osoba koju je jedna od stranaka angažirala za savjetovanje ili pomoć u vezi s arbitražnim postupkom;

               Arbitražno vijeće: znači vijeće osnovano na temelju članka 50. Sporazuma;

               Arbitar: znači član arbitražnog vijeća osnovanog na temelju članka 50. Sporazuma;

               Pomoćnik: znači fizička osoba koja prema uvjetima imenovanja arbitra za njega obavlja istraživanja ili mu pomaže u obavljanju dužnosti;

               Dan: znači kalendarski dan;

               Neradni dan: znači subota, nedjelja i svi dani koje, za potrebe ovih pravila, jedna od stranaka odredi kao slobodne dane;

               Predstavnik stranke: znači zaposlenik ili bilo koja druga fizička osoba koju je imenovalo ministarstvo, vladino tijelo ili bilo koje drugo javno tijelo stranke koje zastupa stranku u okviru spora povezanog s ovim Sporazumom;

               Stranka protiv koje je izjavljen prigovor: znači stranka protiv koje je izjavljena povreda odredaba iz članka 46. Sporazuma;

               Stranka koja je izjavila prigovor: znači stranka koja zahtijeva osnivanje arbitražnog vijeća na temelju članka 49. Sporazuma.

               Članak 2.

               Područje primjene

               1.Odredbama ovog Priloga dopunjuje se i pobliže određuje prijelazni Sporazum o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane (dalje u tekstu „Sporazum”), a posebno njegov članak 49. i dalje koji se odnose na arbitražu.

               2.Cilj je ovog Poslovnika strankama omogućiti rješavanje sporova koji se mogu pojaviti između njih uzajamno zadovoljavajućim rješenjem postignutim u okviru mehanizma arbitraže.

               3.U okviru provedbe prijelaznog Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Côte d’Ivoirea, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, sve se stranke mogu odlučiti za arbitražu kako bi riješile moguće međusobne sporove.

               Članak 3.

               Pokretanje arbitražnog postupka i obavijesti

               1.Smatra se da je arbitražni postupak pokrenut na dan kada stranka protiv koje je izjavljen prigovor i Odbor za SGP prime zahtjev za osnivanje arbitražnog vijeća u skladu s člankom 49.2. Sporazuma.

               2.Pod izrazom „obavijest” u smislu ovog Poslovnika podrazumijeva se svaki zahtjev, obavijest, pisani podnesak ili drugi dokument povezan s arbitražnim postupkom, pri čemu:

               a)svaka obavijest arbitražnog vijeća istodobno se prosljeđuje objema strankama;

               b)svaka obavijest jedne stranke upućena arbitražnom vijeću istodobno se u kopiji šalje drugoj stranci; i

               c)svaka obavijest jedne stranke upućena drugoj stranci istodobno se u kopiji, prema potrebi, šalje arbitražnom vijeću.

               3.Sve se obavijesti dostavljaju elektroničkom poštom ili, prema potrebi, drugim telekomunikacijskim sredstvom kojim je moguće dokazati slanje obavijesti. Osim ako se dokaže drukčije, smatra se da je obavijest dostavljena na dan slanja.

               4.Sve obavijesti šalju se Glavnoj upravi za trgovinu Europske komisije Europske unije i koordinatoru kojeg odredi Côte d'Ivoire.

               5.Manje pogreške u pisanju sadržane u obavijestima o arbitražnom postupku mogu se ispraviti dostavom nove obavijesti u kojoj su jasno naznačene izvršene izmjene.

               6.Ako je zadnji dan za dostavu obavijesti neradni dan u Côte d'Ivoireu ili u Europskoj uniji, obavijest se može dostaviti sljedećeg radnog dana. Nijedna obavijest ni zahtjev bilo koje vrste neće se smatrati primljenima na neradni dan.

               7.Ovisno o prirodi spornih predmeta, kopije svih zahtjeva i obavijesti upućenih Odboru za SGP u skladu s ovim Poslovnikom šalju se i ostalim relevantnim institucionalnim tijelima.

               Članak 4.

               Imenovanje arbitara

               1.Ako se u skladu s člankom 50. Sporazuma arbitra bira ždrijebom, predsjednik Odbora za SGP odmah obavješćuje stranke o datumu, vremenu i mjestu provođenja ždrijeba.

               2.Stranke mogu prisustvovati odabiru ždrijebom te se on provodi sa strankom ili strankama koje su prisutne.

               3.Predsjednik Odbora za SGP obavješćuje pisanim putem svaku odabranu osobu o njezinu imenovanju arbitrom. Svaka osoba objema strankama potvrđuje svoju raspoloživost u roku od pet dana od dana primitka obavijesti o imenovanju.

               4.Arbitri se biraju ždrijebom u koji ulaze osobe koje službeno predloži jedna od stranaka ili obje stranke ako popis arbitara iz članka 64. Sporazuma nije sastavljen ili ne sadržava dovoljno imena u trenutku podnošenja zahtjeva na temelju članka 50. stavka 2. Sporazuma.

               Članak 5.

               Suradnja stranaka i arbitražnog vijeća

               1.Osim ako se dogovore drukčije, stranke se sastaju s arbitražnim vijećem u roku od sedam dana od njegova osnivanja kako bi se utvrdila pitanja koja stranke ili arbitražno vijeće smatraju primjerenima, uključujući:

               (a)naknade i troškove koji se plaćaju arbitrima, koji su u skladu sa standardima WTO-a;

               (b)naknada za svakog pomoćnika arbitra ne smije premašivati 50 % ukupne naknade za tog arbitra;

               (c)vremenski raspored postupka.

               2.Na tom sastanku mogu telefonski ili putem videokonferencije sudjelovati arbitri i predstavnici stranaka.

               3.Ako se stranke ne dogovore drukčije, pet dana nakon datuma osnivanja arbitražnog vijeća arbitražno vijeće dobiva sljedeći mandat:

               „Ispitati, s obzirom na odgovarajuće odredbe Sporazuma, pitanje iz zahtjeva za osnivanje arbitražnog vijeća, odlučiti o usklađenosti predmetne mjere s odredbama članka 46. Sporazuma i donijeti odluku u skladu s člancima 52., 62. i 63. Sporazuma.

               4.Stranke izvješćuju arbitražno vijeće o dogovorenom mandatu u roku od tri dana od dana njihova dogovora o mandatu.

               Članak 6.

               Pisani podnesci

               Stranka koja je izjavila prigovor dostavlja svoj početni pisani podnesak u roku od dvadeset dana od datuma osnivanja arbitražnog vijeća. Stranka protiv koje je izjavljen prigovor dostavlja svoj pisani odgovor u roku od dvadeset dana od datuma dostave početnog pisanog podneska.

               Članak 7.

               Rad arbitražnih vijeća

               1.Predsjednik arbitražnog vijeća predsjeda svim sastancima vijeća. Arbitražno vijeće može predsjedniku prenijeti ovlast za donošenje upravnih i postupovnih odluka u dotičnom području.

               2.U skladu s člankom 9. ovog Poslovnika arbitri i pozvane osobe osobno sudjeluju u raspravama. Ako u Sporazumu ili ovom Poslovniku nije drukčije predviđeno i ne dovodeći u pitanje članak 9. stavak 5. ovog Poslovnika, arbitražno vijeće može obavljati svoje aktivnosti telefonom, telefaksom ili bilo kojim drugim sredstvom, među ostalim putem računalne veze.

               3.Samo arbitri mogu sudjelovati u vijećanjima arbitražnog vijeća, ali arbitražno vijeće može dopustiti da na vijećanjima budu prisutni njihovi pomoćnici.

               4.Sastavljanje odluka u isključivoj je nadležnosti arbitražnog vijeća i ne može se delegirati.

               5.Nalazi, zaključci i preporuke arbitražnog vijeća iz članaka 51. i 52. Sporazuma trebali bi se, ako je to moguće, donijeti konsenzusom; ako se konsenzus ne može postići, donosi ih većina članova. Arbitri ne smiju izdavati odvojena mišljenja o pitanjima koja nisu usuglašena.

               6.Kada se pojavi postupovno pitanje koje nije obuhvaćeno odredbama glave V. Sporazuma (Izbjegavanje i rješavanje sporova), arbitražno vijeće nakon savjetovanja sa strankama može usvojiti odgovarajući postupak koji je u skladu s tim odredbama i kojim se osigurava jednako postupanje između stranaka.

               7.Arbitražno vijeće pisanim putem obavješćuje stranke o razlozima zbog kojih je izvršena izmjena ili prilagodba te o roku ili potrebnoj prilagodbi, ako to smatra potrebnim radi izmjene bilo kojeg vremenskog ograničenja za postupak, osim rokova utvrđenih u glavi V. Sporazuma (Sprečavanje i rješavanje sporova) ili radi pružanja bilo kakve druge postupovne ili upravne prilagodbe. Arbitražno vijeće može donijeti takvu izmjenu ili prilagodbu nakon savjetovanja sa strankama.

               8.Stranke mogu sporazumno promijeniti sve rokove utvrđene u ovom Poslovniku. Na zahtjev jedne stranke arbitražno vijeće može promijeniti rokove koji se primjenjuju u postupcima.

               9.Na zajednički zahtjev stranaka arbitražno vijeće u bilo kojem trenutku suspendira postupak za razdoblje koje su dogovorile stranke, a koje ne prelazi dvanaest uzastopnih mjeseci.

               10.U slučaju suspenzije, relevantni rokovi produljuju se za vrijeme koje odgovara razdoblju obustave postupka arbitražnog vijeća. Arbitražno vijeće nastavlja s postupkom u bilo kojem trenutku na zajednički zahtjev stranaka ili na kraju dogovorenog razdoblja suspenzije na pisani zahtjev jedne od stranaka. Zahtjev se dostavlja predsjedniku arbitražnog vijeća i prema potrebi drugoj stranci. Ako je postupak pred vijećem suspendiran dulje od dvanaest uzastopnih mjeseci, ovlast koja se dodjeljuje pri osnivanju arbitražnog vijeća prestaje važiti, a postupak koji se vodi pred arbitražnim vijećem se završava. Stranke se u svakom trenutku mogu dogovoriti o završetku postupka pred arbitražnim vijećem. Stranke zajednički obavješćuju predsjednika arbitražnog vijeća o tom dogovoru.

               11.Završetak rada arbitražnog vijeća ne dovodi u pitanje prava stranaka u okviru drugog postupka o istom predmetu na temelju glave V. Sporazuma (Sprečavanje i rješavanje sporova).

               Članak 8.

               Zamjena

               1.Ako arbitar nije u mogućnosti sudjelovati u postupku, odstupi ili mora biti zamijenjen, zamjena se bira u skladu s člankom 50. Sporazuma.

               2.Ako stranka smatra da arbitar ne postupa u skladu sa zahtjevima iz kodeksa ponašanja te da ga se zbog tog razloga mora zamijeniti, ta stranka o tome obavješćuje drugu stranku u roku od petnaest dana od datuma kada je upoznata s okolnostima koje upućuju na njegovo postupanje koje navodno nije u skladu s utvrđenim zahtjevima kodeksa ponašanja arbitara.

               3.Stranke se međusobno savjetuju u roku od petnaest dana od dana primitka obavijesti iz stavka 2. Stranke obavješćuju arbitra o njegovu postupanju koje navodno nije u skladu sa zahtjevima kodeksa ponašanja te od njega mogu zatražiti da poduzme mjere kako bi to ispravio. Stranke mogu, ako se tako dogovore, razriješiti arbitra dužnosti i izabrati novog arbitra u skladu s postupkom iz članka 50. stavka 2. i prema potrebi u skladu s člankom 50. stavkom 3. Sporazuma.

               4.Ako se stranke ne usuglase o potrebi zamjene arbitra, osim predsjednika, bilo koja od stranaka može zatražiti da se to pitanje uputi predsjedniku arbitražnog vijeća, protiv čije odluke nema pravnog lijeka.

               5.Ako na temelju tog zahtjeva predsjednik utvrdi da arbitar ne postupa u skladu sa zahtjevima kodeksa ponašanja za arbitre, bira se novi arbitar u skladu s člankom 50. stavkom 3. Sporazuma.

               6.Ako jedna stranka smatra da predsjednik arbitražnog vijeća ne postupa u skladu sa zahtjevima kodeksa ponašanja za arbitre, stranke se savjetuju i, ako se tako dogovore, razrješuju predsjednika dužnosti i odabiru zamjenu u skladu s postupkom utvrđenim u članku 50. Sporazuma.

               7.Ako se stranke ne uspiju dogovoriti o potrebi zamjene predsjednika, bilo koja od njih može zatražiti da se to pitanje uputi jednoj od osoba uvrštenih na popis osoba izabranih da djeluju kao predsjednik arbitražnog vijeća uspostavljen na temelju članka 64. Sporazuma. Predsjednik Odbora za SGP tu osobu odabire ždrijebom. Odabrana osoba odlučuje o tome je li predsjednik djelovao u skladu sa zahtjevima kodeksa ponašanja za arbitre. Protiv odluke te osobe ne postoje pravni lijekovi.

               8.Ako se odluči da predsjednik ne ispunjuje zahtjeve kodeksa ponašanja arbitara, bira se novi predsjednik u skladu s člankom 50. stavkom 3. Sporazuma.

               Članak 9.

               Rasprave

               1.Na temelju rasporeda utvrđenog u skladu s člankom 5. stavkom 1. predsjednik arbitražnog vijeća, nakon savjetovanja sa strankama i drugim arbitrima, obavješćuje stranke o datumu, vremenu i mjestu održavanja rasprave. Stranka zadužena za logističko upravljanje postupkom stavlja te informacije na raspolaganje javnosti; u skladu s člankom 11.

               2.Ako se stranke ne dogovore drukčije, rasprava se održava u Bruxellesu ako je stranka koja je izjavila prigovor Côte d'Ivoire, odnosno u Abidjanu ako je Europska unija stranka koja je izjavila prigovor.

               3.Ako se stranke tako dogovore, arbitražno vijeće može sazvati dodatne rasprave.

               4.Svi arbitri moraju biti prisutni tijekom cijele rasprave.

               5.Bez obzira na to jesu li postupci otvoreni za javnost, sljedeće osobe mogu prisustvovati raspravi:

               a)predstavnici stranaka;

               b)savjetnici stranaka;

               c)administrativno osoblje, usmeni prevoditelji, pismeni prevoditelji i sudski izvjestitelji;

               d)pomoćnici arbitara;

               e)stručnjaci koje je arbitražno vijeće odabralo u skladu s člankom 60. Sporazuma.

               6.Svaka stranka najkasnije pet dana prije datuma rasprave arbitražnom vijeću i drugoj stranci dostavlja popis imena osoba koje će usmeno iznijeti argumente na raspravi u ime te stranke te popis imena drugih predstavnika i savjetnika koji će prisustvovati raspravi.

               7.Arbitražno vijeće vodi saslušanje na sljedeći način i pritom osigurava da se stranci koja je izjavila prigovor osigura jednako vrijeme kao i stranci protiv koje je izjavljen prigovor:

               Iznošenje argumenata

               a)iznošenje argumenata stranke koja je izjavila prigovor;

               b)argument stranke protiv koje je podnesena pritužba.

               Iznošenje protuargumenata

               a)odgovor stranke koja je izjavila prigovor;

               b)odgovor stranke protiv koje je izjavljen prigovor.

               8.Arbitražno vijeće može u bilo kojem trenutku tijekom rasprave uputiti pitanja bilo kojoj stranci.

               9.Arbitražno vijeće osigurava da se zapisnik s rasprave sastavi i dostavi strankama u roku od petnaest dana nakon rasprave. Stranke mogu iznijeti primjedbe na zapisnik, a arbitražno vijeće ih može razmotriti u roku od pet dana nakon dostave dokumenta.

               10.Svaka stranka može arbitrima i drugoj stranci u roku od deset dana od datuma rasprave dostaviti dopunski pisani podnesak o svim pitanjima proizašlima iz rasprave.

               Članak 10.

               Pitanja u pisanom obliku

               1.Arbitražno vijeće može u svakom trenutku tijekom postupka uputiti pitanja u pisanom obliku jednoj stranci ili objema strankama. Svaka stranka prima primjerak svih pitanja koje je uputilo arbitražno vijeće.

               2.Svaka stranka dostavlja drugoj stranci i primjerak svojeg pisanog odgovora na pitanja arbitražnog vijeća. Svaka stranka ima mogućnost u pisanom obliku dostaviti svoje primjedbe na odgovor druge stranke u roku od pet dana od datuma navedenog odgovora.

               Članak 11.

               Transparentnost i povjerljivost

               1.Svaka stranka i arbitražno vijeće osiguravaju povjerljivost informacija koje je arbitražnom vijeću dostavila druga stranka i koje je potonja odredila kao povjerljive. Ako podnesak koji stranka dostavi arbitražnom vijeću sadržava povjerljive informacije, ta stranka u roku od petnaest dana od dostavljanja podneska dostavlja i verziju tog podneska koja nije povjerljiva i koja se može objaviti.

               2.Ovim se Poslovnikom ne sprečava stranku da javnosti priopći svoja stajališta, pod uvjetom da, prilikom upućivanja na informacije koje je dostavila druga stranka, ne otkriva informacije koje je druga stranka označila povjerljivima.

               3.Arbitražno vijeće sastaje se na zatvorenoj sjednici ako podnesak i argumenti stranke sadržavaju povjerljive poslovne informacije. Stranke poštuju povjerljivost rasprava arbitražnog vijeća ako se održavaju na zatvorenoj sjednici.

               Članak 12.

               Kontakti ex parte

               1.Arbitražno vijeće ne sastaje se sa strankom niti s njom kontaktira u odsutnosti druge stranke.

               2.Nijedan arbitar ne smije raspravljati o aspektima spornog pitanja postupka s jednom strankom ili više njih u odsutnosti drugih arbitara.

               Članak 13.

               Podnesci amicus curiae

               1.Nevladine osobe s poslovnim nastanom na području stranke mogu arbitražnom vijeću dostaviti podneske amicus curiae u skladu sa stavcima od 2. do 5.

               2.Ako se stranke ne dogovore drukčije u roku od pet dana od datuma osnivanja arbitražnog vijeća, arbitražno vijeće može primati dobrovoljne podneske u pisanom obliku, pod uvjetom da su dostavljeni u roku od deset dana od datuma osnivanja arbitražnog vijeća, da se izravno odnose na problem koji arbitražno vijeće razmatra i da ni u kojem slučaju ti podnesci nisu dulji od petnaest tipkanih stranica, uključujući priloge.

               3.U svakom podnesku predstavlja se fizička ili pravna osoba koja dostavlja podnesak, uključujući prirodu njezinih aktivnosti i izvor njezina financiranja, i navodi se priroda interesa koji ta osoba ima u arbitražnom postupku. Podnesak se piše na jezicima koje stranke odaberu u skladu s člankom 16. stavkom 1. i člankom 16. stavkom 2 ovog Poslovnika.

               4.Podnesci se dostavljaju strankama kako bi mogle iznijeti svoje primjedbe. Stranke mogu, u roku od deset dana od slanja obavijesti, svoje primjedbe dostaviti arbitražnom vijeću.

               5.Arbitražno vijeće u svojoj odluci navodi sve zaprimljene podneske koji su u skladu s ovim Poslovnikom. Arbitražno vijeće u svojoj odluci nije obvezno navesti argumente iznesene u tim podnescima. Arbitražno vijeće dostavlja svaki zaprimljeni podnesak strankama kako bi one mogle podnijeti svoje primjedbe.

               Članak 14.

               Hitni slučajevi

               U hitnim slučajevima iz članka 52. stavka 2. Sporazuma arbitražno vijeće, nakon savjetovanja sa strankama, prema potrebi prilagođava rokove iz ovog Poslovnika i obavješćuje stranke o tim prilagodbama.

               Članak 15.

               Troškovi

               1.Svaka stranka snosi svoje troškove sudjelovanja u postupku arbitraže.

               2.Stranka protiv koje je izjavljen prigovor odgovorna je za logističko upravljanje arbitražnim postupkom, prije svega za organizaciju rasprava, te snosi sve troškove koji se odnose na logističko upravljanje raspravom. Međutim, stranke zajednički i ravnopravno dijele ostale upravne troškove postupka, uključujući naknadu i troškove arbitara te naknadu i troškove njihovih pomoćnika.

               Članak 16.

               Radni jezik postupka, pismeno i usmeno prevođenje

               1.Za vrijeme savjetovanja iz članka 50. stavka 2. Sporazuma, a najkasnije tijekom sastanka iz članka 5. stavka 1. ovog Poslovnika, stranke se nastoje dogovoriti o zajedničkom radnom jeziku postupaka pred arbitražnim vijećem.

               2.Ako se stranke ne uspiju dogovoriti o zajedničkom radnom jeziku, svaka stranka snosi troškove prijevoda svojih pisanih podnesaka na jezik koji je odabrala druga stranka, osim ako su podnesci napisani na jednom od radnih jezika WTO-a. Stranka protiv koje je izjavljen prigovor zadužena je za prijevod usmenih podnesaka na jezike koje su odabrale stranke.

               3.Izvješća i odluke arbitražnog vijeća predaju se na jednom ili više jezika koje su odabrale stranke. Ako se stranke nisu dogovorile o zajedničkom radnom jeziku, privremeno i završno izvješće arbitražnog vijeća sastavlja se na jednom od radnih jezika WTO-a.

               4.Sve troškove prijevoda odluke arbitražnog vijeća na jedan ili više jezika koje su odabrale stranke snose ravnopravno.

               5.Stranka može dostaviti primjedbe o točnosti bilo kojeg prijevoda dokumenta izrađenog u skladu s ovim Poslovnikom.

               6.Svaka stranka snosi troškove prijevoda svojih pisanih podnesaka. Stranke ravnopravno snose sve troškove prijevoda odluke.

               Članak 17.

               Računanje rokova

               Svi rokovi utvrđeni u glavi V. (Izbjegavanje i rješavanje sporova) Sporazuma i u ovom Poslovniku, uključujući rokove u kojima arbitražna vijeća moraju priopćiti svoje odluke, mogu se izmijeniti uz obostranu suglasnost stranaka, a računaju se u kalendarskim danima od dana nakon radnje ili činjenice na koje se odnose, osim ako je drukčije određeno.

               Članak 18.

               Drugi postupci

               Rokovi utvrđeni ovim Poslovnikom prilagođavaju se u skladu s posebnim rokovima predviđenima za donošenje odluke arbitražnog vijeća u postupcima iz članaka od 54. do 57. Sporazuma.

               Prilog Poslovniku za rješavanje sporova

               KODEKS PONAŠANJA ZA ARBITRE

               Članak 1.

               Definicije

               Za potrebe ovog kodeksa ponašanja:

               –„arbitar”: znači član arbitražnog vijeća osnovanog na temelju članka 50. Sporazuma;

               –„pomoćnik”: znači fizička osoba koja prema uvjetima imenovanja arbitra za njega obavlja istraživanja ili mu pomaže u obavljanju dužnosti;

               –„kandidat”: znači osoba čije je ime na popisu arbitara iz članka 64. Sporazuma i koja se uzima u obzir prilikom odabira arbitra na temelju članka 50. Sporazuma;

               –„posrednik”: znači fizička osoba koja vodi postupak mirenja u skladu s člankom 48. Sporazuma;

               –„osoblje” znači: u pogledu arbitra, znači fizičke osobe koje su pod vodstvom i nadzorom arbitra, osim pomoćnikâ.

               Članak 2.

               Temeljna načela

               1.Radi očuvanja integriteta i nepristranosti mehanizma za rješavanje sporova, svaki kandidat i arbitar:

               a)mora biti upoznat s ovim Kodeksom ponašanja;

               b)mora biti neovisan i nepristran;

               c)mora izbjegavati izravan ili neizravan sukob interesa;

               d)mora izbjegavati neprimjereno postupanje i bilo kakve aktivnosti koje bi davale dojam neprimjerenog postupanja ili pristranosti;

               e)mora poštovati najviše standarde ponašanja i

               f)ne smije biti podložan vlastitim interesima, vanjskim pritiscima, političkim interesima, zahtjevima javnosti, odanosti stranci ili strahu od kritike.

               2.Arbitar ne smije, izravno ni neizravno, preuzeti nikakve obveze niti prihvatiti nikakve povlastice koje bi utjecale, ili davale dojam da na bilo koji način utječu, na ispravno obavljanje njegovih dužnosti.

               3.Arbitar svoj položaj u arbitražnom vijeću ne iskorištava za ostvarivanje osobnog ili privatnog interesa. Arbitar izbjegava radnje kojima se može stvoriti dojam da druge osobe mogu utjecati na njega.

               4.Arbitar ne dopušta da sadašnji ili prijašnji financijski, poslovni, profesionalni, osobni ili društveni odnosi ili odgovornosti utječu na njegovo ponašanje ili prosudbu.

               5.Arbitar izbjegava uspostavljanje bilo kakvih odnosa ili stjecanje bilo kakvih financijskih interesa koji bi mogli utjecati na njegovu nepristranost ili opravdano stvoriti dojam neprimjerenog ponašanja ili pristranosti.

               Članak 3.

               Obveze otkrivanja informacija

               1.Prije nego što se potvrdi njegov izbor za arbitra u skladu s člankom 50. Sporazuma, kandidat otkriva sve interese, odnose ili pitanja koji bi mogli ugroziti njegovu neovisnost ili nepristranost ili koji bi mogli opravdano stvoriti dojam neprimjerenog ponašanja ili pristranosti tijekom postupka.

               2.Kandidat u tu svrhu poduzima napore u najvećoj mogućoj mjeri kako bi stekao saznanja o postojanju takvih interesa, odnosa i poslova, uključujući financijske interese, profesionalne interese, interese zaposlenja ili obiteljske interese.

               3.Obveza otkrivanja na temelju stavka 1. trajna je obveza te su svi arbitri dužni otkriti sve takve interese, odnose ili poslove koji se mogu pojaviti u bilo kojoj fazi postupka.

               4.Kandidat ili arbitar obavješćuje Odbor za SGP o svim pitanjima koja se odnose na postojeća ili moguća kršenja ovog Kodeksa ponašanja čim o njima stekne saznanje, kako bi ih stranke mogle razmotriti.

               Članak 4.

               Dužnosti arbitara

               1.Nakon što prihvati imenovanje arbitar je na raspolaganju i obavlja svoje dužnosti tijekom cijelog postupka temeljito, brzo, pravedno i s dužnom pažnjom.

               2.Arbitar razmatra samo ona pitanja koja su se pojavila u postupku i koja su potrebna za donošenje odluke i ne može prenijeti tu dužnost na drugu osobu.

               3.Arbitar poduzima sve potrebne mjere kako bi osigurao da su njegov pomoćnik i njegovo osoblje upoznati s člancima 2., 3., 4. i 6. ovog Kodeksa ponašanja te da ih se pridržavaju.

               Članak 5.

               Obveze bivših arbitara

               Svi bivši arbitri moraju izbjegavati aktivnosti koje mogu stvoriti dojam kako su u obavljanju svojih dužnosti bili pristrani ili imali koristi od odluka arbitražnog vijeća.

               Članak 6.

               Povjerljivost

               1.Arbitri odnosno bivši arbitri nikada ne otkrivaju i ne upotrebljavaju informacije koje nisu za javnost, a koje se odnose na postupak ili su za njih saznali tijekom postupka, osim za potrebe tog postupka, i ni u kojem slučaju takve informacije ne otkrivaju i ne upotrebljavaju za ostvarivanje osobne koristi, korist za druge ili naštetili tuđim interesima.

               2.Arbitar ne otkriva odluku arbitražnog vijeća ni njezine dijelove dok se ona ne objavi u skladu s člankom 63. Sporazuma.

               3.Arbitar odnosno bivši arbitar nikada ne objavljuje podatke o vijećanju arbitražnog vijeća ili o stajalištu bilo kojeg člana vijeća.

               Članak 7.

               Troškovi

               Svaki arbitar vodi bilješke o vremenu koje je posvetio postupku i svojim troškovima, o vremenu i troškovima svojeg pomoćnika, te strankama podnosi konačni račun.

               Članak 8.

               Miritelji

               Ovaj kodeks ponašanja primjenjuje se mutatis mutandis na miritelje.