               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 11.10.2019.
            COM(2019) 460 final
            2019/0219(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Odboru za usluge i ulaganja osnovanom Sveobuhvatnim gospodarskim i trgovinskim sporazumom (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, u vezi s donošenjem pravila o medijaciji koja će primjenjivati stranke u sporu u ulagačkim sporovima

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Unije u Odboru za usluge i ulaganja osnovanom Sveobuhvatnim gospodarskim i trgovinskim sporazumom (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, u vezi s predviđenim donošenjem odluke o pravilima o medijaciji koja će primjenjivati stranke u sporu u ulagačkim sporovima.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Sveobuhvatni gospodarski i trgovinski sporazum (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane

               Cilj je Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane („Sporazum”) liberalizacija i olakšavanje trgovine i ulaganja te promicanje bližeg gospodarskog odnosa između Europske unije i Kanade („stranke”). Sporazum je potpisan 30. listopada 2016. i privremeno se primjenjuje od 21. rujna 2017.

               2.2.Odbor za usluge i ulaganja

               Odbor za usluge i ulaganja osnovan je na temelju članka 26.2. stavka 1. točke (b) Sporazuma, a bavi se, među ostalim, pitanjima prekograničnog ulaganja. U skladu s člankom 8.44. stavkom 1. Sporazuma Odbor za usluge i ulaganja služi kao forum za savjetovanje stranaka o pitanjima povezanima s osmim poglavljem (Ulaganja) Sporazuma, uključujući poteškoće koje bi mogle nastati u provedbi osmog poglavlja (Ulaganja) Sporazuma i moguća poboljšanja osmog poglavlja (Ulaganja) Sporazuma, posebno uzimajući u obzir iskustva stečena i napredak postignut u drugim međunarodnim forumima i u okviru drugih sporazuma stranaka.

               U skladu s člankom 26.2. stavkom 4. Sporazuma Odbor za usluge i ulaganja sastaje se jednom godišnje, osim ako je u Sporazumu propisano drugačije ili ako supredsjedatelji odluče drukčije. Dodatni sastanci mogu se održavati na zahtjev stranke ili Zajedničkog odbora CETA-e. Odborom za usluge i ulaganja supredsjedaju predstavnici stranaka. Odbor uzajamnom suglasnošću utvrđuje raspored sastanaka i dnevni red. Može utvrditi i mijenjati vlastiti poslovnik ako to smatra primjerenim. Može predložiti nacrte odluka koje će donijeti Zajednički odbor CETA-e ili donositi odluke ako je to propisano u ovom Sporazumu.

               U skladu s pravilom 10.2. poslovnika Zajedničkog odbora CETA-e i specijaliziranih odbora, uključujući Odbor za usluge i ulaganja,
                  1
                u razdoblju između sastanaka Odbor za usluge i ulaganja može donositi odluke ili preporuke pisanim postupkom ako stranke Sporazuma tako odluče na temelju uzajamne suglasnosti. U tu će svrhu supredsjedatelji proslijediti tekst prijedloga pisanim putem članovima Odbora za usluge i ulaganja u skladu s pravilom 7. te će članovima dati rok za iznošenje zabrinutosti ili željenih izmjena. Po isteku roka, doneseni prijedlozi priopćit će se u skladu s pravilom 7. i unijeti u zapisnik sa sljedećeg sastanka.

               2.3.Predviđeni akt Odbora za usluge i ulaganja

               Odbor za usluge i ulaganja treba donijeti odluku o pravilima o medijaciji koja će primjenjivati stranke u sporu u ulagačkim sporovima („predviđeni akt”).

               Svrha predviđenog akta jest provedba Sporazuma uspostavom mehanizma medijacije da bi se olakšalo pronalaženje uzajamno dogovorenog rješenja između stranaka u ulagačkom sporu primjenom sveobuhvatnog i brzog postupka uz pomoć medijatora.

               Predviđeni akt postat će obvezujući za stranke.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Kako je propisano stavkom 6. točkom (f) Zajedničkog instrumenta za tumačenje Sporazuma, Europska unija i njezine države članice i Kanada sporazumjele su se da odmah započnu s daljnjim radom na provedbi odredaba Sporazuma u području rješavanja ulagačkih sporova, takozvanog „sustava sudova za ulaganja”
                  2
               .

               U skladu s člankom 8.44. stavkom 3. točkom (c) Sporazuma „[O]dbor za usluge i ulaganja može, u dogovoru sa strankama i nakon što svaka od njih ispuni svoje unutarnje zahtjeve i postupke, donijeti pravila o medijaciji koja će primjenjivati stranke u sporu u skladu s člankom 8.20.”.

               Predviđenim aktom provodi se članak 8.44. stavak 3. točka (c) Sporazuma tako što se uključuju detaljna pravila o pokretanju postupka medijacije (članak 3.); imenovanju medijatora (članak 4.); postupku medijacije (članak 5.); provedbi uzajamno dogovorenog rješenja (članak 6.); povezanosti s rješavanjem sporova (članak 7.); rokovima (članak 8.) i troškovima (članak 9.) postupka medijacije. Predviđeni akt stupit će na snagu na dan stupanja na snagu Sporazuma (članak 10.).

               Prijedlog je usklađen s drugim inicijativama za provedbu sustava sudova za ulaganja CETA-e. Točnije, od lipnja 2018. Komisija surađuje s državama članicama u Odboru Vijeća za trgovinsku politiku (usluge i ulaganja) te s Kanadom u vezi s paketom četiriju nacrta odluka u pogledu:

               –pravila kojima se utvrđuju administrativna i organizacijska pitanja povezana s radom Žalbenog suda u skladu s člankom 8.28. stavkom 7. Sporazuma;

               –kodeksa ponašanja za članove Suda, Žalbenog suda i medijatore u skladu s člankom 8.44. stavkom 2. Sporazuma;

               –pravila o medijaciji koja će primjenjivati stranke u sporu u skladu s člankom 8.44. stavkom 3. točkom (c) Sporazuma; i

               –pravila o postupku donošenja tumačenja u skladu s člankom 8.31. stavkom 3. i člankom 8.44. stavkom 3. točkom (a) Sporazuma.

               Nastavlja se s radom u ostalim područjima provedbe sustava sudova za ulaganja. Kao što je propisano stavkom 6. točkom (f) Zajedničkog instrumenta za tumačenje Sporazuma, „[z]ajednički cilj jest dovršiti taj rad do stupanja na snagu CETA-e”.

               Stoga je, kako bi se osigurala djelotvorna provedba Sporazuma, primjereno utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Odboru za usluge i ulaganja o predviđenom aktu.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) propisuje se donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava koja se primjenjuju na predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali „mogu presudno utjecati na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  3
               .

               4.1.2.Primjena u ovom slučaju

               Odbor za usluge i ulaganja tijelo je osnovano sporazumom, točnije Sveobuhvatnim gospodarskim i trgovinskim sporazumom (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane („Sporazum”).

               Akt koji Odbor za usluge i ulaganja treba donijeti jest akt koji proizvodi pravne učinke. Predviđeni akt obvezujući je za stranke na temelju međunarodnog prava u skladu s člankom 26.2. stavkom 4. Sporazuma.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti izmjenjuje institucionalni okvir Sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena u ovom slučaju

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na zajedničku trgovinsku politiku.

               Stoga su materijalna pravna osnova predložene odluke članak 207. stavak 3. i članak 207. stavak 4. prvi podstavak UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebali bi biti članak 207. stavak 3. i članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               5.Vjerodostojni jezici i objava predviđenog akta

               S obzirom na to da će se aktom Odbora za usluge i ulaganja provesti Sporazum u pogledu rješavanja ulagačkih sporova između ulagatelja i država, taj je akt potrebno donijeti na svim vjerodostojnim jezicima Sporazuma
                  4
                te ga nakon donošenja objaviti u Službenom listu Europske unije.

               2019/0219 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Odboru za usluge i ulaganja osnovanom Sveobuhvatnim gospodarskim i trgovinskim sporazumom (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, u vezi s donošenjem pravila o medijaciji koja će primjenjivati stranke u sporu u ulagačkim sporovima

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 3. i članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s njegovim člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Odlukom Vijeća (EU) 2017/37
                  5
                propisuje se potpisivanje, u ime Europske unije, Sveobuhvatnoga gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane („Sporazum”). Sporazum je potpisan 30. listopada 2016.

               (2)Odlukom Vijeća (EU) 2017/38
                  6
                propisuje se privremena primjena dijelova Sporazuma, uključujući uspostavu Odbora za usluge i ulaganja. Sporazum se privremeno primjenjuje od 21. rujna 2017.

               (3)U skladu s člankom 26.2. stavkom 4. Sporazuma Odbor za usluge i ulaganja može donositi odluke u slučajevima propisanima Sporazumom.

               (4)U skladu s člankom 8.44. stavkom 3. točkom (c) Sporazuma Odbor za usluge i ulaganja treba donijeti odluku o pravilima za medijaciju koja će primjenjivati stranke u sporu u ulagačkim sporovima.

               (5)Stoga je, kako bi se osigurala djelotvorna provedba Sporazuma, primjereno utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Odboru za usluge i ulaganja na temelju priloženog nacrta odluke Odbora za usluge i ulaganja o pravilima o medijaciji,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Europske unije u Odbora za usluge i ulaganja u vezi s donošenjem odluke o pravilima za medijaciju koja će primjenjivati stranke u sporu u ulagačkim sporovima temelji se na nacrtu odluke Odbora za usluge i ulaganja koji je priložen ovoj Odluci Vijeća.

               Članak 2.

               1.Odluka Odbora za usluge i ulaganja donosi se na svim vjerodostojnim jezicima Sporazuma.

               2.Nakon donošenja Odluka Odbora za usluge i ulaganja objavljuje se u Službenom listu Europske unije.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Odluka 001/2018 Zajedničkog odbora CETA-e od 26. rujna 2018. o donošenju poslovnika Zajedničkog odbora CETA-e i specijaliziranih odbora (SL L 190, 27.7.2018., str. 13.), dostupno na internetskim stranicama Glavne uprave za trgovinu
                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2019/february/tradoc_157677.pdf
                  .

                     (2)

                        Zajednički instrument za tumačenje Sveobuhvatnoga gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade i Europske unije i njezinih država članica (SL L 11, 14.1.2017., str. 3.).

                     (3)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točke od 61. do 64.

                     (4)

                        U skladu s člankom 30.11. (Vjerodostojni tekstovi) Sporazuma, Sporazum je sastavljen u dva primjerka na bugarskom, hrvatskom, češkom, danskom, nizozemskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, njemačkom, grčkom, mađarskom, talijanskom, latvijskom, litavskom, malteškom, poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom i švedskom jeziku, pri čemu je svaka od tih verzija jednako vjerodostojna.

                     (5)

                        Odluka Vijeća (EU) 2017/37 od 28. listopada 2016. o potpisivanju, u ime Europske unije, Sveobuhvatnoga gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane (SL L 11, 14.1.2017., str. 1.).

                     (6)

                        Odluka Vijeća (EU) 2017/38 od 28. listopada 2016. o privremenoj primjeni Sveobuhvatnoga gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane (SL L 11, 14.1.2017., str. 1080.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 11.10.2019.
            COM(2019) 460 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Odboru za usluge i ulaganja osnovanom Sveobuhvatnim gospodarskim i trgovinskim sporazumom (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane, u vezi s donošenjem pravila o medijaciji koja će primjenjivati stranke u sporu u ulagačkim sporovima

               PRILOG

               NACRT

               ODLUKE br. […/2019] ODBORA ZA USLUGE I ULAGANJA

               od…

               o donošenju pravila o medijaciji koja će primjenjivati stranke u sporu u ulagačkim sporovima

               ODBOR ZA USLUGE I ULAGANJA CETA-e,

               uzimajući u obzir članak 26.2. stavak 1. točku (b) Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma između Kanade, s jedne strane, i Europske unije i njezinih država članica, s druge strane („Sporazum”),

               budući da se člankom 8.44. stavkom 3. točkom (c) Sporazuma propisuje da Odbor za usluge i ulaganja CETA-e može donijeti pravila o medijaciji koja će primjenjivati stranke u sporu kako je navedeno u članku 8.20. (Medijacija) Sporazuma,

               DONIO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Definicije

               Za potrebe ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)definicije u članku 1.1. (Definicije opće primjene) prvog poglavlja (Opće definicije i početne odredbe) Sporazuma;

               (b)definicije u članku 8.1. (Definicije) osmog poglavlja (Ulaganja) Sporazuma;

               (c)„suglasnost za medijaciju” znači suglasnost dana u skladu s člankom 3. stavkom 4. ove Odluke; i

               (d)„medijator” znači osoba koja provodi medijaciju u skladu s člankom 8.20. (Medijacija) Sporazuma.

               Članak 2.

               Cilj i područje primjene

               Cilj je ovog mehanizma medijacije olakšati pronalaženje uzajamno dogovorenog rješenja sveobuhvatnim i žurnim postupkom posredstvom medijatora.

               Članak 3.

               Pokretanje postupka

               1.Stranka u sporu u bilo kojem trenutku može zahtijevati da se započne postupak medijacije. Takav se zahtjev u pisanom obliku šalje drugoj stranci u sporu.

               2.Zahtjev se upućuje Europskoj uniji ako se odnosi na navodno kršenje Sporazuma koje su počinila tijela Europske unije ili tijela država članica Europske unije te tuženik nije utvrđen u skladu s člankom 8.21. (Utvrđivanje tuženika za sporove s Europskom unijom ili njezinim državama članicama) Sporazuma. Ako se zahtjev prihvati, u odgovoru se navodi hoće li Europska unija ili predmetna država članica biti stranka u sporu u medijaciji
                  1
               .

               3.Stranka u sporu kojoj je upućen zahtjev u dobroj ga namjeri razmatra te ga prihvaća ili odbija u pisanom obliku u roku od 10 dana od primitka.

               4.Ako su stranke u sporu suglasne s postupkom medijacije, potpisuju suglasnost za medijaciju u pisanom obliku, u kojoj se utvrđuju pravila koja dogovore stranke u sporu i koja obuhvaćaju pravila iz ove Odluke. Suglasnost za medijaciju može obuhvaćati dogovor da se ne započinje ili ne nastavlja daljnji postupak rješavanja sporova u vezi s problemima ili sporovima koji su predmet postupka medijacije:

               (a)dok je postupak medijacije u tijeku; ili

               (b)ako su stranke u sporu postigle uzajamno dogovoreno rješenje.

               Dogovor u skladu sa stavkom 4. točkom (b) prestaje se primjenjivati ako stranka u sporu ili obje stranke u sporu pisanu obavijest o prekidu postupka medijacije dostave pisanim putem medijatoru i drugoj stranci u sporu.

               Članak 4.

               Imenovanje medijatora

               1.Ako su obje stranke u sporu suglasne s postupkom medijacije, imenuje se medijator u skladu s postupkom utvrđenim u članku 8.20. stavku 3. Sporazuma. Stranke u sporu nastoje se dogovoriti o medijatoru najkasnije 15 dana nakon primitka odgovora na zahtjev. Takav dogovor može podrazumijevati da medijatora imenuju članovi Suda uspostavljenog u skladu s člankom 8.27. stavkom 2. Sporazuma ili članovi Žalbenog suda uspostavljenog u skladu s člankom 8.28. stavkom 3. Sporazuma.

               2.Stranke u sporu mogu se na temelju pisane suglasnosti dogovoriti o zamjeni medijatora. Ako medijator odstupi s dužnosti, nesposoban je ili na neki drugi način ne može obavljati svoje dužnosti, imenuje se novi medijator u skladu s člankom 8.20. stavkom 3. Sporazuma i u skladu sa stavkom 1.

               3.Medijator nije državljanin nijedne stranke, osim ako se stranke u sporu dogovore drukčije.

               4.U skladu s Odlukom Odbora za usluge i ulaganja CETA-e o kodeksu ponašanja za članove Suda, Žalbenog suda i medijatore, medijator pomaže strankama u sporu da postignu uzajamno dogovoreno rješenje.

               Članak 5.

               Pravilnik o medijaciji

               1.U roku od 10 dana od imenovanja medijatora, stranka u sporu koja je pozvala na postupak medijacije u pisanom obliku dostavlja medijatoru i drugoj stranci u sporu detaljan opis problema. Druga stranka u sporu može u roku od 20 dana od datuma dostave tog podneska u pisanom obliku dostaviti svoje primjedbe na opis problema. Bilo koja od stranaka u sporu može u svoj opis ili svoje primjedbe uključiti bilo koju informaciju koju smatra relevantnom.

               2.Medijator može odlučiti o najprimjerenijem načinu razjašnjavanja predmetnog problema. Medijator posebno može organizirati sastanke između stranaka u sporu, savjetovati se sa strankama u sporu zajednički ili pojedinačno, tražiti pomoć odgovarajućih stručnjaka i dionika ili se s njima savjetovati te pružati strankama u sporu dodatnu potporu koju one zatraže. Međutim prije nego što zatraži pomoć odgovarajućih stručnjaka i dionika ili se s njima savjetuje, medijator se savjetuje sa strankama u sporu.

               3.Medijator može ponuditi savjet i predložiti rješenje na razmatranje strankama u sporu, koje mogu prihvatiti ili odbiti predloženo rješenje ili mogu dogovoriti drugo rješenje. Međutim medijator ne smije odlučivati u pogledu usklađenosti sporne mjere sa Sporazumom.

               4.Postupak se odvija na državnom području stranke koja je stranka u sporu ili, na temelju uzajamne suglasnosti stranaka, na nekom drugom mjestu odnosno na neki drugi način.

               5.Stranke u sporu nastoje postići uzajamno dogovoreno rješenje u roku od 60 dana od imenovanja medijatora. U očekivanju konačnog sporazuma stranke mogu razmotriti moguća privremena rješenja.

               6.Na zahtjev stranaka medijator pismenim putem upućuje strankama u sporu nacrt činjeničnog izvješća sa sažetkom 1. sporne mjere u tom postupku; 2. primijenjenog postupka; i 3. svakog uzajamno dogovorenog rješenja koje je postignuto kao konačni ishod postupka, uključujući moguća privremena rješenja. Medijator strankama u sporu daje mogućnost da u roku od 15 dana iznesu primjedbe na nacrt izvješća. Nakon što je uzeo u obzir primjedbe stranaka u sporu koje su one predale u roku, medijator strankama u sporu u roku od 15 dana pismenim putem dostavlja završno činjenično izvješće. Činjenično izvješće ne sadržava tumačenje Sporazuma.

               7.U skladu s člankom 8.20. stavkom 5. Sporazuma, postupak je završen pisanom izjavom jedne ili obiju stranaka u sporu, koja se dostavlja pisanim putem medijatoru i drugoj stranci u sporu, na datum slanja obavijesti.

               Članak 6.

               Provedba uzajamno dogovorenog rješenja

               1.Ako stranke u sporu postignu uzajamno dogovoreno rješenje, svaka stranka u sporu poduzima mjere potrebne za provedbu uzajamno dogovorenog rješenja u dogovorenom roku.

               2.Stranka u sporu koja provodi mjeru u pisanom obliku obavješćuje drugu stranku u sporu o svim koracima ili mjerama poduzetima za provedbu uzajamno dogovorenog rješenja.

               Članak 7.

               Povezanost s rješavanjem sporova

               1.Postupak u okviru ovog mehanizma medijacije ne služi kao osnova za postupke rješavanja sporova u skladu sa Sporazumom ili drugim sporazumom. Stranka u sporu se u takvim postupcima rješavanja sporova ne oslanja na sljedeće i ne iznosi sljedeće kao dokaz niti sudsko tijelo razmatra sljedeće:

               (a)stajališta, priznanja ili mišljenja koja je zauzela druga stranka u sporu tijekom postupka medijacije;

               (b)činjenicu da je druga stranka u sporu izrazila svoju spremnost da prihvati rješenje za mjeru koja je predmet medijacije;

               (c)savjete, prijedloge ili mišljenja medijatora; ili

               (d)sadržaj nacrta ili završnog činjeničnog izvješća medijatora.

               2.U skladu s člankom 3. stavkom 4. ove Odluke, mehanizmom medijacije ne dovode se u pitanje prava i obveze stranaka i stranaka u sporu u skladu s odjeljkom F (Rješavanje ulagačkih sporova između ulagatelja i država) i dvadeset devetim poglavljem (Rješavanje sporova).

               3.Suglasnost za medijaciju stranaka u sporu i njihova uzajamno dogovorena rješenja javno su dostupni. Međutim javno objavljena verzija ne smije sadržavati informacije koje je stranka u sporu odredila kao povjerljive. Ako se stranke u sporu ne dogovore drukčije, svi su ostali koraci postupka medijacije povjerljivi, uključujući savjete i predložena rješenja. Međutim bilo koja od stranaka u sporu može učiniti javno dostupnom činjenicu da je medijacija u tijeku.

               Članak 8.

               Rokovi

               Stranke u sporu mogu sporazumno izmijeniti sve rokove iz ove Odluke.

               Članak 9.

               Troškovi

               1.Svaka stranka u sporu snosi svoje troškove sudjelovanja u postupku medijacije.

               2.Stranke u sporu zajednički i ravnopravno dijele organizacijske troškove, uključujući naknadu i troškove za medijatora. Naknada za medijatora u skladu je s naknadom predviđenom za članove Suda iz članka 8.27. stavka 14. Sporazuma.

               Članak 10.

               Stupanje na snagu

               Ova se Odluka objavljuje i stupa na snagu danom stupanja na snagu odjeljka F (Rješavanje ulagačkih sporova između ulagatelja i država) osmog poglavlja (Ulaganja) Sporazuma; pod uvjetom da su stranke razmijenile pisane obavijesti diplomatskim putem te time potvrdile da su ispunile potrebne unutarnje zahtjeve i postupke.

               Sastavljeno u … dana …

                     (1)

                        Podrazumijeva se da, ako se zahtjev odnosi na tretman Europske unije, stranka u sporu u medijaciji je Europska unija te je svaka država članica u cijelosti uključena u medijaciju. Ako se zahtjev odnosi isključivo na tretman države članice, stranka u sporu u medijaciji je predmetna država članica, osim ako se njime zahtijeva da Europska unija bude stranka u sporu.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 31.10.2019.
            COM(2019) 556 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru za provedbu osnovanom na temelju članka 18. Sporazuma o dobrovoljnom partnerstvu između Europske unije i Socijalističke Republike Vijetnama o izvršavanju zakonodavstva, upravljanju i trgovini u području šuma u pogledu donošenja poslovnika Zajedničkog odbora za provedbu

               PRILOG

               POSLOVNIK ZAJEDNIČKOG ODBORA ZA PROVEDBU

               u okviru Sporazuma o dobrovoljnom partnerstvu između Europske unije i Socijalističke Republike Vijetnama o izvršavanju zakonodavstva, upravljanju i trgovini u području šuma (dalje u tekstu „Sporazum”)

               Članak 1.

               Sastav i predsjednik

               1. Sastav Zajedničkog odbora za provedbu predviđen je člankom 18. Sporazuma.

               2. Zajedničkim odborom za provedbu zajedno predsjedaju voditelj Delegacije Europske unije u Socijalističkoj Republici Vijetnamu u ime Europske unije i zamjenik ministra Ministarstva poljoprivrede i ruralnog razvoja u ime Socijalističke Republike Vijetnama (dalje u tekstu „stranke”).

               Članak 2.

               Zastupanje

               Svaka stranka dužna je pravodobno obavijestiti drugu stranku o predviđenom sastavu svoje Delegacije prije svakog sastanka Zajedničkog odbora za provedbu.

               Članak 3.

               Promatrači i stručnjaci

               Predsjednici Zajedničkog odbora za provedbu mogu, u dogovoru sa strankama, pozvati stručnjake i promatrače da sudjeluju na njegovim sastancima kako bi pružili informacije o određenim temama te, ako je potrebno, kako bi informirali o provedbi Sporazuma.

               Članak 4.

               Radne skupine i pomoćna tijela

               Stranke Zajedničkog odbora za provedbu mogu sporazumno uspostaviti radne skupine ili ostala pomoćna tijela, uključujući:

               i. zajedničke sastanke stručnjaka kako bi poduprli rad Zajedničkog odbora za provedbu na tehničkoj razini i istražili tehničke probleme ako bude potrebno;

               ii. bilo koja druga tijela koja Zajednički odbor za provedbu smatra primjerenima.

               Članak 5.

               Tajništvo

               Dužnosnik Delegacije Europske unije u Socijalističkoj Republici Vijetnamu i službenik Uprave za šumarstvo u okviru Ministarstva poljoprivrede i ruralnog razvoja Socijalističke Republike Vijetnama zajednički djeluju kao tajništvo Zajedničkog odbora za provedbu kako bi pružili administrativnu podršku Zajedničkom odboru za provedbu i tijelima koja Odbor odluči osnovati.

               Članak 6.

               Korespondencija

               1. Predstavnici stranaka odgovorni za službenu komunikaciju u vezi s provedbom Sporazuma su voditelj Delegacije Europske unije u Socijalističkoj Republici Vijetnamu i zamjenik ministra Ministarstva poljoprivrede i ruralnog razvoja Socijalističke Republike Vijetnama kao što je utvrđeno u članku 20. Sporazuma.

               2. Sva korespondencija naslovljena na Zajednički odbor za provedbu upućuje se tajništvu Zajedničkog odbora za provedbu.

               3. Tajništvo osigurava da se sva korespondencija naslovljena na Zajednički odbor za provedbu proslijedi predsjednicima Zajedničkog odbora za provedbu i da se, prema potrebi, proslijedi svim ostalim članovima Zajedničkog odbora za provedbu kao dokumenti iz članka 9. ovog Poslovnika.

               4. Korespondenciju obaju predsjednika Zajedničkog odbora za provedbu primateljima šalje tajništvo i, prema potrebi, prosljeđuje svim ostalim članovima Zajedničkog odbora za provedbu kao dokumente iz članka 9. ovog Poslovnika.

               Članak 7.

               Sastanci

               1. Zajednički odbor za provedbu sastaje se najmanje dvaput godišnje tijekom prve dvije godine te jednom godišnje u narednim godinama, na dan i s dnevnim redom koji su stranke unaprijed usuglasile.

               2. Svaka stranka može zatražiti dodatne sastanke kad god okolnosti to nalažu ako se stranke usuglase. Takvi dodatni sastanci mogu se provoditi u osobnoj nazočnosti ili putem videokonferencije ako se stranke usuglase.

               3. Sastanke Zajedničkog odbora za provedbu saziva tajništvo Zajedničkog odbora za provedbu.

               Članak 8.

               Dnevni red sastanaka

               1. Tajništvo Zajedničkog odbora za provedbu priprema privremeni dnevni red za svaki sastanak Zajedničkog odbora za provedbu na temelju prijedloga stranaka. On se prosljeđuje predsjednicima i članovima Zajedničkog odbora za provedbu najkasnije 15 radnih dana prije početka sastanka.

               2. Dodaci ili promjene dnevnog reda moraju se dostaviti tajništvu najkasnije 10 radnih dana prije početka sastanka, pri čemu se takve točke uključuju u privremeni dnevni red samo ako tajništvo zaprimi relevantne popratne dokumente najkasnije 10 radnih dana prije početka sastanka.

               3. Zajednički odbor za provedbu donosi dnevni red na početku svakog sastanka. U dnevni red moguće je uključiti bilo koju točku koja se ne nalazi na privremenom dnevnom redu ako se stranke usuglase.

               4. U dogovoru sa strankama tajništvo može skratiti rokove naznačene u stavku 1. kako bi se u obzir uzele okolnosti određenog slučaja.

               Članak 9.

               Dokumenti

               Svaka stranka šalje relevantne dokumente tajništvu najkasnije 10 radnih dana prije sljedećeg sastanka Zajedničkog odbora za provedbu. Dokumenti mogu poslati u bilo koje vrijeme prije sljedećeg sastanka Zajedničkog odbora za provedbu ako ne utječu nužno na rasprave Zajedničkog odbora za provedbu.

               Članak 10.

               Odluke i preporuke

               1. Ako za to ima ovlasti na temelju Sporazuma, Zajednički odbor za provedbu donosi odluke i preporuke međusobnim dogovorom.

               2. U razdoblju između sastanaka Zajednički odbor za provedbu može donositi odluke ili preporuke pisanim postupkom ako se stranke usuglase. Pisani postupak sastoji se od razmjene nota između stranaka. Supredsjednici imaju ovlasti razmijeniti takve note i potvrditi dogovor o bilo kojoj odluci ako je potrebno.

               3. Odluke i preporuke Zajedničkog odbora za provedbu naslovljuju se kao „Odluka” odnosno „Preporuka”, iza čega slijede serijski broj, datum donošenja i opis predmeta. U svakoj odluci utvrđuje se datum njezina stupanja na snagu.

               4. Odluke i preporuke koje donese Zajednički odbor za provedbu ovjeravaju predstavnik Europske unije u Socijalističkoj Republici Vijetnamu i Ministarstvo poljoprivrede i ruralnog razvoja u ime Socijalističke Republike Vijetnama.

               5. Odluke i preporuke prosljeđuju se obama predsjednicima kao što je navedeno u članku 20. Sporazuma.

               Članak 11.

               Zapisnik sa sastanaka

               1. Obje stranke zajedno pripremaju zapisnik sa sastanaka na kraju svakog sastanka Zajedničkog odbora za provedbu. Zapisnik sa sastanaka potpisuje se i javno objavljuje.

               2. Zapisnik sa sastanaka uključuje svaku izjavu ili odluku koju bilo koja od stranaka želi uključiti u zapisnik.

               3. Zapisnik sa sastanaka sastavlja se na engleskom i vijetnamskom jeziku.

               Članak 12.

               Misije na terenu

               Ako jedna od stranaka zatraži provedbu zajedničke misije na terenu u vezi sa Sporazumom, obje stranke moraju usuglasiti opis poslova i vremenski okvir misije.

               Članak 13.

               Jezici

               1. Radni jezici Zajedničkog odbora za provedbu su engleski i vijetnamski.

               2. Zajednički odbor za provedbu temelji svoje rasprave i donošenje odluka i preporuka na dokumentima i prijedlozima pripremljenima na engleskom i vijetnamskom.

               Članak 14.

               Troškovi

               Svaka stranka pokriva troškove proizašle iz sudjelovanja na sastancima Zajedničkog odbora za provedbu kako u vezi s osobljem, putnim i boravišnim troškovima tako i u vezi s poštanskim i telekomunikacijskim troškovima.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 31.10.2019.
            COM(2019) 556 final
            2019/0244(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru za provedbu osnovanom na temelju članka 18. Sporazuma o dobrovoljnom partnerstvu između Europske unije i Socijalističke Republike Vijetnama o izvršavanju zakonodavstva, upravljanju i trgovini u području šuma u pogledu donošenja poslovnika Zajedničkog odbora za provedbu

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj prijedlog odnosi se na odluku o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru za provedbu osnovanom u skladu s člankom 18. iz Sporazuma o dobrovoljnom partnerstvu između Europske unije i Socijalističke Republike Vijetnama o izvršavanju zakonodavstva, upravljanju i trgovini u području šuma u vezi s predviđenim donošenjem njegova poslovnika

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Sporazum o dobrovoljnom partnerstvu između Europske unije i Socijalističke Republike Vijetnama o izvršavanju zakonodavstva, upravljanju i trgovini u području šuma

               Cilj je Sporazuma o dobrovoljnom partnerstvu između Europske unije i Socijalističke Republike Vijetnama o izvršavanju zakonodavstva, upravljanju i trgovini u području šuma (dalje u tekstu „Sporazum”) osigurati da se u Europsku uniju iz Socijalističke Republike Vijetnama uvozi samo zakonito proizvedena drvna sirovina i proizvodi od drvne sirovine obuhvaćeni tim sporazumom. To će se postići uspostavom i provedbom vijetnamskog sustava za osiguranje zakonitosti drvne sirovine kojim se provjerava jesu li drvna sirovina i proizvodi od drvne sirovine zakonito proizvedeni te se osigurava izvoz u Uniju isključivo na taj način provjerenih pošiljki. Sporazum je stupio na snagu 1. lipnja 2019.

               2.2.Zajednički odbor za provedbu

               Zajednički odbor za provedbu, kako je predviđeno u članku 18. Sporazuma i detaljnije objašnjeno u Prilogu IX. Sporazumu, olakšava upravljanje, praćenje i preispitivanje tog sporazuma. Zajednički odbor za provedbu također olakšava dijalog i razmjenu informacija među strankama Sporazuma. Zajednički odbor za provedbu donosi odluke konsenzusom. Zajedničkim odborom za provedbu supredsjedaju zamjenik ministra Ministarstva poljoprivrede i ruralnog razvoja te voditelj Delegacije Europske unije u Socijalističkoj Republici Vijetnamu.

               2.3.Predviđeni akt Zajedničkog odbora za provedbu

               U tjednu od 11. do 15. studenoga 2019., za vrijeme svojega prvog sastanka Zajednički odbor za provedbu treba donijeti svoj poslovnik (dalje u tekstu „predviđeni akt”).

               Svrha predviđenog akta je uređivanje načina na koji stranke Sporazuma surađuju u okviru Zajedničkog odbora za provedbu. U njemu se opisuje sastav Zajedničkog odbora za provedbu, mogućnost osnivanja pomoćnih tijela unutar njega, tajništvo te način na koji se organiziraju sastanci. Predviđenim aktom predviđa se da Zajednički odbor za provedbu konsenzusom donosi odluke ili preporuke u okviru pisanog postupka koji se sastoji od razmjene nota, u skladu s ovlastima na temelju Sporazuma.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Predviđenim aktom utvrđuje se stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Zajedničkom odboru za provedbu, a koje je utvrđeno u skladu s člankom 18. Sporazuma u pogledu donošenja poslovnika Zajedničkog odbora za provedbu.

               Stranke Sporazuma postigle su dogovor o nacrtu poslovnika. S obzirom da poslovnik podliježe EU-ovim postupcima donošenja odluka, trebalo bi ga donijeti na prvom sastanku Zajedničkog odbora za provedbu koji je zakazan za studeni 2019.

               Priloženi poslovnik Zajedničkog odbora za provedbu vrlo je sličan onom koji su donijeli zajednički odbori za provedbu utvrđeni drugim sporazumima o dobrovoljnom partnerstvu.

               Donošenje ovog dokumenta ključno je za primjenu odredaba Sporazuma. Konkretnije, ono omogućava Zajedničkom odboru za provedbu provođenje odredaba iz članka 9. (stalne nesuglasice ili poteškoće u savjetovanjima o dozvolama FLEGT), članka 10. (pritužbe neovisnog evaluatora upućene Zajedničkom odboru za provedbu), članka 12. (obavijest o naručivanju neovisne ocjene FLEGT sustava za izdavanje dozvola i preporuka o datumu na koji će FLEGT sustav za izdavanje dozvola započeti s radom) i članka 18. (uspostava i funkcioniranje Zajedničkog odbora za provedbu) Sporazuma te iz Priloga IX. Sporazumu (funkcije Zajedničkog odbora za provedbu).

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali „mogu presudno utjecati na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  1
               .

               4.1.2.Primjena u ovom slučaju

               Zajednički odbor za provedbu je tijelo osnovano na temelju sporazuma, odnosno Sporazuma o dobrovoljnom partnerstvu između Europske unije i Socijalističke Republike Vijetnama o izvršavanju zakonodavstva, upravljanju i trgovini u području šuma.

               Akt koji Zajednički odbor za provedbu treba donijeti akt je koji proizvodi pravne učinke jer se njime uređuje način na koji stranke Sporazuma moraju surađivati u provedbi Sporazuma, uključujući u pogledu mogućeg donošenja izmjena njegovih priloga.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir Sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalnopravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akti imaju dva cilja ili dva elementa te ako se može utvrditi da je jedan od tih dvaju ciljeva ili elemenata glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnopravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena u ovom slučaju

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta uglavnom se odnose na funkcioniranje međunarodnih tijela osnovanih na temelju Sporazuma. Iz toga slijedi da se područje u koje ulazi pobijana odluka treba ocjenjivati s obzirom na Sporazum u cijelosti (predmet C-244/17 Komisija / Vijeće (Kazahstan), ECLI:EU:C:2018:662). Cilj je Sporazuma uspostavljanje pravnog okvira kojim se osigurava da su sva drvna sirovina i od nje dobiveni proizvodi koji su obuhvaćeni ovim Sporazumom i koji se izvoze iz Socijalističke Republike Vijetnama u Europsku uniju zakonito proizvedeni. Glavna sastavnica Sporazuma je zajednička trgovinska politika.

               Stoga je materijalnopravna osnova predložene odluke članak 207. stavak 3. i članak 207. stavak 4. prvi podstavak UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 207. stavak 3. i članak 207. stavak 4. UFEU-a, u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2019/0244 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru za provedbu osnovanom na temelju članka 18. Sporazuma o dobrovoljnom partnerstvu između Europske unije i Socijalističke Republike Vijetnama o izvršavanju zakonodavstva, upravljanju i trgovini u području šuma u pogledu donošenja poslovnika Zajedničkog odbora za provedbu

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 3. i članak 207. stavak 4. prvi podstavak, u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Sporazum o dobrovoljnom partnerstvu između Europske unije i Socijalističke Republike Vijetnama o izvršavanju zakonodavstva, upravljanju i trgovini u području šuma (dalje u tekstu „Sporazum”) sklopljen je Odlukom Vijeća (EU) 2019/854 od 15. travnja 2019.
                  2
                te je stupio na snagu 1. lipnja 2019.

               (2)U skladu s člankom 18. stavkom 3. Sporazuma Zajednički odbor za provedbu Sporazuma donosi svoj poslovnik.

               (3)Zajednički odbor za provedbu na sastanku 13. studenoga 2019. treba donijeti svoj poslovnik.

               (4)Budući da će pravilnik biti obvezujući za Uniju, primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Zajedničkom odboru za provedbu.

               (5)Zajednički odbor za provedbu na prvom bi sastanku trebao donijeti poslovnik koji je priložen ovoj Odluci kako bi se osigurala neometana i transparentna suradnja između Europske unije i Socijalističke Republike Vijetnama od samog početka provedbe Sporazuma, a naposljetku i sustava za izdavanje dozvola za provedbu zakonodavstva, upravljanje i trgovinu u području šuma,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               1.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na prvom sastanku Zajedničkog odbora za provedbu temelji se na nacrtu poslovnika Zajedničkog odbora za provedbu priloženom ovoj Odluci.

               2.Predstavnici Unije uz savjetovanje s državama članicama tijekom koordinacijskih sastanaka na licu mjesta mogu bez daljnje odluke Vijeća dogovoriti manje izmjene nacrta poslovnika priloženog ovoj Odluci s obzirom na razvoj događaja na predstojećoj Konferenciji stranaka.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka / Vijeće, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točke od 61. do 64.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 6.11.2019.
            COM(2019) 575 final
            2019/0248(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Međunarodne pomorske organizacije tijekom 31. zasjedanja Skupštine IMO-a o donošenju izmjena rezolucije A.658(16) o upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva, Postupaka za nadzor države luke iz 2017. (rezolucija A.1119(30)) i Smjernica za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) (rezolucija A.1120(30))

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se Prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje u ime Unije treba zauzeti na 31. zasjedanju Skupštine Međunarodne pomorske organizacije koje će se održati u Londonu od 25. studenoga do 4. prosinca 2019. u vezi s predviđenim donošenjem

               ·Izmjena upotrebe katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovog ugrađivanja na ta sredstva,

               ·Postupaka za nadzor države luke za 2019., i

               ·Izmjena Smjernica za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (Smjernice HSSC).

               1.Kontekst Prijedloga

               1.1.Konvencija o Međunarodnoj pomorskoj organizaciji (IMO)

               Konvencijom o Međunarodnoj pomorskoj organizaciji (IMO) („Sporazum”) uspostavljen je IMO, čija je svrha osigurati instrumente za suradnju vlada u području regulative i praksi koje propisuju, a odnose se na tehnička pitanja svih vrsta koja utječu na brodski prijevoz u međunarodnoj trgovini; poticati opće prihvaćanje najviših mogućih normi u pitanjima koja se odnose na pomorsku sigurnost, sposobnost navigacije te sprečavanje i kontrolu onečišćenja mora s brodova, uz promicanje ravnopravnih uvjeta; te rješavati povezana administrativna i pravna pitanja.

               Sporazum je stupio na snagu 17. ožujka 1958.

               Sve države članice EU-a stranke su Sporazuma.

               1.2.Međunarodna pomorska organizacija

               Međunarodna pomorska organizacija (IMO) specijalizirana je agencija Ujedinjenih naroda nadležna za sigurnost i zaštitu pomorskog prometa te sprečavanje onečišćenja mora s brodova. To je globalna institucija koja postavlja standarde sigurnosti, zaštite i utjecaja na okoliš u međunarodnom pomorskom prometu. Glavna joj je uloga stvaranje poštenog i djelotvornog, univerzalno prihvaćenog i univerzalno primijenjenog regulatornog okvira za pomorski sektor.

               Sve države članice EU-a članice su i IMO-a. Europska komisija ima status promatrača u Međunarodnoj pomorskoj organizaciji (IMO) od 1974. na temelju „Dogovora za suradnju i međusobnu pomoć Međuvladine pomorske savjetodavne organizacije (IMCO)
                  1
                i Komisije Europskih zajednica o pitanjima koja su u zajedničkom interesu stranaka.”

               Organizaciji se mogu pridružiti sve države. Skupština se sastoji od svih članica IMO-a. Redovna zasjedanja Skupštine održavaju se jednom svake dvije godine.  Skupština je upravljačko tijelo IMO-a. Skupština određuje program rada i glasuje o proračunu, kojem pridonose sve članice. Nadalje, Skupština može članicama preporučiti donošenje propisa i smjernica o pomorskoj sigurnosti, sprečavanju i kontroli onečišćenja mora s brodova te drugim pitanjima koja se odnose na učinak pomorskog prometa na morski okoliš, koji su Organizaciji dodijeljeni međunarodnim instrumentima ili na temelju njih, ili izmjena propisa i smjernica koje se na njih odnose.  Za kvorum na sjednicama Skupštine potrebna je većina članica (u što se ne ubrajaju pridružene članice).

               1.3.Predviđeni akti Skupštine IMO-a

               Na svojem 31. zasjedanju (A 31), koje će se održati od 25. studenoga do 4. prosinca 2019., Skupština IMO-a treba donijeti sljedeće:

               Izmjene upotrebe katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovog ugrađivanja na ta sredstva,

               Postupke za nadzor države luke za 2019., i

               Izmjene Smjernica za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (Smjernice HSSC).

               Svrha je sljedeća:

               1.prvim navedenim aktom ažurirati trenutačna sredstva za ispitivanje materijala na vremenske utjecaje tako da se izbriše navođenje zastarjelog i rijetko rabljenog ugljičnog lučnog uređaja;

               2.drugim navedenim aktom ažurirati trenutačne postupke za nadzor države luke iz 2017. uključivanjem upućivanja na mjere koje su naknadno donijela tijela IMO-a (30. zasjedanje Skupštine IMO-a, 72., 73. i 74. sjednica Odbora za zaštitu morskog okoliša te 99., 100. i 101. sjednica Odbora za pomorsku sigurnost) te izmjenom posebnih dodataka 8. i 11. te dodavanjem novog dodatka 18.; i

               3.trećim navedenim aktom ažurirati Smjernice za nadzor kako bi se uzele u obzir nedavne izmjene obveznih instrumenata, ponajprije Konvencije o upravljanju balastnim vodama, ali i određenih elemenata iz konvencija SOLAS i MARPOL, kao što su prostorije posebne kategorije u putničkim brodovima odnosno izjave o sukladnosti u pogledu potrošnje loživog ulja.

               2.Stajališta koja treba zauzeti u ime Unije

               2.1.Izmjene rezolucije A.658(16) o upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva.

               Na 101. sjednici Odbora za pomorsku sigurnost (MSC 101) podsjetilo se da je na svojem prethodnom zasjedanju nakon razmatranja dokumenta MSC 100/19/4, koji su podnijele države članice EU-a i Komisija te kojim su predložene izmjene rezolucije A.658(16) o upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva, Odbor prihvatio brisanje riječi „ugljični lučni” iz stavka 4.10. te od tajništva IMO-a zatražio da pripremi relevantni nacrt rezolucije Skupštine za odobrenje na sjednici MSC 101, radi podnošenja na donošenje na zasjedanju A 31 (MSC 100/20, stavci 19.14. i 19.15.). Izražena su stajališta o tome da bi brisanje tog pojma moglo odredbu učiniti nedovoljno određenom.

               Nakon što je primio na znanje mogućnost da za zasjedanje A 31 budu podneseni relevantni prijedlozi koji se odnose na prethodno navedenu zabrinutost, Odbor je odobrio nacrt rezolucije Skupštine o Izmjenama upotrebe katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihova ugrađivanja na ta sredstva (rezolucija A.658(16)).

               Izmjene rezolucije A.658(16) o Upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva utvrđene su u Prilogu 27. dokumentu IMO-a MSC 101/24. U stavku 14.41. izvješća sa sjednice MSC 101 (MSC 101/24) navodi se da je donošenje tih izmjena predviđeno za 31. zasjedanje Skupštine IMO-a (A 31).

               2.2.Izmjene Postupaka za nadzor države luke iz 2017. (rezolucija A.1119(30))

               Postupci IMO-a za nadzor države luke iz 2017. (rezolucija A1119(30)) sadržavaju smjernice za određene teme kao dodatke glavnom dokumentu. Na 5. sjednici Pododbora za provedbu instrumenata IMO-a (III 5) dogovorene su revizije Postupaka za nadzor države luke, posebno u pogledu Dodatka 2. o Smjernicama o zadržavanju brodova (vidjeti dokument IMO-a III 5/15, stavak 5.34.) koje treba dalje razvijati u razdoblju između sjednica radi podnošenja nacrta Postupaka za nadzor države luke za 2019., zajedno s nacrtom rezolucije koji se podnosi na razmatranje na sjednici III 6, prije mogućeg izravnog podnošenja na razmatranje na 31. zasjedanju Skupštine radi donošenja, uz odobrenje Odborâ.

               Na 101. sjednici Odbora za pomorsku sigurnost (MSC 101) Odbor je primio na znanje da je na sjednici III 5 nacrt izmjena dodatka 8. (Smjernice za inspektore nadzora države luke u pogledu ISM pravilnika) i dodatka 11. (Smjernice za inspektore nadzora države luke u pogledu izdavanja svjedodžbi pomorcima, broja članova posade i vremena za odmor) Postupaka za nadzor države luke iz 2017. (rezolucija A.1119(30)) upućen na 6. sjednicu Pododbora za ljudstvo, osposobljavanje i držanje straže (HTW 6) te na tehničko preispitivanje i savjetovanje na III-u 6. Na sjednici MSC 101 usuglašeno je da se relevantni ishodi sjednice HTW 6 trebaju proslijediti na razmatranje na sjednici III 6 pri pripremi nacrta rezolucije Skupštine o Postupcima za nadzor države luke za 2019. Odbor je zatim odobrio da Pododbor za provedbu instrumenata IMO-a o ishodu svoje 6. sjednice izvijesti izravno na 31. zasjedanju Skupštine (A 31.) kako bi se izmjene mogle donijeti na tom zasjedanju (vidjeti dokument IMO-a MSC 101/24, stavak 10.15.3.).

               Na sjednici III 6 pregledane su i dovršene izmjene prethodno navedenih dodataka 7. i 11. te je na zahtjev podnesen na sjednici MEPC 74 uključen novi dodatak 18. „rezolucija MEPC.321(74) o Smjernicama za nadzor države luke za 2019. na temelju poglavlja 3. Priloga VI. Konvenciji MARPOL” koji se odnosi na ograničenja sadržaja sumpora za 2020. te na zabranu prijevoza nepropisnog loživog ulja koje je namijenjeno za izgaranje u pogonske svrhe ili za upotrebu na brodu od 1. ožujka 2020. Time je ažuriran Dodatak 19. o Popisu instrumenata relevantnih za postupke za nadzor države luke kako bi se uzeo u obzir razvoj događaja nakon donošenja Postupaka za nadzor države luke iz 2017.

               Na sjednici III 6 prihvaćene su izmjene Postupaka za nadzor države luke iz 2017. te je odobreno prosljeđivanje tih izmjena na usvajanje na zasjedanju A31. Revizija rezolucije A.1119(30) o Postupcima za nadzor države luke utvrđena je u Prilogu XX. dokumentu IMO-a III 6/15. U stavku XX. izvješća sa sjednice III 6 (III 6/15) navodi se da je donošenje tih izmjena predviđeno za 31. zasjedanje Skupštine IMO-a (A 31).

               2.3.Izmjene Smjernica za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) (rezolucija A.1120(30))

               Pododbor za provedbu instrumenta IMO-a (III 5) na svojoj je 5. sjednici podsjetio na to da je na svojoj prethodnoj sjednici osnovao Skupinu za korespondenciju o reviziji Smjernica za nadzor u okviru HSSC-a i neiscrpnog popisa obveza u okviru instrumenata relevantnih za Kodeks o provedbi instrumenata IMO-a (Kodeks III) kako bi se i dalje ažurirale Smjernice za nadzor u svrhu uključivanja zahtjeva koji proizlaze iz izmjena relevantnih instrumenata IMO-a koji stupaju na snagu do, uključno, 31. prosinca 2019., radi podnošenja nacrta izmijenjenih Smjernica za nadzor u okviru HSSC-a na donošenje na zasjedanju A 31. Te izmjene za Konvenciju SOLAS uključuju prostore posebne kategorije u putničkim brodovima, a za Konvenciju MARPOL izjave o sukladnosti u pogledu potrošnje loživog ulja u vezi s prikupljanjem podataka o stakleničkim plinovima. Odbor za pomorsku sigurnost na svojoj je sljedećoj, 101. sjednici (MSC 101) primio na znanje ishod sjednice III 5 i odgovorio na neka otvorena pitanja, a zatim odobrio da Pododbor za provedbu instrumenata IMO-a o ishodu svoje 6. sjednice izvijesti izravno na 31. zasjedanju Skupštine (A 31) kako bi se izmjene mogle donijeti na tom zasjedanju (vidjeti dokument IMO-a MSC 101/24, stavak 10.15.1.).

               Na sjednici III 6 razmotrene su izmjene Smjernica HSSC te je odobreno prosljeđivanje tih izmjena na donošenje na zasjedanju A 31. Izmjene rezolucije A.1120(30) o Smjernicama za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) navedene su u Prilogu XX. dokumentu IMO-a III 6/15. U stavku XX. izvješća sa sjednice III 6 (III 6/15) navodi se da je donošenje tih izmjena predviđeno za 31. zasjedanje Skupštine IMO-a (A 31).

               2.4.Relevantno zakonodavstvo EU-a i nadležnost EU-a

               2.4.1.Izmjene upotrebe katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovog ugrađivanja na ta sredstva

               Katadiopterski materijali za sredstva za spašavanje odnose se na pomorsku opremu koja je obuhvaćena područjem primjene Direktive 2014/90/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o pomorskoj opremi i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/98/EZ
                  2
               . Katadiopterski materijali predmet su odredbi uključenih u Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2018/773 od 15. svibnja 2018. o utvrđivanju ispitnih normi i zahtjeva u vezi s projektiranjem, izvedbom i karakteristikama za pomorsku opremu te o stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) 2017/306
                  3
               . U toj se provedbenoj uredbi posebno upućuje na rezoluciju IMO-a A.658(16) o „upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva”. Sve će izmjene rezolucije IMO-a i rezolucija koje je naslijede stoga imati izravan učinak na zahtjeve navedene provedbene uredbe.

               2.4.2.Izmjene Postupaka za nadzora države luke iz 2017. (rezolucija A.1119(30))

               Direktiva 2009/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o nadzoru države luke
                  4
                (Direktiva o nadzoru države luke) odnosi se na izvršavanje međunarodnih normi o sigurnosti brodova, sprečavanju onečišćenja i životnim i radnim uvjetima na brodovima koji se koriste lukama Unije te plove u vodama pod nadležnošću država članica. Cilj je Direktive o nadzoru države luke smanjiti broj nedovoljno kvalitetnih brodova u vodama pod nadležnošću država članica. Potvrde i isprave, uključujući dnevnike, provjeravaju službenici nadzora države luke. Treba napomenuti da se u Direktivi o nadzoru države luke od država članica zahtijeva da primjenjuju Smjernice iz Pariškog memoranduma o suglasnosti, ali ne i da se koriste Smjernicama IMO-a, koje su nadahnute, ali ne nužno jednake Smjernicama iz Pariškog memoranduma o suglasnosti. Stoga u tom području postoji nadležnost EU-a, ali je pravni učinak Smjernica IMO-a o nadzoru države luke na zakonodavstvo EU-a u najboljem slučaju neizravan.

               2.4.3.Izmjene Smjernica za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) (rezolucija A.1120(30))

               Uredbom (EZ) br. 391/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o zajedničkim pravilima i normama za organizacije koje obavljaju pregled i nadzor brodova
                  5
                uspostavljaju se mjere kojih se moraju pridržavati organizacije zadužene za pregled, nadzor i certifikaciju brodova u skladu s međunarodnim konvencijama o sigurnosti plovidbe i sprečavanju onečišćenja mora, pri čemu promiču cilj slobode pružanja usluga. U kriteriju B 7(k) u Prilogu I. toj uredbi navedeno je da

               „[p]riznata organizacija mora osigurati

               da se statutarni nadzor i inspekcijski pregledi, koje zahtijeva usklađeni sustav nadzora i certifikacije za koji je priznata organizacija ovlaštena, obavljaju u skladu s odredbom utvrđenom u Prilogu i Dodatku Rezolucije IMO-a A.948(23) o smjernicama za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije”.

               Sve će izmjene rezolucije IMO-a i rezolucija koje je naslijede stoga imati izravan učinak na zahtjeve Uredbe (EZ) br. 391/2009.

               2.4.4.Nadležnost EU-a

               Izmjene rezolucije A.658(16) o upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva utjecat će na pravo EU-a kroz primjenu Direktive 2009/45/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o sigurnosnim pravilima i normama za putničke brodove (preinaka)
                  6
               .

               Primjena Direktive 2009/16/EZ o nadzoru države luke temelji se na Postupcima za nadzor države luke kako je navedeno u Prilogu 1. i uputama (smjernicama) Pariškog memoranduma o suglasnosti (Pariški memorandum) kako je navedeno u Prilogu VI. Postupci IMO-a za nadzor države luke i njihove izmjene mogu utjecati na razvoj smjernica u okviru Pariškog memoranduma i stoga imati izravan učinak na primjenu Direktive 2009/16/EZ.

               Smjernice za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) zahtijevaju se Uredbom (EZ) br. 391/2009. Bilo kakve izmjene Smjernica za nadzor utjecat će na pravo EU-a kroz primjenu Uredbe (EZ) br. 391/2009.

               3.Pravna osnova

               3.1.Postupovna pravna osnova

               3.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Članak 218. stavak 9. UFEU-a primjenjuje se neovisno o tome je li Unija članica tijela ili stranka određenog sporazuma
                  7
               .

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali „mogu presudno utjecati na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  8
               .

               3.1.2.Primjena u predmetnom slučaju

               Skupština IMO-a tijelo je osnovano na temelju sporazuma, odnosno Konvencije o Međunarodnoj pomorskoj organizaciji.

               Akti koje je Skupština IMO-a pozvana donositi akti su koji proizvode pravne učinke. Predviđeni akti mogu presudno utjecati na sadržaj zakonodavstva EU-a, to jest na:

               1.Direktivu 2009/45/EZ o sigurnosnim pravilima i normama za putničke brodove. Člankom 6. stavkom 2. točkom (a) podtočkom i. te direktive predviđeno je da novi putnički brodovi klase A trebaju u potpunosti ispunjavati zahtjeve Konvencije SOLAS iz 1974., kako je izmijenjena;

               2.Direktivu 2009/16/EZ o nadzoru države luke. U skladu s člankom 15. od država članica se zahtijeva da osiguraju da njihovi inspektori postupaju u skladu s postupcima i smjernicama iz Priloga VI. Te su smjernice utvrđene u Pariškom memorandumu. Izmjene Postupaka IMO-a za nadzor države luke iz 2017. mogu utjecati na razvoj smjernica Pariškog memoranduma i stoga utječu na primjenu Direktive 2009/16/EZ. Treba napomenuti da je Pododbor za provedbu instrumenata IMO-a raspravljao o tim izmjenama u okviru točke dnevnog reda „Mjere za usklađivanje aktivnosti i postupaka nadzora države luke u cijelom svijetu”;

               3.Uredbu (EZ) br. 391/2009 o zajedničkim pravilima i normama za pregled brodova. Smjernice za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) zahtijevaju se tom uredbom. U kriteriju B7(k) u Prilogu I. navedeno je sljedeće:

               „7. Priznata organizacija mora osigurati:

               (k) da se statutarni nadzor i inspekcijski pregledi, koje zahtijeva usklađeni sustav nadzora i certifikacije za koji je priznata organizacija ovlaštena, obavljaju u skladu s odredbom utvrđenom u Prilogu i Dodatku Rezolucije IMO-a A.948(23) o smjernicama za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije.”

               Stoga bi izmjene Smjernica za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije utjecale na pravo EU-a kroz primjenu Uredbe (EZ) br. 391/2009.

               Predviđenim aktima ne dopunjuje se niti mijenja institucijski okvir Sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               3.2.Materijalnopravna osnova

               3.2.1.Načela

               Materijalnopravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojem se donosi stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili dva elementa te ako se može utvrditi da je jedan od tih dvaju ciljeva ili elemenata glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnopravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               3.2.2.Primjena u predmetnom slučaju

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na pomorski prijevoz. Stoga je materijalnopravna osnova predložene odluke članak 100. stavak 2. UFEU-a.

               3.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 100. stavak 2. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2019/0248 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Međunarodne pomorske organizacije tijekom 31. zasjedanja Skupštine IMO-a o donošenju izmjena rezolucije A.658(16) o upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva, Postupaka za nadzor države luke iz 2017. (rezolucija A.1119(30)) i Smjernica za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) (rezolucija A.1120(30))

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Konvencija o Međunarodnoj pomorskoj organizaciji (IMO) („Sporazum”) stupila je na snagu 17. ožujka 1958.

               (2)U skladu s člankom 15. stavkom (j) Sporazuma Skupština može članovima preporučiti donošenje propisa i smjernica o pomorskoj sigurnosti, sprečavanju i kontroli onečišćenja mora s brodova te drugim pitanjima koja se odnose na učinak pomorskog prometa na morski okoliš, koji su Organizaciji dodijeljeni međunarodnim instrumentima ili na temelju njih, ili izmjena propisa i smjernica koje se na njih odnose.

               (3)Skupština IMO-a trebala bi tijekom svojeg 31. zasjedanja, koje će se održati od 25. studenoga do 5. prosinca 2019., donijeti izmjene rezolucije A.658(16) o upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva, Postupaka za nadzor države luke iz 2017. (rezolucija A.1119(30)) te Smjernica za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) (rezolucija A.1120(30)).

               (4)Primjereno je utvrditi stajalište koje u ime Unije treba zauzeti u okviru IMO-a jer će donesene izmjene rezolucije A.658(16) o upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva, Postupaka za nadzor države luke iz 2017. (rezolucija A.1119(30)) i Smjernica za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) (rezolucija A.1120(30)) moći presudno utjecati na sadržaj prava Unije, odnosno Direktive 2009/45/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o sigurnosnim pravilima i normama za putničke brodove
                  9
               , Direktive 2009/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o nadzoru države luke
                  10
                i Uredbe (EZ) br. 391/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o zajedničkim pravilima i normama za organizacije koje obavljaju pregled i nadzor brodova
                  11
               .

               (5)Na 101. sjednici Odbora za pomorsku sigurnost (MSC 101), održanoj u Londonu 5.–14. lipnja 2019., podsjetilo se da je na svojoj prethodnoj sjednici nakon razmatranja dokumenta MSC 100/19/4, kojim su predložene izmjene rezolucije A.658(16) o upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva, Odbor prihvatio brisanje riječi „ugljični lučni” iz stavka 4.10. te od tajništva IMO-a zatražio da pripremi relevantni nacrt rezolucije Skupštine za odobrenje na sjednici MSC 101, radi podnošenja na donošenje na 31. zasjedanju Skupštine (A 31) (MSC 100/20, stavci 19.14. i 19.15.). Odbor je zatim odobrio nacrt rezolucije Skupštine o Izmjenama upotrebe katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovog ugrađivanja na ta sredstva (rezolucija A.658(16)).

               (6)Na 5. sjednici Pododbora za provedbu instrumenata IMO-a (III 5), održanoj u Londonu 24.–28. rujna 2018., dogovorene su određene revizije Postupaka za nadzor države luke iz 2017., a posebno u pogledu Dodatka 2. o Smjernicama o zadržavanju brodova, koje treba dalje razvijati u razdoblju između sjednica, radi podnošenja nacrta Postupaka za nadzor države luke za 2019. na razmatranje, zajedno s nacrtom rezolucije sa sjednice III 6, održane 1.–5. srpnja 2019. u Londonu, prije mogućeg izravnog podnošenja na razmatranje na zasjedanju A 31 radi donošenja, uz odobrenje Odborâ.

               (7)Odbor je na sjednici MSC 101 odobrio da Pododbor za provedbu instrumenata IMO-a o ishodu svoje 6. sjednice izvijesti izravno na 31. zasjedanju Skupštine (A 31) kako bi se izmjene mogle donijeti na tom zasjedanju. Na sjednici III 6 pregledane su i dovršene izmjene Postupaka za nadzor države luke za 2019 te je slijedom zahtjeva koji je Odbor za zaštitu morskog okoliša podnio na svojoj 74. sjednici održanoj u Londonu 13.–17. svibnja 2019. uvršten novi dodatak 18. „rezolucija MEPC.321(74) o Smjernicama za nadzor države luke iz 2019. na temelju poglavlja 3. Priloga VI. Konvenciji MARPOL”. Na sjednici III 6 prihvaćene su izmjene Postupaka za nadzor države luke iz 2017. te je odobreno prosljeđivanje tih izmjena na donošenje na zasjedanju A 31.

               (8)Pododbor je na sjednici III 5 podsjetio da je na svojoj prethodnoj sjednici osnovao Skupinu za korespondenciju o reviziji Smjernica za nadzor u okviru usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) i neiscrpnog popisa obveza u okviru instrumenata relevantnih za Kodeks o provedbi instrumenata IMO-a (Kodeks III) kako bi se i dalje ažurirale Smjernice za nadzor u svrhu uključivanja zahtjeva koji proizlaze iz izmjena relevantnih instrumenata IMO-a koji stupaju na snagu do, uključno, 31. prosinca 2019., radi podnošenja nacrta izmijenjenih Smjernica za nadzor prema HSSC-u na donošenje na zasjedanju A 31. Na sjednici MSC 101 Odbor je primio na znanje ishod sa sjednice III 5 i odgovorio na neka otvorena pitanja te odobrio da Pododbor za provedbu instrumenata IMO-a o ishodu svoje 6. sjednice izvijesti izravno na 31. zasjedanju Skupštine (A 31) kako bi se izmjene mogle donijeti na tom zasjedanju. Na sjednici III 6 razmotrene su izmjene Smjernica HSSC te je odobreno prosljeđivanje tih izmjena na donošenje na zasjedanju A 31.

               (9)Stajalište Unije izražavaju države članice Unije koje su članice IMO-a, djelujući zajednički u interesu Unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje u ime Unije treba zauzeti na 31. zasjedanju Skupštine IMO-a jest složiti se s donošenjem izmjena sljedećih akata:

               (a)rezolucije A.658(16) o upotrebi katadiopterskih materijala na sredstvima za spašavanje te njihovu ugrađivanju na ta sredstva, kako je utvrđeno u dokumentu MSC 101/24, Prilog 27.;

               (b)Postupaka za nadzor države luke iz 2017. (rezolucija A.1119(30)) kako su utvrđeni u dokumentu III 6/15, Prilog XX.; i

               (c)Smjernica za nadzor na temelju usklađenog sustava nadzora i certifikacije (HSSC) (rezolucija A.1120(30)) i Smjernica HSSC iz 2015. (rezolucija A.1104(29)) kako su utvrđene u dokumentu III 6/15, Prilog XX.

               Članak 2.

               1.Stajalište iz članka 1. izražavaju države članice Unije koje su članice IMO-a, djelujući zajednički u interesu Unije.

               2.Manje promjene stajališta iz članka 1. mogu se dogovoriti bez daljnje odluke Vijeća.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Preimenovana 1982. u Međunarodnu pomorsku organizaciju (IMO).

                     (2)

                        SL L 257, 28.8.2014., str. 146.

                     (3)

                        SL L 133, 30.8.2018., str. 1.

                     (4)

                        SL L 131, 28.5.2009., str. 57.

                     (5)

                        SL L 131, 28.5.2009., str. 11.

                     (6)

                        SL L 163, 25.6.2009., str. 1.

                     (7)

                        Predmet C-399/12 Njemačka protiv Vijeća (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, točka 64.

                     (8)

                        Predmet C-399/12 Njemačka protiv Vijeća (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, točke 61.–64.

                     (9)

                        SL L 163, 25.6.2009., str. 1.

                     (10)

                        SL L 131, 28.5.2009., str. 57.

                     (11)

                        SL L 131, 28.5.2009., str. 11.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 14.11.2019.
            COM(2019) 584 final
            2019/0257(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o potpisivanju, u ime Europske unije i njezinih država članica, Protokola o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica potpisanog 25. i 30. travnja 2007., kako je izmijenjen Protokolom o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog 25. i 30. travnja 2007., koji su potpisale Sjedinjene Američke Države i Europska unija i njezine države članice 24. lipnja 2010., kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  U skladu s člankom 6. stavkom 2. Ugovora o pristupanju, Hrvatska se obvezala pristupiti sporazumima koje su države članice i Unija sklopile ili potpisale s jednom ili više trećih zemalja. Među tim sporazumima je Sporazum o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica („EU-US ATA”).

                  Tom se odredbom nadalje propisuje da se pristupanje Hrvatske takvim sporazumima dogovara sklapanjem protokola uz takve sporazume između Vijeća, koje odlučuje jednoglasno u ime država članica, i dotičnih trećih zemalja. Nadalje, Komisija pregovara o tim protokolima u ime država članica.

                  Komisija je s tim u skladu dogovorila protokol o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica kako bi se uredilo pristupanje Hrvatske tom sporazumu.

                  Cilj je ovog prijedloga donošenje odluke Vijeća, na temelju članka 218. stavka 5. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i članka 6. stavka 2. Ugovora o pristupanju, kojom se odobrava potpisivanje protokola u ime Unije i država članica te njegova privremena primjena s njihove strane, u skladu s njegovim člankom 4., podložno njegovu kasnijem sklapanju.

               •Opći kontekst

               Preuzeta obveza Hrvatske u skladu s člankom 6. stavkom 2. Ugovora o pristupanju primjenjuje se i na Sporazum o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država, Europske unije i njezinih država članica, Islanda i Norveške, kojim se područje primjene Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica proširuje na potonje zemlje, te na Dodatni sporazum između Europske unije i njezinih država članica, Islanda i Norveške, kojim se uređuje odnos među tim strankama u okviru spomenutog sporazuma.

               Komisija je s tim u skladu dogovorila protokole o izmjeni i tih sporazuma kako bi se uredilo pristupanje Hrvatske tim sporazumima. Prijedlozi odluka Vijeća o potpisivanju i privremenoj primjeni te zaključivanju tih protokola iznose se usporedno s ovim prijedlogom, isto kao i Prijedlog odluke Vijeća o sklapanju protokola o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

               Sporazum o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica prvi je sveobuhvatni sporazum o zračnom prometu s nekim ključnim partnerom Unije u području zrakoplovstva. To je najvažniji sporazum o zračnom prometu u svijetu, koji osigurava više od 80 milijuna mjesta godišnje i kao takav temelj je vanjske zrakoplovne politike EU-a. Protokolom će se omogućiti Hrvatskoj korist od Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica.

               •Dosljednost s postojećim odredbama u području obuhvaćenom prijedlogom

               Protokolom se omogućuje Hrvatskoj ispunjavanje njezine obveze pristupanja Sporazumu o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica u skladu s člankom 6. stavkom 2. Ugovora o pristupanju.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Članak 100. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 5. UFEU-a i članak 6. stavak 2. drugi podstavak Ugovora o pristupanju.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                Protokolom će se Hrvatskoj omogućiti korist od Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, čime se uspostavljaju istovjetni i ujednačeni uvjeti za pristup tržištu te je temelj za nove mehanizme regulatorne suradnje i konvergencije u područjima ključnima za sigurno i učinkovito pružanje usluga zračnog prijevoza. Ti se mehanizmi mogu realizirati samo na razini Unije.

               •Proporcionalnost

                  Protokol je ograničen na rješavanje predmetnog pitanja, to jest pristupanja Hrvatske Sporazumu o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, i ne bavi se drugim temama.

               •Odabir instrumenta

                  Međunarodni sporazum.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo.

               •Savjetovanja s dionicima

                  Nije primjenjivo.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Nije primjenjivo.

               •Procjena učinka

                  Nije primjenjivo.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

                  Nije primjenjivo.

               •Temeljna prava

                  Nije primjenjivo.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Prijedlog ne utječe na proračun Unije.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Sažetak predloženog sporazuma

                  Protokol se sastoji od glavnog dijela kojim se uređuje pristupanje Hrvatske Sporazumu o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica i naknadnim izmjenama tog sporazuma, te zajedničke izjave o ovjeri dodatnih jezičnih verzija.

               2019/0257 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o potpisivanju, u ime Europske unije i njezinih država članica, Protokola o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica potpisanog 25. i 30. travnja 2007., kako je izmijenjen Protokolom o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog 25. i 30. travnja 2007., koji su potpisale Sjedinjene Američke Države i Europska unija i njezine države članice 24. lipnja 2010., kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebice njegov članak 100. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 5.,

               uzimajući u obzir Ugovor o pristupanju Hrvatske, a posebno njegov članak 6. stavak 2. drugi podstavak,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Komisija je dogovorila Protokol o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica potpisanog 25. i 30. travnja 2007., kako je izmijenjen Protokolom o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog 25. i 30. travnja 2007., koji su potpisale Sjedinjene Američke Države i Europska unija i njezine države članice 24. lipnja 2010., kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji („Protokol”), u skladu s Odlukom Vijeća 13351/12 od 14. rujna 2012. o ovlašćivanju Komisije za otvaranje pregovora.

               (2)Pregovori su uspješno zaključeni parafiranjem Protokola 8. ožujka 2019.

               (3)Protokol bi trebale potpisati i privremeno primjenjivati Unija i njezine države članice u skladu s njegovim člankom 4., podložno njegovu kasnijem sklapanju,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Potpisivanje Protokola o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica potpisanog 25. i 30. travnja 2007., kako je izmijenjen Protokolom o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog 25. i 30. travnja 2007., koji su potpisale Sjedinjene Američke Države i Europska unija i njezine države članice 24. lipnja 2010., kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji („Protokol”), odobrava se u ime Unije i njezinih država članica, podložno njegovu sklapanju.

               Tekst Protokola priložen je ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Predsjednika Vijeća ovlašćuje se da odredi jednu ili više osoba ovlaštenih za potpisivanje Protokola u ime Unije i njezinih država članica.

               Članak 3.

               Do stupanja na snagu Protokola Unija i njezine države članice privremeno ga primjenjuju u skladu s njegovim člankom 4.

               Članak 4.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 14.11.2019.
            COM(2019) 584 final
            PRILOZI

               Prijedlogu odluke Vijeća
            o potpisivanju, u ime Europske unije i njezinih država članica, Protokola o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica potpisanog 25. i 30. travnja 2007., kako je izmijenjen Protokolom o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog 25. i 30. travnja 2007., koji su potpisale Sjedinjene Američke Države i Europska unija i njezine države članice 24. lipnja 2010., kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji

               Prilog 1.

               PROTOKOL

               o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica potpisanog 25. i 30. travnja 2007., kako je izmijenjen Protokolom o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog 25. i 30. travnja 2007., koji su potpisale Sjedinjene Američke Države i Europska unija i njezine države članice 24. lipnja 2010., kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji

               SJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE (dalje u tekstu „Sjedinjene Države”), s jedne strane,

               i

               REPUBLIKA AUSTRIJA,

               KRALJEVINA BELGIJA,

               REPUBLIKA BUGARSKA,

               REPUBLIKA HRVATSKA,

               REPUBLIKA CIPAR,

               ČEŠKA REPUBLIKA,

               KRALJEVINA DANSKA,

               REPUBLIKA ESTONIJA,

               REPUBLIKA FINSKA,

               FRANCUSKA REPUBLIKA,

               SAVEZNA REPUBLIKA NJEMAČKA,

               HELENSKA REPUBLIKA,

               MAĐARSKA,

               IRSKA,

               TALIJANSKA REPUBLIKA,

               REPUBLIKA LATVIJA,

               REPUBLIKA LITVA,

               VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG,

               MALTA,

               KRALJEVINA NIZOZEMSKA,

               REPUBLIKA POLJSKA,

               PORTUGALSKA REPUBLIKA,

               RUMUNJSKA,

               SLOVAČKA REPUBLIKA,

               REPUBLIKA SLOVENIJA,

               KRALJEVINA ŠPANJOLSKA,

               KRALJEVINA ŠVEDSKA,

               UJEDINJENA KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I SJEVERNE IRSKE,

               kao stranke Ugovora o Europskoj uniji i Ugovora o funkcioniranju Europske unije i kao države članice Europske unije (dalje u tekstu „države članice”),

               i EUROPSKA UNIJA, s druge strane;

               uzimajući u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji 1. srpnja 2013.,

               SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:

               Članak 1.

               Sporazum o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica potpisan 25. i 30. travnja 2007. (dalje u tekstu: „Sporazum o zračnom prijevozu”), kako je izmijenjen Protokolom o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog 25. i 30. travnja 2007., koji su potpisale Sjedinjene Američke Države i Europska unija i njezine države članice 24. lipnja 2010. (dalje u tekstu: „Protokol iz 2010.”), primjenjuje se na Republiku Hrvatsku kao državu članicu Europske unije.

               Članak 2.

               1. U odjeljak 1. Priloga 1. Sporazumu o zračnom prijevozu, kako je izmijenjen Protokolom iz 2010., dodaje se sljedeća odredba nakon stavka (c) koji se odnosi na Republiku Bugarsku:

               „(c bis) Republika Hrvatska: Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Sjedinjenih Američkih Država o zračnom prijevozu, potpisan u Washingtonu 3. veljače 2011.”

               2. Tekst odjeljka 3. Priloga 1. Sporazumu o zračnom prijevozu, kako je izmijenjen Protokolom iz 2010., briše se u cijelosti i zamjenjuje sljedećim tekstom:

               „Neovisno o članku 3. ovog Sporazuma, zračni prijevoznici iz SAD-a nemaju pravo pružati usluge isključivo teretnog prijevoza, a koje nisu dio usluge koja se obavlja u Sjedinjenim Državama, iz lokacija ili na lokacije u državama članicama, osim iz lokacija ili na lokacije u Republici Hrvatskoj, Češkoj Republici, Francuskoj Republici, Saveznoj Republici Njemačkoj, Velikom Vojvodstvu Luksemburgu, Malti, Republici Poljskoj, Portugalskoj Republici i Slovačkoj Republici.”

               Članak 3.

               Ovisno o tome koji je datum kasniji, ovaj Protokol stupa na snagu:

               1. na datum stupanja na snagu Protokola iz 2010.; ili

               2. jedan mjesec nakon datuma zadnje note u razmjeni diplomatskih nota među strankama kojom se potvrđuje da su dovršeni svi potrebni postupci za stupanje na snagu ovog Protokola.

               Članak 4.

               Do njegova stupanja na snagu, stranke su suglasne o privremenoj primjeni ovog Protokola, u onoj mjeri u kojoj to dopušta mjerodavno nacionalno zakonodavstvo, od datuma njegova potpisivanja.

               Sastavljeno u …………, u dva primjerka, dana …………. 2019.

               Za Sjedinjene Američke Države:

               Za Republiku Austriju,

               Kraljevinu Belgiju,

               Republiku Bugarsku,

               Republiku Hrvatsku,

               Republiku Cipar,

               Češku Republiku,

               Kraljevinu Dansku,

               Republiku Estoniju,

               Republiku Finsku,

               Francusku Republiku,

               Saveznu Republiku Njemačku,

               Helensku Republiku,

               Mađarsku,

               Irsku,

               Talijansku Republiku,

               Republiku Latviju,

               Republiku Litvu,

               Veliko Vojvodstvo Luksemburg,

               Maltu,

               Kraljevinu Nizozemsku,

               Republiku Poljsku,

               Portugalsku Republiku,

               Rumunjsku,

               Slovačku Republiku,

               Republiku Sloveniju,

               Kraljevinu Španjolsku,

               Kraljevinu Švedsku,

               Ujedinjenu Kraljevinu Velike Britanije i Sjeverne Irske, i

               Europsku uniju

               Prilog 2.

               Zajednička izjava

               Predstavnici Sjedinjenih Američkih Država i Europske unije i njezinih država članica potvrdili su da tekst Protokola o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica potpisanog 25. i 30. travnja 2007., kako je izmijenjen Protokolom o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog 25. i 30. travnja 2007., koji su potpisale Sjedinjene Američke Države i Europska unija i njezine države članice 24. lipnja 2010., kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji, koji je potpisan ______ 2019. („Protokol”) treba ovjeriti na ostalim jezicima kako je predviđeno, prije potpisivanja Protokola razmjenom pisama ili nakon potpisivanja Protokola odlukom Zajedničkog odbora.

               Predstavnici su također potvrdili da termin „ostali jezici” u zajedničkim izjavama koje su dio Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica potpisanog 25. i 30. travnja 2007. i Protokola o izmjeni Sporazuma o zračnom prijevozu između Sjedinjenih Američkih Država i Europske zajednice i njezinih država članica, potpisanog 25. i 30. travnja 2007., koji su potpisale Sjedinjene Američke Države i Europska unija i njezine države članice 24. lipnja 2010., uključuje jezike država članica koje pristupaju Europskoj uniji.

               Ova je Zajednička izjava sastavni dio Protokola.”

               Za Sjedinjene Američke Države:

                     Za Europsku uniju

               i njezine države članice: