				|

		52014PC0321

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o zajedničkim pravilima za uvoz (kodifikacija) /* COM/2014/0321 final - 2014/0166 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           U kontekstu Europe građana
Komisija veliku važnost pridaje pojednostavnjenju i objašnjenju prava Unije
kako bi ono bilo jasnije i pristupačnije građanima te kako bi se
građanima dala mogućnost i prilika da ostvare svoja posebna prava koja
su im njime dana.
Taj cilj ne može se ostvariti sve dok su brojne
odredbe koje su nekoliko puta izmijenjene, često i znatno, razasute u
različitim aktima pa se moraju tražiti dijelom u izvornom aktu, a dijelom
u aktima o izmjenama. Kako bi se pronašla pravila na snazi potreban je stoga
opsežan istraživački rad i usporedba mnogih različitih akata.
Zbog toga je, ako pravo mora biti jasno i
transparentno, od ključne važnosti i kodifikacija pravila koja su
često mijenjana.
2.           Komisija je
1. travnja 1987. donijela odluku[1]
da će svojem osoblju dati uputu o tome da bi sve akte trebalo kodificirati
nakon najviše deset izmjena, u kojoj je naglasila da je riječ o minimalnom
zahtjevu i da bi odjeli morali nastojati tekstove za koje su nadležni
kodificirati i u kraćim razmacima kako bi se osiguralo da su odredbe jasno
i lako razumljive.
3.           To je potvrđeno u
Zaključcima predsjedništva Europskog vijeća u Edinburghu (u prosincu
1992.[2] te je naglašena važnost kodifikacije jer se njome osigurava
izvjesnost u pogledu prava koje se primjenjuje na određeni predmet u
određeno vrijeme.
Kodifikacija se mora obaviti
u cijelosti u skladu s uobičajenim postupkom za donošenje akata Unije.
Budući da se akti koji se kodificiraju
sadržajno ne izmjenjuju, Europski parlament, Vijeće i Komisija
sporazumjeli su se u međuinstitucijskom sporazumu od 20. prosinca
1994. da se za brzo donošenje kodificiranih akata može primijeniti ubrzani
postupak.
4.           Svrha je ovog prijedloga
kodificirati Uredbu Vijeća (EZ) br. 260/2009 od 26. veljače
2009. o zajedničkim pravilima za
uvoz[3]. Novom uredbom nadomjestit će se razni akti koji su u nju
ugrađeni[4]; u ovaj se prijedlog u cijelosti prenosi sadržaj akata koji se
kodificiraju te se njime oni objedinjuju u jedan akt samo uz one formalne
izmjene koje su potrebne za kodifikaciju.
5.           Prijedlog kodifikacije
izrađen je na temelju privremene konsolidacije, na 22 službena
jezika, Uredbe (EZ) br. 260/2009 i akta o njezinoj izmjeni, koju je obavio
Ured za publikacije Europske unije s
pomoću sustava za obradu podataka. U slučajevima kada su
člancima dani novi brojevi, korelacija između starih i novih brojeva
prikazana je u tablici u Prilogu III. kodificirane Uredbe.
ê 260/2009
(prilagođeno)
2014/0166 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o zajedničkim pravilima za uvoz
(kodifikacija)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u
obzir Ugovor o Ö funkcioniranju
Europske unije Õ, posebno njegov
članak Ö 207. stavak
2. Õ,
uzimajući u
obzir prijedlog Europske komisije,
nakon
prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u
obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora[5],
u skladu s
redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)       Uredba Vijeća (EZ) br. Ö 260/2009[6] Õ je značajno
izmijenjena[7].
U interesu jasnoće i racionalnosti, ovu Uredbupotrebno je kodificirati.
(2)       Zajednička trgovinska
politika trebala bi se temeljiti na ujednačenim načelima.
(3)       Ö Europska Õ zajednica je
sklopila Sporazum o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije, dalje u tekstu:
„WTO”. Prilog 1.A tom Sporazumu, između ostalog, sadrži i Opći
sporazum o carinama i trgovini iz 1994. (GATT iz 1994.) i Sporazum o zaštitnim
mjerama.
(4)       Sporazum o zaštitnim mjerama
udovoljava potrebi pojašnjenja i jačanja disciplina iz GATT-a 1994., a
posebno disciplina iz članka XIX. Taj Sporazum zahtijeva ukidanje
zaštitnih mjera kojima se ta pravila izbjegavaju, kao što su dobrovoljna
ograničenja izvoza, dogovori o uređenju tržišta i svaki drugi
sličan uvozni ili izvozni aranžman.
(5)       Sporazum o zaštitnim mjerama
također obuhvaća i proizvode od ugljena i čelika.
Zajednička uvozna pravila, posebno ona koja se odnose na zaštitne mjere, primjenjuju
se stoga i na te proizvode, a da ne dovode u pitanje sve mjere koje
omogućuju primjenu sporazuma posebno namijenjenih proizvodima od ugljena i
čelika.
(6)       Na tekstilne proizvode
obuhvaćene Uredbom Vijeća (EZ) br. 517/94[8] primjenjuje se poseban
postupak na razini Ö Unije Õ i
međunarodnoj razini. Oni bi se stoga trebali izuzeti iz područja
primjene ove Uredbe.
(7)       Države članice trebale
bi obavijestiti Komisiju o svakoj opasnosti nastaloj radi kretanja uvoza i koja
bi mogla zahtijevati nadzor Ö Unije Õ ili primjenu
zaštitnih mjera.
(8)       U takvim slučajevima
Komisija bi trebala ispitati odredbe i uvjete pod kojima se odvija uvoz,
kretanja uvoza, različite aspekte stanja u gospodarstvu i trgovini, i
prema potrebi, mjere koje se trebaju primijeniti.
(9)       Ako se primjenjuje prethodni
nadzor Ö Unije Õ, puštanje
dotičnih proizvoda u slobodan promet trebalo bi uvjetovati
predočenjem isprave o nadzoru, a koja udovoljava jedinstvenim kriterijima.
Tu ispravu trebala bi, na jednostavan zahtjev uvoznika, izdati nadležna tijela
država članica u određenom roku, ali da time uvoznik ne stječe
pravo na uvoz. Isprava o nadzoru stoga bi trebao biti valjan samo tijekom tog razdoblja
budući da pravila za uvoz ostaju neizmijenjena.
(10)     Države članice i Komisija
trebale bi razmjenjivati podatke koji proizlaze iz nadzora Ö Unije Õ što je više
moguće.
(11)     Na Komisiji je da donose
potrebne zaštitne mjere u interesu Zajednice. Te interese trebalo bi razmotriti
u cjelini, a oni bi trebali posebno uključivati interese
proizvođača, korisnika i potrošača Ö Unije Õ.
(12)     Zaštitne mjere protiv
članice WTO-a mogu se razmatrati samo ako se dotični proizvod uvozi u
Ö Uniju Õ u toliko znatno
povećanim količinama i pod takvim uvjetima koji nanose ili prijete
nanošenjem ozbiljne štete proizvođačima Ö Unije Õ istovjetnih ili
izravno konkurentnih proizvoda, osim ako međunarodna pravila ne
dozvoljavaju izuzeća od ovog pravila.
(13)     Pojmove „ozbiljna šteta”,
„prijetnja ozbiljne štete” i „proizvođači Ö Unije Õ ” treba definirati
i Ö odrediti Õ točne kriterije
za određivanje štete.
(14)     Svakoj zaštitnoj mjeri trebao
bi prethoditi ispitni postupak, ali pod uvjetom da Komisija može zadržati pravo
primjene privremenih mjera u hitnim slučajevima.
(15)     Trebale bi postojati detaljne
odredbe o pokretanju ispitnog postupka, potrebnim provjerama i inspekcijama,
pristupu zemalja izvoznika i zainteresiranih stranaka prikupljenim podacima,
saslušanjima uključenih stranaka i mogućnostima da te stranke dostave
svoja stajališta.
(16)     Odredbe o ispitnim postupcima Ö određene Õ ovom Uredbom ne
dovode u pitanje pravila Ö Unije Õ ili nacionalna
pravila u vezi čuvanja profesionalne tajne.
(17)     Potrebno je također
odrediti rokove za pokretanje ispitnih postupaka, kao i za utvrđivanje
jesu li mjere odgovarajuće ili ne, a s ciljem da se utvrde brzo kako bi se
povećala pravna sigurnost dotičnih gospodarskih subjekata.
(18)     U slučajevima kada se
poduzimaju zaštitne mjere u obliku kvota, njihova razina se mora u načelu
odrediti tako da ne bude niža od prosječne razine uvoza tijekom
reprezentativnog razdoblja od najmanje tri godine.
(19)     U slučajevima kada se
kvota raspoređuje između zemalja dobavljača, kvota za svaku
zemlju može se odrediti sporazumom sa samim zemljama ili uzimanjem razine uvoza
tijekom reprezentativnog razdoblja kao reference. Odstupanja od ovih pravila
ipak trebaju biti moguća kada postoji ozbiljna šteta i nerazmjerni rast
uvoza pod uvjetom da se provedu potrebne konzultacije pod pokroviteljstvom
Odbora za zaštitne mjere WTO-a.
(20)     Trebalo bi odrediti najduže
trajanje zaštitnih mjera i propisati posebne odredbe o produženju, postupnoj
liberalizaciji i reviziji tih mjera.
(21)     Trebalo bi utvrditi okolnosti
u kojima je proizvode podrijetlom iz zemalja u razvoju, članica WTO-a,
potrebno izuzeti iz zaštitnih mjera.
(22)     Mjere nadzora ili zaštitne
mjere ograničene na jednu ili više regija Ö Unije Õ mogu se pokazati
primjerenijima nego mjere koje se primjenjuju na cijelu Ö Uniju Õ. Međutim,
takve bi se mjere trebale samo iznimno odobravati i kada ne postoji druga
mogućnost. Potrebno je osigurati da su te mjere privremene i da najmanje
ometaju funkcioniranje unutarnjeg tržišta.
(23)     U interesu ujednačenosti
uvoznih pravila, formalnosti koje trebaju obaviti uvoznici trebale bi biti
jednostavne i jednake bez obzira na mjesto carinjenja robe. Zbog toga je
poželjno predvidjeti da se sve formalnosti obavljaju korištenjem obrazaca koji
odgovaraju oglednim primjercima iz priloga Ö ove Õ Uredbe.
(24)     Isprave o nadzoru izdane u
vezi s mjerama nadzora Ö Unije Õ trebale bi
vrijediti u cijeloj Ö Uniji Õ bez obzira na
državu izdavanja.
ê 37/2014 čl.
1. i Prilog, tč. 19 (prilagođeno)
(25)     Za provedbu Ö ove
Uredbe Õ potrebni su
jednaki uvjeti za donošenje privremenih i konačnih zaštitnih mjera i za
uvođenje prethodnih mjera nadzora. Te bi mjere trebala donijeti Komisija u
skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća[9].
(26)     Savjetodavni postupak bi se
trebalo koristiti za donošenje mjera nadzora i privremenih mjera zbog
učinka tih mjera i njihove sekvencijalne logike u odnosu na donošenje konačnih
zaštitnih mjera. Ako bi odgoda uvođenja mjera uzrokovala štetu koju bi
bilo teško popraviti, potrebno je dopustiti Komisiji donošenje odmah
primjenjivih privremenih mjera.
ê 260/2009
(prilagođeno)
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
Opća načela
Članak 1.
1. Ova se Uredba
primjenjuje na uvoz proizvoda podrijetlom iz trećih zemalja, osim:
(a)          tekstilnih proizvoda na koje se
primjenjuju posebna uvozna pravila prema Uredbi (EZ) br. 517/94;
(b)          proizvede podrijetlom iz trećih
zemalja navedenih u Uredbi Vijeća (EZ) br. 625/2009[10].
2. Proizvodi iz
stavka 1. slobodno se uvoze u Ö Uniju Õ i na njih se prema
tome, ne dovodeći u pitanje zaštitne mjere koje se mogu poduzeti prema
poglavlju V., ne primjenjuju nikakva količinska ograničenja.
POGLAVLJE II.
Postupak obavješćivanja i konzultacija
u Ö Uniji Õ
Članak 2.
Države
članice obavješćuju Komisiju ako kretanja uvoza pokazuju potrebu za
mjerama nadzora ili zaštitnim mjerama. Ta obavijest sadrži dostupne dokaze, a
kako su utvrđeni na temelju kriterija propisanih člankom 9. Komisija,
bez odgađanja, tu obavijest prenosi svim državama članicama.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(2)
Članak 3.
1. Komisiji pomaže
Odbor za zaštitne mjere. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br.
182/2011.
2. Kod
upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br.
182/2011.
3. Kod
upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br.
182/2011.
4. Kod
upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (EU) br.
182/2011 u vezi s njezinim člankom 5.
5. Prema
članku 3. stavku 5. Uredbe (EU) br. 182/2011 u kojem se navodi
mogućnost primjene pisanog postupka za donošenje konačnih mjera u
skladu s člankom 16. ove Uredbe, takav postupak prekida se bez rezultata,
ako, u roku koji definira predsjednik, on to odluči ili to zahtijeva
većina članova odbora, kako je definirano u članku 5. stavku 1.
Uredbe (EU) br. 182/2011. Pri upotrebi pisanog postupka u drugim
slučajevima kada je u odboru održana rasprava o nacrtu mjere, takav
postupak prekida se bez rezultata ako, u roku koji utvrdi predsjednik, on to
odluči ili to zahtijeva većina članova odbora. Pri upotrebi
pisanog postupka u drugim slučajevima kada u odboru nije održana rasprava
o nacrtu mjere, takav postupak prekida se bez rezultata ako, u roku koji utvrdi
predsjednik, on to odluči ili to zahtijeva barem četvrtina
članova odbora.
ê 260/2009
(prilagođeno)
POGLAVLJE III.
Ispitni postupak UNIJE
Članak 4.
1. Ne dovodeći
u pitanje članak 7., ispitni postupak Ö Unije Õ provodi se prije
primjene svake zaštitne mjere.
2. Uzimanjem
čimbenika iz članka 9. za temelj u ispitnom se postupku nastoji
odrediti da li uvoz dotičnog proizvoda nanosi li ili prijeti li nanošenjem
ozbiljne štete dotičnim proizvođačima Ö Unije Õ.
3. Primjenjuju se
sljedeće definicije:
(a)          „ozbiljna šteta” znači
značajno opće pogoršanje stanja proizvođača Ö Unije Õ;
(b)          „prijetnja ozbiljne štete”
znači ozbiljna šteta koja predstavlja jasnu prijetnju;
(c)          „proizvođači Ö Unije Õ ” znači
proizvođače u cjelini istovjetnih ili izravno konkurentskih proizvoda
koji posluju na području Ö Unije Õ ili one čija
ukupna proizvodnja Ö istovjetnih
ili izravno konkurentskih proizvoda Õ predstavlja
većinski udio u ukupnoj proizvodnji Zajednice navedenih proizvoda.
Članak 5.
ê 37/2014 čl.
1. i Prilog, tč. 19(3) (prilagođeno)
1. Ako je Komisiji
očigledno da postoje dostatni dokazi koji opravdavaju pokretanje ispitnog
postupka, Komisija ispitni postupak pokreće u roku od mjesec dana od
primitka informacije od države članice i objavljuje obavijest u Službenom
listu Europske unije. Ta obavijest:
ê 260/2009
(a)          sadrži sažetak primljenih podataka,
kao i zahtjev da se svi relevantni podaci dostavljaju Komisiji;
(b)          navodi rok u kojemu zainteresirane
stranke mogu iznijeti svoja stajališta u pisanom obliku i dostaviti podatke,
ako ta stajališta i ti podaci trebaju biti uzeti u obzir u ispitnom postupku;
(c)          navodi rok u kojemu zainteresirane stranke mogu zatražiti da ih Komisija usmeno
sasluša u skladu sa stavkom 4.
Komisija
započinje ispitni postupak, surađujući s državama
članicama.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(3)
Komisija državama
članicama pruža informacije o svojoj analizi podataka i to obično u
roku od 21 dan od dana kada su Komisiji podneseni podaci.
2. Komisija traži
sve podatke koje smatra potrebnima, a prema potrebi i nakon što je o tome
obavijestila države članice, nastoji provjeriti te podatke s uvoznicima,
trgovcima, zastupnicima, proizvođačima, trgovačkim udruženjima i
organizacijama.
ê 260/2009
(prilagođeno)
Komisiji u toj
zadaći pomažu službenici države članice na čijem državnom
područje se provode provjere pod uvjetom da navedena država članica
to želi.
3. Države
članice dostavljaju Komisiji, na zahtjev ili prema postupcima koje ona
utvrdi, podatke kojima raspolažu o razvoju tržišta proizvoda nad kojim se
provodi ispitni postupak.
4. Zainteresirane
stranke, koje su istupile sukladno Ö prvom
podstavku Õ stavka 1. i
predstavnici zemlje izvoznika mogu, na pisani zahtjev, pregledati sve podatke
kojima Komisija raspolaže u vezi ispitnog postupka osim internih dokumenata
koje su pripremila tijela Ö Unije Õ ili njihove države
članice, a pod uvjetom da su ti podaci bitni za prezentaciju njihovog
slučaja i da nisu povjerljivi u smislu članka 8. te da ih Komisija
koristi u ispitnom postupku.
Zainteresirane
stranke koje su istupile mogu dostaviti Komisiji svoja stajališta o tim
podacima. Ta se stajališta mogu uzeti u obzir ako su potkrijepljeni dostatnim
dokazima.
5. Komisija može
saslušati zainteresirane stranke. Te stranke moraju biti saslušane ako su
podnijele pisani zahtjev u roku utvrđenom u obavijesti objavljenoj u Službenom
listu Europske unije koja pokazuje da postoji stvarna vjerojatnost da
će biti pogođeni ishodom ispitnog postupka i da postoje posebni
razlozi za njihovo usmeno saslušanje.
6. Ako podaci nisu
dostavljeni u roku utvrđenom ovom Uredbom ili u roku kojega je utvrdila
Komisija u skladu s ovom Uredbom ili ako se ispitni postupak znatno ometa,
nalazi se mogu donijeti na temelju raspoloživih činjenica. Ako Komisija
utvrdi da joj je zainteresirana stranka ili treća stranka dostavila lažne
ili obmanjujuće podatke, te podatke ne uzima u obzir i može koristiti
raspoložive činjenice.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(3)
7. Ako Komisija
ustanovi da nema dovoljno dokaza koji bi opravdali ispitni postupak, o svojoj
odluci obavješćuje države članice u roku od mjesec dana od primitka
podataka od strane država članica.
ê 260/2009
Članak 6.
1. Na kraju
ispitnog postupka Komisija podnosi odboru izvješće o rezultatima.
ê 37/2014 čl.
1. i Prilog, tč. 19(4) (prilagođeno)
2. Ako Komisija u
roku od devet mjeseci od pokretanja ispitnog postupka smatra da mjere nadzora
ili zaštitne mjere na razini Unije nisu potrebne, ispitni se postupak Ö završava Õ u roku od mjesec
dana. Komisija Ö završava Õ ispitni postupak u
skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 3. stavka 2.
ê 260/2009
(prilagođeno)
3. Ako Komisija
smatra da su mjere nadzora ili zaštitne mjere Ö Unije Õ potrebne, donosi
potrebne odluke u skladu s glavama IV. i V. najkasnije u roku od devet mjeseci
od pokretanja ispitnog postupka. U izvanrednim okolnostima, ovaj se rok može
produljiti za daljnje najduže razdoblje od dva mjeseca; Komisija objavljuje
obavijest u Službenom listu Europske unije i utvrđuje trajanje
produljenja i sažetak obrazloženja.
Članak 7.
1. Odredbe ove
glave ne dovode u pitanje korištenje, u bilo koje vrijeme, mjera nadzora u
skladu s člancima 10. do 14. ili privremenih zaštitnih mjera u skladu s
člancima 15., 16. i 17.
Privremene se
zaštitne mjere primjenjuju:
(a)          u kritičnim okolnostima kada bi
odgoda nanijela teško popravljivu štetu, što predstavlja potrebu neodgodivog
djelovanja; Ö i Õ
(b)          ako je u prethodnim razmatranjima
utvrđen jasni dokaz da povećani uvoz nanosi ili prijeti nanošenjem
ozbiljne štete.
Ove mjere ne traju
dulje od 200 dana.
2. Privremene
zaštitne mjere su u obliku povećanja postojeće razine carine, bilo da
je ona nula ili viša, ako bi takva mjera mogla spriječiti ili popraviti
ozbiljnu štetu.
3. Komisija odmah
provodi sve ispitne mjere koje su još potrebne.
4. Ako privremene
zaštitne mjere treba ukinuti jer ne postoji ozbiljna šteta ili prijetnja
ozbiljne štete, što je ranije moguće automatski se izvršava povrat
naplaćene carine, kao rezultat privremenih mjera. Primjenjuje se postupak
utvrđen u članku 79. et seq. Uredbe (EZ) br. 450/2008 Europskog
parlamenta i Vijeća[11].
Članak 8.
1. Podaci
primljeni prema ovoj Uredbi koriste se samo u svrhu za koju su traženi.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(5)
2. Ni Komisija, ni
države članice, ni njihovi dužnosnici ne smiju otkriti bilo kakve
informacije povjerljive prirode koje su primili u skladu s ovom Uredbom ili
informacije dobivene na povjerljivoj osnovi, bez posebne dozvole davatelja
takve informacije.
ê 260/2009
(prilagođeno)
3. Svaki zahtjev
za povjerljivim postupanjem navodi razloge povjerljivosti podatka.
Međutim ako
se pokaže da zahtjev za povjerljivošću nije opravdan i ako pružatelj
podatka ne želi objaviti podatak ili odobriti njegovo objavljivanje bilo u
općem ili sažetom obliku, navedeni se podatak ne uzima u obzir.
4. Podaci se
uobičajeno smatraju povjerljivima ako je vjerojatno da bi njihovo
objavljivanje moglo imati značajan štetan učinak na davatelja ili
izvor tog podatka.
5. Stavci 1. do 4.
ne sprečavaju nadležna tijela Ö Unije Õ da upućuju na
opće podatke, posebno razloge na kojima se temelje odluke donesene prema
ovoj Uredbi. Ta nadležna tijela ipak moraju uzeti u obzir Ö opravdani Õ interes
dotičnih pravnih i fizičkih osoba kako se ne bi otkrile njihove
poslovne tajne.
Članak 9.
1. Ispitivanje
uvoznih kretanja, uvjeta pod kojima se on odvija i ozbiljne štete ili prijetnje
ozbiljne štete nastale radi takvog uvoza za proizvođače Ö Unije Õ posebno
obuhvaća sljedeće čimbenike:
(a)          obujam uvoza, posebno kada dolazi do
značajnog rasta, bilo u apsolutnim iznosima ili relativno u odnosu na
proizvodnju ili potrošnju u Ö Uniji Õ ;
(b)          cijene uvoza, posebno kada dolazi do
značajnog sniženja cijena u usporedbi s cijenom istovjetnog proizvoda u Ö Uniji Õ ;
(c)          posljedični učinak na
proizvođače Ö Unije Õ kako određeni
gospodarski čimbenici pokazuju, kao što su:
–
proizvodnja,
–
iskorištenost kapaciteta,
–
zalihe,
–
prodaja,
–
udjel na tržištu,
–
cijene (tj. pad cijena ili sprečavanje rasta
cijene koji bi se uobičajeno dogodio),
–
dobit,
–
povrat od uloženog kapitala,
–
novčani tok,
–
zapošljavanje;
(d)          čimbenici osim kretanja uvoza koji nanose ili su mogli nanijeti štetu
dotičnim proizvođačima Ö Unije Õ.
2. Kada se radi o
navodnoj prijetnji ozbiljne štete, Komisija također ispituje i je li jasno
predvidljivo da se određena situacija može razviti u stvarnu štetu.
U tom pogledu
moguće je također voditi računa o čimbenicima kao što su:
(a)          stopa rasta izvoza u Ö Uniju Õ;
(b)          izvozni kapacitet zemlje podrijetla ili izvoza, kakav postoji ili je moguć u skoroj
budućnosti, kao i vjerojatnost da će se taj kapacitet koristiti za
izvoz u Ö Uniju Õ.
POGLAVLJE IV.
Nadzor
Članak 10.
1. Ako kretanja
uvoza proizvoda podrijetlom iz treće zemlje, a koji je obuhvaćen ovom
Uredbom, prijeti nanošenjem štete proizvođačima Ö Unije Õ , a ako je to u
interesu Ö Unije Õ , na uvoz tog
proizvoda, po potrebni, može se primijeniti:
(a)          odgovarajući nadzor Ö Unije Õ koji se provodi u
skladu s odredbama odluke iz stavka 2.;
(b)          prethodni nadzor Ö Unije Õ koji se provodi u
skladu s člankom 11.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(6)
2. Odluku o
uvođenju nadzora donosi Komisija putem provedbenih akata u skladu sa
savjetodavnim postupkom iz članka 3. stavka 2.
ê 260/2009
(prilagođeno)
3. Trajanje mjera
nadzora je ograničeno. Ako nije drukčije propisano, mjera prestaje
važiti na kraju drugog šestomjesečnog razdoblja koje slijedi šest mjeseci
nakon što je mjera uvedena.
Članak 11.
1. Proizvodi pod
prethodnim nadzorom Ö Unije Õ mogu se staviti u
slobodan promet samo uz predočenje isprave o nadzoru. Ispravu izdaju
nadležna tijela koja odredi država članica, besplatno za zahtijevanu
količinu i u roku od najviše pet radnih dana od kada nacionalno nadležno
tijelo zaprimi zahtjev uvoznika u Ö Uniju Õ bez obzira na
mjesto poslovanja u Ö Uniji Õ. Osim ako se ne dokaže
suprotno, smatra se da je nacionalno nadležno tijelo zaprimilo zahtjev
najkasnije tri radna dana od dostave.
2. Isprava o
nadzoru sastavlja se na obrascu koji odgovora predlošku iz Priloga I.
Osim ako odluka o
uvođenju nadzora ne predviđa suprotno, zahtjev uvoznika za ispravu o
nadzoru sadrži samo sljedeće:
(a)          puno ime i adresu podnositelja zahtjeva (uključujući brojeve telefona
i telefaksa i sve ostale brojeve za identifikaciju od strane nadležnog
nacionalnog tijela), kao i broj obveznika PDV-a ako je podnositelj zahtjeva
obveznik PDV-a;
(b)          ako je potrebno, puno ime i adresu podnositelja deklaracije ili predstavnika
imenovanog od strane podnositelja zahtjeva (uključujući brojeve
telefona i telefaksa);
(c)          opis robe, navodeći Ö njezin Õ :
–
trgovački naziv,
–
tarifni broj iz kombinirane nomenklature,
–
mjesto podrijetla i mjesto Ö otpreme Õ;
(d)          deklariranu količinu, u kilogramima, ako je potrebno neku drugu dodatnu
jedinicu (parovi, komadi itd.);
(e)          vrijednost robe, CIF na granici Ö Unije Õ, u eurima;
(f)          sljedeću izjavu, s
označenim datumom i potpisnu od strane podnositelja zahtjeva, s imenom
podnositelja zahtjeva ispisanim velikim tiskanim slovima:
              „Ja, nižepotpisani, potvrđujem
da su podaci navedeni u ovom zahtjevu točni i dani u dobroj vjeri, te da
imam poslovni nastan u Ö Uniji Õ.”
3. Isprava o
nadzoru valjana je na čitavom području Ö Unije Õ, bez obzira u
kojoj je državi članici izdana.
4. Nalaz da je
jedinična cijena po kojoj se provodi transakcija, viša od one navedene u
ispravi o nadzoru za manje od 5 % ili da ukupna vrijednost ili količina
proizvoda predstavljenih za uvoz prelazi vrijednost ili količine iz isprave
o nadzoru za manje od 5 %, ne sprečava puštanje navedenog proizvoda u
slobodan promet. Nakon što je saslušala mišljenja iznesena u okviru odbora i
uzimajući u obzir prirodu proizvoda i ostale specifična obilježja
predmetne transakcije, Komisija može odrediti različite postotke, a koji
ipak uobičajeno ne smiju prelaziti 10 %.
5. Isprave o
nadzoru mogu se koristiti samo tijekom razdoblja dok su aranžmani za
liberalizaciju uvoza na snazi u pogledu dotičnih transakcija. Isprave o
nadzoru ne smiju se koristiti nakon isteka razdoblja utvrđenog u isto
vrijeme i u istom postupku kao i kod uvođenja nadzora te vode računa
o prirodi proizvoda i ostalim specifičnim obilježjima transakcije.
6. Ako odluka
donesena prema članku 10. tako zahtijeva, podrijetlo proizvoda pod
nadzorom Unije mora se dokazati potvrdom o podrijetlu. Ovaj stavak nema
utjecaja na ostale odredbe o izradi druge takve potvrde.
7. Ako se na
proizvod pod nadzorom Ö Unije Õ primjenjuju
regionalne zaštitne mjere u državi članici uvozno odobrenje koje je izdala
ta država članica može zamijeniti ispravu o nadzoru.
8. Obrasci isprave
o nadzoru i njenih izvoda sastavljaju se u dva primjerka, od kojih se jedan
primjerak, označen kao „primjerak za podnositelja” i obilježen brojem 1. i
izdaje podnositelju zahtjeva, a drugi, označen kao „primjerak za nadležno
tijelo” i obilježen brojem 2., zadržava nadležno tijelo koje izdaje ispravu. Za
potrebe administracije, nadležno tijelo može priložiti dodatne primjerke
obrascu 2.
9. Obrasci se
tiskaju na bijelom papiru bez mehaničke pulpe, pripremljenom za pisanje, a
koji teži između 55 i 65 grama po četvornom metru. Njihova
veličina iznosi 210 × 297 mm; razmak između redaka iznosi 4,24 mm
(jednu šestinu Ö palca Õ ); izgled obrazaca
točno se slijedi. Obje strane primjerka br. 1, koji predstavlja samu
ispravu o nadzoru, k tome imaju i žuto tiskanu pozadinu guilloche uzorka
kako bi se otkrilo bilo kakvo krivotvorenje mehaničkim ili kemijskim
sredstvima.
10. Države
članice odgovorne su za tiskanje obrazaca. Obrasce mogu tiskati i tiskari
koje imenuju države članice u kojoj oni imaju poslovni nastan. Tada se na
svakom obrascu mora nalaziti naznaka da ih je angažirala država članica.
Na svakom se obrascu navodi ime i adresa tiskara ili oznaka koja omogućuje
utvrđivanje njegovog identiteta.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(7)
Članak 12.
Ako za uvoz
proizvoda nije određeno da je podložan prethodnom nadzoru Unije, Komisija
u skladu s člankom 17. može uvesti nadzor ograničen na uvoz u jednu
ili više regija Unije. Nakon što odluči uvesti nadzor, Komisija o tome
pruža informacije državama članicama.
ê 260/2009
(prilagođeno)
Članak 13.
1. Proizvodi pod
regionalnim nadzorom mogu se staviti u slobodan promet u predmetnoj regiji samo
uz predočenje isprave o nadzoru. Ispravu izdaju nadležna tijela koja
odredi država članica(e), besplatno, za bilo koju zahtijevanu
količinu i u roku od najviše pet radnih dana od kada nacionalno nadležno
tijelo zaprimi zahtjev uvoznika u Ö Uniju Õ bez obzira na
mjesto poslovanja u Ö Uniji Õ . Osim ako se ne
dokaže suprotno, smatra se da je nacionalno nadležno tijelo zaprimilo zahtjev
najkasnije tri radna dana od dostave. Isprave o nadzoru mogu se koristiti samo
tijekom razdoblja dok uvozni aranžmani ostaju liberalizirani u vezi
dotičnih transakcija.
2. Primjenjuje se
članak 11. stavak 2.
Članak 14.
1. U slučaju
nadzora Ö Unije Õ ili regije, države
članice dostavljaju Komisiji u okviru prvih deset dana svakog mjeseca:
(a)          ako se radi o privremenom nadzoru,
podatke o iznosima novca (izračunane na temelju CIF cijena) i
količina robe u pogledu koje su izdane isprave o nadzoru u prethodnome
razdoblju;
(b)          u svim slučajevima, podatke o uvozu tijekom razdoblja koje je prethodilo
razdoblju iz točke (a).
Podaci koje
dostavljaju države članice razvrstani su prema proizvodu i zemlji.
U isto vrijeme i u
istom postupku kao aranžmani o nadzoru, mogu se utvrditi različite
odredbe.
2. Ako priroda
proizvoda i posebne okolnosti zahtijevaju, Komisija može na zahtjev države
članice ili na vlastitu inicijativu izmijeniti rokove za dostavu ovih
podataka.
3. Komisija o tome
obavješćuje države članice.
POGLAVLJE V.
Zaštitne mjere
Članak 15.
1. Ako se proizvod
uvozi u Ö Uniju Õ u tako znatno
povećanim količinama i/ili pod takvim uvjetima da nanosi ili prijeti
nanošenjem ozbiljne štete proizvođačima Ö Unije Õ, kako bi zaštitila
interese Ö Unije Õ Komisija može,
postupajući na zahtjev države članice ili na vlastitu inicijativu:
(a)          ograničiti trajanje valjanosti isprava o nadzoru u smislu članka 11. koji se
izdaje nakon stupanja na snagu ove mjere;
(b)          izmijeniti pravila za uvoz dotičnog proizvoda tako da se njegovo puštanje u
slobodan promet uvjetuje odobrenjem za uvoz, a izdavanje koje se rukovodi
odredbama te podliježe ograničenjima koje propisuje Komisija.
Mjere iz
točke (a) i (b) odmah stupaju na snagu.
2. U pogledu
članica WTO-a mjere iz stavka 1. poduzimaju se tek nakon što se zadovolje
oba uvjeta navedena u prvom podstavku tog stavka.
3. Ako se uvode
kvote, posebno treba voditi računa o:
(a)          poželjnosti zadržavanja, u što je više mogućoj mjeri, tradicionalnih
trgovinskih tokova;
(b)          obujmu robe izvezene prema ugovorima
sklopljenima prema uobičajenim odredbama i uvjetima prije stupanja na snagu zaštitne mjere u smislu ovog poglavlja, a ako
je dotična država članica o tim ugovorima obavijestila Komisiju;
(c)          potrebi da se izbjegne ugrožavanje postizanja cilja radi kojega se uvodi
kvota.
Ne određuje
se niža kvota od prosječne razine uvoza tijekom zadnje tri reprezentativne
godine za koje su na raspolaganju statistički podaci osim ako nije potrebna
različita razina radi sprečavanja ili otklanjanja ozbiljne štete.
4. U
slučajevima kada se kvota raspoređuje između zemalja
dobavljača, raspodjela se može dogovoriti s onima koji imaju značajan
interes za dobavljanje dotičnog proizvoda u Ö Uniju Õ.
U protivnom, kvota
se raspoređuje između zemalja dobavljača proporcionalno udjelu
njihovog uvoza dotičnog proizvoda u Ö Uniju Õ tijekom prethodnog
reprezentativnog razdoblja, uzimajući pritom u obzir sve posebne
čimbenike koji su mogli utjecati ili bi mogli utjecati na trgovinu
proizvodom.
Pod uvjetom da
nije zanemarena obaveza vođenja konzultacija pod okriljem Odbora za
zaštitne mjere WTO-a, Ö Unija Õ ipak može
odstupiti od ovog načina raspodjele u slučaju ozbiljne štete ako uvoz
podrijetlom iz jedne ili više zemalja dobavljača poraste u nerazmjernom
postotku u odnosu na ukupan rast uvoza dotičnog proizvoda tijekom
prethodnog reprezentativnog razdoblja.
5. Mjere iz ovog
članka primjenjuju se na svaki proizvod koji je stavljen u slobodan promet
nakon njihovog stupanja na snagu. U skladu s člankom 17. one se mogu
ograničiti na jednu ili više regija Ö Unije Õ.
Te mjere ipak ne
sprečavaju puštanje u slobodan promet proizvoda koji su već na putu u
Ö Uniju Õ pod uvjetom da se
odredište tih proizvoda ne može promijeniti i da te proizvode, koji sukladno
člancima 10. i 11., mogu biti stavljeni u slobodan promet samo uz
predočenje isprave o nadzoru stvarno prati takva isprava.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(8)
6. Ako je
intervenciju Komisije zatražila država članica, Komisija, djelujući u
skladu s postupkom ispitivanja iz članka 3. stavka 3., ili u hitnom
slučaju, u skladu s člankom 3. stavkom 4., donosi odluku u roku od
najviše pet radnih dana od dana primitka takvog zahtjeva.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(9)
Članak 16.
Ako je to potrebno
zbog interesa Unije, Komisija, djelujući u skladu s postupkom ispitivanja
iz članka 3. stavka 3. i uvjeta iz poglavlja III. može donijeti
odgovarajuće mjere za sprečavanje uvoza proizvoda u Uniju u toliko
povećanom opsegu i/ili pod takvim uvjetima da bi mogao uzrokovati, ili
prijeti uzrokovanju, ozbiljne štete proizvođačima Unije koji
proizvode slične ili izravno konkurentske proizvode.
Primjenjuje se
članak 15. stavci od 2. do 5.
ê 260/2009
(prilagođeno)
Članak 17.
Ako se dogodi da,
prije svega na temelju čimbenika iz članka 9., su se ispunili uvjeti
utvrđeni za donošenje mjera Ö na
temelju Õ članaka 10. i
15. u jednoj ili više regija Ö Unije Õ, Komisija može,
nakon što je ispitala druge mogućnosti, iznimno dozvoliti primjenu mjera
nadzora ili zaštitnih mjera ograničenih na dotičnu regiju (regije)
ako smatra da je primjena mjera na toj razini primjerenija od primjene mjera u
cijeloj Ö Uniji Õ.
Ove mjere moraju
biti privremene te najmanje ometati funkcioniranje unutarnjeg tržišta.
Mjere se donose u
skladu s odredbama članaka 10. i 15.
Članak 18.
Na proizvod
podrijetlom iz zemlje u razvoju, članice WTO-a, ne može se primijeniti
zaštitna mjera sve dok udio te zemlje u uvozu dotičnog proizvoda u Ö Uniju Õ ne prelazi 3 % pod
uvjetom da na zemlje u razvoju, članice WTO-a, s manje od 3 % udjela u
uvozu, ukupno ne otpada više od 9 % ukupnog uvoza dotičnog proizvoda u Ö Uniju Õ.
Članak 19.
1. Trajanje
zaštitnih mjera mora se ograničiti na razdoblje potrebno kako bi se
spriječila ili otklonila ozbiljna šteta i olakšala prilagodba
proizvođača Ö Unije Õ . Razdoblje ne
smije biti duže od četiri godine uključujući trajanje svih
privremenih mjera.
2. Početno se
razdoblje može produljiti, osim u slučaju mjera iz trećeg podstavka,
stavka 4., članka 15., pod uvjetom da se utvrdi:
(a)          da je zaštitna mjera i dalje potrebna kako bi se spriječila ili
otklonila ozbiljna šteta;
(b)          da postoji dokaz da se proizvođači Ö Unije Õ
prilagođavaju.
3. Produljenja se
donose u skladu s uvjetima iz poglavlja III. i korištenjem istih postupaka kako
i kod početnih mjera. Na taj način produljena mjera nije
restriktivnija nego što je bila na kraju početnog razdoblja.
4. Ako trajanje
mjere prelazi godinu dana, mjera se mora postepeno liberalizirati u pravilnim
intervalima tijekom razdoblja primjene uključujući i razdoblje
produljenja.
5. Ukupno
razdoblje primjene zaštitne mjere, uključujući i razdoblje primjene
svih privremenih mjera, početnog razdoblja primjene i svakog njegovog
produljenja, ne može prelaziti osam godina.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(10)
Članak 20.
1. Dok je na snazi
neka mjera nadzora ili zaštitna mjera u skladu s poglavljima IV. i V., Komisija
može, na zahtjev države članice ili na vlastitu inicijativu te ne kasnije
od sredine razdoblja primjene mjera koje traju dulje od tri godine:
(a)          ispitati učinke mjere;
(b)          utvrditi je li primjereno i na koji je način primjereno ubrzati tempo
liberalizacije;
(c)          utvrditi je li primjena mjere još uvijek potrebna.
Ako Komisija
smatra da je primjena neke mjere i dalje potrebna, o tome obavještava države
članice.
2. Ako Komisija
smatra da bi neku mjeru nadzora ili zaštitnu mjeru iz članaka 10., 12.,
15., 16. i 17. trebalo opozvati ili izmijeniti, Komisija opoziva ili mijenja tu
mjeru djelujući u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 3. stavka
3.
Ako se odluka
odnosi na regionalne mjere nadzora, ona se primjenjuje od šestog dana od dana
objave u Službenom listu Europske unije.
ê 260/2009
Članak 21.
1. Ako se kod
uvoza proizvoda već primjenjuju zaštitne mjere, na uvoz tog proizvoda ne
primjenjuju se dodatne mjere do isteka razdoblja jednakog razdoblju prethodne
mjere. To razdoblje nije kraće od dvije godine.
2. Bez obzira na
stavak 1., zaštitna mjera od 180 dana ili kraće može se ponovo uvesti na
proizvod ako:
(a)          je istekla najmanje godina dana od dana uvođenja zaštitne mjere na uvoz tog
proizvoda; i
(b)          ako se ta zaštitna mjera nije primjenjivala na isti proizvod više od dva puta u
petogodišnjem razdoblju koje je neposredno prethodilo datumu uvođenja
mjere.
POGLAVLJE VI.
Završne odredbe
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(11)
Članak 22.
Ako je to potrebno
radi interesa Unije, Komisija, djelujući u skladu s postupkom ispitivanja
iz članka 3. stavka 3., može donijeti odgovarajuće mjere provedbom
zakonodavnih akta kako bi se dozvolilo izvršavanje i poštivanja prava i obaveza
Unije ili svih njezinih država članica, posebice onih koje se odnose na
trgovinu robom, na međunarodnoj razini.
ê 37/2014
čl. 1. i Prilog, tč. 19(12)
Članak 23.
U skladu s
člankom 22.a Uredbe (EZ) br. 1225/2009[12] o
primjeni i provedbi mjera trgovinske zaštite, Komisija u svoje godišnje
izvješće Europskom parlamentu i Vijeću uključuje podatke o
provedbi ove Uredbe.
ê 260/2009
(prilagođeno)
Članak 24.
1. Ova Uredba ne
isključuje ispunjenje obveza koje proizlaze iz posebnih pravila sadržanih
u sporazumima sklopljenim između Ö Unije Õ i trećih
zemalja.
2. Bez obzira na
ostale odredbe Ö Unije Õ, ova Uredba ne
isključuje da države članice donose ili primjenjuju:
(a)          zabrane, količinska
ograničenja ili mjere nadzora na temelju javnog morala, javnog poretka i
javne sigurnosti, zaštite zdravlja i života ljudi, životinja ili bilja, zaštite
nacionalnog blaga umjetničke, povijesne ili arheološke vrijednosti ili
zaštite industrijskog i komercijalnog vlasništva;
(b)          posebne formalnosti o deviznom poslovanju;
(c)          formalnosti Ö uvedene na
temelju Õ međunarodnih
sporazuma u skladu s Ugovorom.
Države
članice obavješćuju Komisiju o mjerama ili formalnostima koje
namjeravaju uvesti ili izmijeniti u skladu s prvim podstavkom.
U slučaju
iznimne žurnosti, dotične nacionalne mjere ili formalnosti dostavljaju se
Komisiji odmah nakon donošenja.
Članak 25.
1. Ova Uredba ne
dovodi u pitanje funkcioniranje instrumenata o osnivanju zajedničke
organizacije poljoprivrednih tržišta ili Ö Unije Õ ili iz njih
proizašlih nacionalnih administrativnih odredbi ili posebnih instrumenata koji
se primjenjuju na robu nastalu preradom poljoprivrednih proizvoda. Ona
funkcionira tako da je komplementarna tim instrumentima.
2. U slučaju
proizvoda obuhvaćenih instrumentima iz stavka 1. članaka 10. do 14. i
članka 21. ne primjenjuju se na one u pogledu kojih pravila o trgovini Ö Unije Õ s trećim
zemljama zahtijevaju predočenje dozvole ili druge uvozne isprave.
Članci 15.,
17. i članci 20. do 24. ne primjenjuju se na one proizvode u pogledu kojih
ta pravila propisuju primjenu uvoznih količinskih ograničenja.
Članak 26.
Uredba (EZ) br. Ö 260/2009 Õ , stavlja se izvan
snage.
Upućivanja na
Uredbu stavljenu izvan snage tumači se kao upućivanje na ovu Uredbu i
čita se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga III.
Članak 27.
Ova Uredba stupa
na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti
obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu,
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik /Predsjednica                             Predsjednik
/Predsjednica
[1]           COM(87) 868 PV.
[2]           Vidi Prilog 3. dijelu A. Zaključaka.
[3]               Unesena u zakonodavni program za 2014.
[4]           Vidi Prilog II. ovog prijedloga.
[5]               SL C […], […], str. […].
[6]               Uredba Vijeća (EZ) br. 260/2009 od 26. veljače
2009. o zajedničkim pravilima za uvoz (SL L 84, 31.3.2009., str. 1.).
[7]               Vidi Prilog II.
[8]               Uredba Vijeća (EZ) br. 517/94 od 7. ožujka 1994. o
zajedničkim pravilima za uvoz tekstilnih proizvoda iz određenih
trećih zemalja koji nisu obuhvaćeni bilateralnim sporazumima,
protokolima ili drugim dogovorima, ili drugim posebnim uvoznim pravilima
Zajednice (SL L 67, 10.3.1994., str. 1.).
[9]               Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih
načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem
provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).
[10]             Uredba Vijeća (EZ) br. 625/2009 od 7. srpnja 2009. o
zajedničkim pravilima za uvoz iz određenih trećih zemalja (SL L
185, 17.7.2009., str. 1.).
[11]             Uredba (EZ) br. 450/2008 Europskog parlamenta i
Vijeća od 23. travnja 2008. o Carinskom zakoniku Zajednice (Modernizirani
carinski zakonik) (SL L 145, 4.6.2008., str. 1.).
[12]             Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenog
2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske
zajednice (SL L 343, 22.12.2009., str. 51.).
ê 260/2009
PRILOG I.
____________________
é
PRILOG II.
Uredba stavljena izvan snage i njezina
izmjena
 Uredba Vijeća (EZ) br. 260/2009 (SL L 84, 31.3.2009., str. 1.) ||   ||
 || Uredba (EU) br. 37/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 18, 21.1.2014., str. 1.) || Samo točka 19. Priloga
_____________
PRILOG III.
Korelacijska
Tablica
 Uredba (EZ) br. 260/2009 || Ova Uredba
 Članak 1. || Članak 1.
 Članak 2. || Članak 2.
 Članak 4. || Članak 3.
 Članak 5. || Članak 4.
 Članak 6. || Članak 5.
 Članak 7. || Članak 6.
 Članak 8. || Članak 7.
 Članak 9. || Članak 8.
 Članak 10. || Članak 9.
 Članak 11. || Članak 10.
 Članak 12. || Članak 11.
 Članak 13. || Članak 12.
 Članak 14. || Članak 13.
 Članak 15. || Članak 14.
 Članak 16. || Članak 15.
 Članak 17. || Članak 16.
 Članak 18. || Članak 17.
 Članak 19. || Članak 18.
 Članak 20. || Članak 19.
 Članak 21. || Članak 20.
 Članak 22. || Članak 21.
 Članak 23 || Članak 22.
 Članak 23.a || Članak 23.
 Članaci 24. do 27. || Članci 24. to 27.
 Prilog I. || Prilog I.
 Prilog II. || Prilog II.
 Prilog III. || Prilog III.
_____________


				|

		52015PC0155

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o provedbi mehanizma za sprečavanje izbjegavanja mjera, kojim se omogućuje privremena suspenzija povlaštenog carinskog tretmana iz Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Gruzije, s druge strane /* COM/2015/0155 final - 2015/0080 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Razlozi za prijedlog i njegovi ciljevi
Ovaj prijedlog odnosi se na uključivanje
u zakonodavstvo Europske unije mehanizma za sprečavanje izbjegavanja mjera
predviđenog Sporazumom o pridruživanju između EU-a i Gruzije.
Opći kontekst
U Sporazum o pridruživanju s Gruzijom
uključen je takozvani mehanizam za sprečavanje izbjegavanja mjera,
kojim se omogućuje ponovno uvođenje stope carine utvrđene prema
načelu najpovlaštenije nacije u slučajevima kad uvoz određenih
poljoprivrednih proizvoda iz Gruzije premaši utvrđeni prag bez valjanog
obrazloženja njihova točna podrijetla.
Provedbena uredba Europskog parlamenta i
Vijeća potrebna je kako bi se u unutarnje zakonodavstvo EU-a uključio
instrument potreban za primjenu mehanizma za sprečavanje izbjegavanja
mjera.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Ovaj prijedlog Provedbene uredbe izravno
proizlazi iz teksta Sporazuma sklopljenog s Gruzijom. Stoga nije potrebno
zasebno savjetovanje sa zainteresiranim stranama niti ocjena utjecaja.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Sažetak predloženog djelovanja
Priloženi prijedlog Uredbe Europskog
parlamenta i Vijeća pravni je instrument za provedbu mehanizma za
sprečavanje izbjegavanja mjera iz Sporazuma koji je već sklopljen s
Gruzijom.
Pravna osnova
Članak 207. stavak 2. Ugovora o
funkcioniranju Europske unije.
2015/0080 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o provedbi mehanizma za sprečavanje
izbjegavanja mjera, kojim se omogućuje privremena suspenzija povlaštenog
carinskog tretmana iz Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i
Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne
strane, i Gruzije, s druge strane
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
akta nacionalnim parlamentima,
djelujući u skladu s redovnim
zakonodavnim postupkom[1],

budući da:
(1)       Vijeće je
10. svibnja 2010. ovlastilo Komisiju za otvaranje pregovora s Gruzijom o
sklapanju novog sporazuma između Unije i Gruzije.
(2)       Ti su pregovori završeni, a
Sporazum o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za
atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Gruzije, s
druge strane[2]
(dalje u tekstu „Sporazum”) potpisan je 27. lipnja 2014. i privremeno se
primjenjuje od 1. rujna 2014.
(3)       Potrebno je utvrditi postupke
kako bi se zajamčila učinkovita primjena mehanizma za
sprečavanje izbjegavanja mjera za privremenu suspenziju povlaštenog
carinskog tretmana iz Sporazuma.
(4)       Trebalo bi biti moguće
suspendirati povlaštene carine na razdoblje od najviše šest mjeseci kad uvoz
određenih poljoprivrednih proizvoda i prerađenih poljoprivrednih
proizvoda dosegne utvrđene godišnje obujme uvoza.
(5)       Radi transparentnosti
Komisija bi Europskom parlamentu i Vijeću trebala podnijeti godišnje
izvješće o provedbi Sporazuma i primjeni mehanizma za sprečavanje
izbjegavanja mjera.
(6)       Za provedbu mehanizma za
sprečavanje izbjegavanja mjera za privremenu suspenziju povlaštenog
carinskog tretmana iz Sporazuma potrebni su jedinstveni uvjeti. Kako bi se
osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo
bi dodijeliti Komisiji. Te ovlasti trebalo bi izvršavati u skladu s
Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća[3].
(7)       Za donošenje provedbenih
akata trebalo bi upotrijebiti savjetodavni postupak jer se te akte mora brzo
provesti kad se dosegne predmetni prag za kategorije proizvoda navedenih u
Prilogu II.C Sporazumu budući da oni imaju vrlo ograničeno razdoblje
primjene.
(8)       Kako bi se spriječio
negativan učinak na tržište Unije zbog povećanja uvoza, Komisija bi
trebala donijeti odmah primjenjive provedbene akte kad, u opravdanim
slučajevima povezanima s privremenom suspenzijom povlaštenih carina s
pomoću mehanizma za sprečavanje izbjegavanja mjera iz Sporazuma, za
to postoje posebno hitni razlozi,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1.           Ovom Uredbom utvrđuju se
odredbe za provedbu mehanizma za sprečavanje izbjegavanja mjera kojim se
omogućuje privremena suspenzija povlaštenog carinskog tretmana iz
Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za
atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Gruzije, s
druge strane.
2.           Ova Uredba primjenjuje se na
proizvode podrijetlom iz Gruzije.
Članak 2.
Mehanizam za sprečavanje izbjegavanja
mjera za određene poljoprivredne proizvode i prerađene poljoprivredne
proizvode
1.           Utvrđen je
prosječni godišnji obujam uvoza za uvoz proizvoda navedenih u
Prilogu II.C Sporazumu koji podliježu mehanizmu za sprečavanje
izbjegavanja mjera utvrđenom člankom 27. Sporazuma. Komisija na
temelju opravdanih hitnih razloga povezanih s obujmom uvoza jedne ili više
kategorija proizvoda koji je dosegnuo obujam utvrđen u Prilogu II.C
Sporazumu u bilo kojoj godini koja počinje 1. siječnja donosi
odmah primjenjiv provedbeni akt u skladu s postupkom iz članka 4.
stavka 2. ove Uredbe, osim ako primi utemeljeno obrazloženje od Gruzije.
Komisija može odlučiti privremeno suspendirati povlaštenu carinu koja se
primjenjuje na predmetni proizvod ili predmetne proizvode ili može utvrditi da
takva suspenzija nije prikladna.
2.           Privremena suspenzija
povlaštene carine primjenjuje se u razdoblju od najviše šest mjeseci od datuma
objave odluke o suspenziji povlaštene carine. Prije isteka razdoblja od šest
mjeseci i na temelju opravdanih hitnih razloga koji se odnose na suspenziju
povlaštene carine, Komisija može donijeti odmah primjenjiv provedbeni akt u
skladu s postupkom iz članka 4. stavka 2. ove Uredbe kako bi
ukinula privremenu suspenziju povlaštene carine ako je se uvjeri da je obujam
predmetne kategorije uvezenih proizvoda koji je veći od obujma iz
Priloga II.C Sporazumu posljedica promjene u razini proizvodnje i izvoznog
kapaciteta Gruzije u pogledu predmetnog ili predmetnih proizvoda.
Članak 3.
Izvješće
1.           Komisija Europskom parlamentu
i Vijeću podnosi godišnje izvješće o primjeni, provedbi i
ispunjivanju obveza iz glave IV. Sporazuma i iz
ove Uredbe.
2.           U izvješću se iznosi
sažetak statističkih podataka i kretanja trgovine s Gruzijom.
3.           Europski parlament u roku od
jednog mjeseca nakon što Komisija podnese izvješće može pozvati Komisiju
na ad hoc sastanak svojeg nadležnog odbora kako bi predstavio i objasnio
sva pitanja povezana s primjenom ove Uredbe.
4.           Komisija objavljuje
izvješće najkasnije tri mjeseca nakon njegova podnošenja Europskom
parlamentu i Vijeću.
Članak 4.
Postupak odbora
1.           Komisiji pomaže Odbor za
zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta uspostavljen
člankom 229. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1308/2013, a u
pogledu prerađenih poljoprivrednih proizvoda Komisiji pomaže Odbor za horizontalna
pitanja u vezi s trgovinom prerađenim poljoprivrednim proizvodima koji
nisu obuhvaćeni Prilogom I. uspostavljen člankom 44.
stavkom 1. Uredbe (EU) br. 510/2014[4]. Navedeni su odbori
odbori u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2.           Pri upućivanju na ovaj
stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (EU) br. 182/2011 u
vezi s njezinim člankom 4.
Članak 5.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana
od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se na uvoz iz Gruzije od datuma početka
primjene Sporazuma.
Ova je
Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama
članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik

[1]
[2]               Odluka Vijeća 2014/494/EU od 16. lipnja 2014.
o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Sporazuma o
pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku
energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Gruzije, s druge
strane (SL L 261, 30.8.2014., str. 4.).
[3]               Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta
i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i
općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad
izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55,
28.2.2011., str. 13.).
[4]               Uredba (EU) br. 510/2014 Europskog
parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o utvrđivanju trgovinskih
aranžmana primjenjivih na određenu robu dobivenu preradom poljoprivrednih
proizvoda i stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EZ) br. 1216/2009 i
(EZ) br. 614/2009 (SL L 150, 20.5.2014., str. 1.).


				|

		52014PC0614

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o utvrđivanju višegodišnjeg plana za stokove bakalara, haringe i papaline u Baltičkom moru i ribarstvo koje iskorištava te stokove, o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 2187/2005 i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1098/2007 /* COM/2014/0614 final - 2014/0285 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           1.       Kontekst prijedloga
·
Razlozi za prijedlog i njegovi ciljevi
Bakalar, haringa i papalina u Baltičkom
su moru predmet važnog ribarstva. U znanstvenom savjetu Međunarodnog
vijeća za istraživanje mora (ICES[1])
navedeno je da sadašnje stope iskorištavanja za neke od tih stokova nisu u
skladu s postizanjem najvećeg održivog prinosa. Plan upravljanja za
stokove bakalara u Baltičkom moru na snazi je od 2007.[2], ali stokovi haringe i
papaline još nisu predmet plana upravljanja. To ometa održivo upravljanje tim
ribarstvom i ne osigurava stabilnost ribolovnih mogućnosti za ribare koji
se njime bave.
Osim što osiguravaju temelj za tradicionalno
ribarstvo, bakalar, haringa i papalina isto su tako važne komponente
baltičkog ekosustava, a među njima postoje i jake biološke
interakcije. Bakalar lovi papalinu i haringu, što znači da veličina
stoka bakalara utječe na veličinu stoka haringe i papaline i obrnuto.
Postoje neke naznake iz znanstvenih analiza da biološke interakcije unutar i
između tih vrsta u Baltiku mogu značiti da bi jači pritisci na
ribolov od onih koji se trenutačno savjetuju mogli biti održivi.
Međutim, Znanstveni, tehnički i gospodarski odbor za ribarstvo
(STECF)[3]
savjetuje[4]
da je potrebno više znanstvenog rada za razumijevanje rizika ribolova po tim
višim vrijednostima.
Ekološki uvjeti u Baltiku mogu snažno utjecati
na produktivnost baltičkih ribljih stokova, posebno bakalara i papaline.
Mrijest bakalara u istočnom Baltiku ograničen je na duboka
područja gdje je salinitet na većoj dubini dovoljno visok da
omogući oplodnju jaja i plutanje oplođenih jaja. Ograničen dotok
oceanske vode iz Sjevernog mora rezultirao je gubitkom kisika u tim dubokim
slanim vodama još od sredine 1980-ih, a razmnožavanje bakalara uspijevalo je
samo u južnim područjima mriještenja. Da je bilo značajnog dotoka
vode Sjevernog mora u istočni Baltik, moglo je doći do znatno
veće obnove bakalara nego što smo vidjeli posljednjih godina. Kod papaline
postoji veza između obnove i temperature, uz više mlade ribe koja se obnavlja
kao stok u toplijim uvjetima. Ta veza znači da pojava npr. dviju
uzastopnih hladnih zima može imati ozbiljne posljedice za stok papaline.
S obzirom na snažan utjecaj koji biološke
interakcije i učinci na okoliš imaju na baltičke stokove bakalara,
haringe i papaline, poželjno je moći prilagoditi stope iskorištavanja i
ponašanje tih stokova u svjetlu poboljšanja znanstvenih saznanja o tim
interakcijama i promjenama ekoloških uvjeta. Takav bi pristup bio i u skladu s
ekosustavnim pristupom upravljanja ribarstvom. Prvi korak prema takvom
prilagođenom upravljanju bio bi uključivanje svih relevantnih stokova
u jedinstveni plan upravljanja. To bi uključilo ciljanu ribolovnu smrtnost
izraženu u rasponima za svaki stok, koja bi bila temelj za određivanje
godišnjih ukupnog dopuštenih ulova (TAC) za te stokove. Prilagodba bi tada
proizlazila iz ažuriranja referentnih točaka ribolovne smrtnosti i
veličine stoka za svaki stok, ako se u znanstvenom savjetu navede da bi to
bilo prikladno.
Cilj je prijedloga uspostava plana upravljanja
stokovima bakalara, haringe i papaline u Baltiku. Planom će se osigurati
održivo iskorištavanje tih stokova i pružiti stabilnost ribolovnih
mogućnosti, osiguravajući da se upravljanje temelji na najnovijim
znanstvenim informacijama o interakcijama unutar i između stokova te
drugim aspektima ekosustava i okoliša. Poseban je cilj inicijative osigurati da
se stokovi bakalara, haringe i papaline u Baltiku iskorištavaju na održiv
način u skladu s načelima najvećega održivog prinosa i
ekosustavnog pristupa upravljanja ribarstvom. U tu bi svrhu te stokove trebalo
loviti na razinama koje mogu proizvesti najveći održivi prinos.
U ribarstvu bakalara i pelagijskih vrsta
dolazi do prilova plosnatica, tj. lista zlatopjega, iverka, oblića i lista
glatkog. Iskorištavanje bakalara i pelagijskih stokova ne bi trebalo ugroziti
održivost plosnatica u Baltiku.
Plan će se primjenjivati na sva ribarska
plovila Unije bez obzira na njihovu ukupnu dužinu u Baltičkom moru,
budući da je to u skladu s pravilima ZRP-a i u skladu s učinkom
plovila na predmetne riblje stokove.
·
Opći kontekst
1.           Na bakalar u istočnom i
zapadnom Baltiku gleda se kao na dva zasebna stoka. Postoji niz različitih
stokova haringe u Baltiku, uz glavni stok koji je pronađen u istočnom
bazenu tog mora. Postoje manji stokovi u Botničkom moru, Botničkom
zaljevu, Riškom zaljevu i zapadnom Baltiku. Potonji stok mrijesti se u zapadnom
Baltiku, a zatim putuje u Skagerrak i istočno Sjeverno more kako bi se
hranio. U tim se područjima stok miješa s haringom iz Sjevernog mora i
uzima se kao dio ribolova na miješane stokove. Postoji jedan stok papaline u
Baltiku.
2.           Dva stoka baltičkog
bakalara trenutačno su predmet plana upravljanja2, a mjere
upravljanja za ribarstvo tih stokova uključuju utvrđivanje godišnjih
ukupnih dopuštenih ulova, ograničenja ribolovnog napora i tehničke
mjere, uključujući najmanje veličine oka mrežnog tega, pravila o
sastavu ulova, najmanju iskrcajnu veličinu i zatvorena područja /
razdoblja zabrane. Trenutačno upravljanje ribarstvom za haringe i papaline
uključuje godišnje ukupne dopuštene ulove i tehničke mjere te pravila
o veličini oka mrežnog tega i sastavu ulova.
3.           ICES smatra da podatci o
malom stoku haringa u Botničkom zaljevu nisu dostatni, tako da u ovom
trenutku nije moguće u cijelosti procijeniti stanje stoka kao temelj za davanje
savjeta o ulovu. Iz tog razloga plan ne uključuje pravilo o izlovu za taj
stok. Uzimajući u obzir malu veličinu tog stoka i ribolov koji ga
iskorištava, ne može se razmjerno odrediti ukupan dopušten ulov za taj stok.
Umjesto toga, propisano je da ulovi iz tog stoka budu dio ukupnog dopuštenog
ulova haringe u kombiniranom području Botničkog mora / Botničkog
zaljeva.
4.           Od 1. siječnja
2014. Uredbom (EZ) 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca
2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici utvrđuju se pravila ZRP-a,
uključujući odredbe o višegodišnjim planovima i utvrđuje obveze
iskrcavanja stokova koji podliježu ukupnom dopuštenom ulovu. U
člancima 9. i 10. navode se načela, ciljevi i sadržaj višegodišnjih
planova. U skladu s člankom 15., obveze iskrcavanja u Baltičkom
moru primjenjivat će se na ribolov pelagijskih vrsta i lososa te vrsta
koje određuju ribolov od 2015. te na sve ostale vrste obuhvaćene
ukupnim dopuštenim ulovom od 1. siječnja 2017.
5.           Ciljane vrijednosti koje
odgovaraju najvišem održivom prinosu izražene su kao raspon vrijednosti koje
preporučuje ICES. Ti rasponi omogućuju upravljanje koje se temelji na
najvećem održivom prinosu za predmetne stokove te se smatra da omogućuju
prilagodbe u slučaju promjene znanstvenog savjeta, dok istodobno održavaju
visoku razinu predvidljivosti. Takve ciljane vrijednosti nadopunjuju se
odredbama o nadzoru povezanima s inicijalnim referentnim točkama
očuvanja. Za predmetne stokove te referentne točke izražavaju se kao
biomasa stokova u mrijestu, koja se dobiva iz najnovije referentne vježbe koju
provodi ICES. U nedostatku savjeta o razini biomase u mrijestu, okidač bi
trebao biti trenutak kada znanstveni savjet utvrdi da je stok u opasnosti.
6.           U skladu s
člankom 15. Uredbe (EZ) br. 1380/2013, obveza iskrcavanja svih
ulova bakalara, haringe, papaline i lista zlatopjega u ribolovu na bakalar,
haringu i papaline u Baltičkom moru uključena je u plan radi
doprinosa u provedbi zabrane odbacivanja, osim u slučajevima kada postoji
dokaz o visokim stopama preživljavanja. U skladu s člankom 16.
stavkom 7. Uredbe (EZ) br. 1380/2013, države članice moraju
dodijeliti ukupne dopuštene ulove plovilima koja plove pod njihovom zastavom,
uzimajući u obzir mogući sastav ulova i obvezu iskrcavanja svih
ulova. Kako bi to postigle, države članice mogu donijeti nacionalne mjere
kao što su čuvanje određene zalihe nacionalnog ukupnog dopuštenog
ulova ili zamjena kvote s drugim državama članicama.
7.           U skladu sa znanstvenim
savjetima STECF-a4, plan ne uključuje godišnja ograničenja
ribolovnog napora.
8.           U skladu s
člankom 18. Uredbe (EZ) br. 1380/2013, države članice koje
imaju izravni upravljački interes mogu podnijeti zajedničke preporuke
za, među ostalim, donošenje određenih mjera ako su Komisiji
dodijeljene ovlasti za donošenje provedbenih ili delegiranih akata radi
postizanja ciljeva višegodišnjeg plana. U tu svrhu planom se uspostavlja
regionalna suradnja u pogledu donošenja tehničkih mjera, odredaba o obvezi
iskrcavanja i posebnih mjera očuvanja za prilove u ribarstvu predmetnih
stokova.
9.           U skladu s općim ciljem
ZRP-a o očuvanju ribolovnih resursa i uz poseban osvrt na
članke 9. i 10. Uredbe (EZ) br. 1380/2013 kojom se zahtijeva
razvoj višegodišnjih planova, glavni su elementi plana:
–
ciljevi i ciljane vrijednosti (postići razinu
ribolovne smrtnosti u skladu s načelom najvećeg održivog prinosa),
–
referentne točke očuvanja izražene na
razinama biomase u mrijestu i posebne mjere očuvanja,
–
odredbe koje se odnose na obveze iskrcavanja,
–
okvir tehničkih mjera,
–
periodična ocjena plana na temelju znanstvenih
savjeta.
·
Postojeće odredbe Unije u području
prijedloga
Uredbom (EU) br. 1380/2013 Europskog
parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj
ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i
(EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ)
br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 204/585/EZ[5] uspostavlja se
opći okvir za ZRP i utvrđuju situacije u kojima Vijeće donosi
višegodišnje planove.
Uredbom Vijeća (EZ) br. 1098/2007 od
18. rujna 2007. o utvrđivanju višegodišnjeg plana za stokove bakalara
u Baltičkom moru i ribarstvo koje iskorištava te stokove te o izmjeni
Uredbe (EEZ) br. 2847/93 i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 779/97
utvrđuju se pravila za održivo iskorištavanje stokova bakalara u
Baltičkom moru.
Uredbom Vijeća (EZ) br. 2187/2005 od
21. prosinca 2005. o tehničkim mjerama za očuvanje ribolovnih
resursa u vodama Baltičkog mora, Malog i Velikog Belta i Øresunda, o izmjeni
Uredbe (EZ) br. 1434/98 i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ)
br. 88/98 opisuju se tehničke mjere očuvanja u Baltičkom
moru, tj. pravila o sastavu ulova, najmanja veličina oka mrežnog tega,
najmanja iskrcajna veličina, zatvorena područja i zabrane tijekom
sezone u ribolovu na lososa. Utvrđuje se i zabrana za lebdeće
(plovuće) mreže u Baltičkom moru.
Godišnjim uredbama Vijeća o
utvrđivanju ribolovnih mogućnosti i popratnih uvjeta za određene
riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u Baltičkom
moru utvrđuju se razine ukupnog dopuštenog ulova za predmetne stokove
(bakalar, haringa i papaline) i lista zlatopjega (npr. za 2014. Uredba
Vijeća (EU) br. 1180/2013 od 19. studenoga 2013. o
utvrđivanju za 2014. ribolovnih mogućnosti za određene riblje
stokove i skupine ribljih stokova u Baltičkom moru).
Uredbom Vijeća (EZ) br. 1224/2009 o
uspostavi sustava kontrole Zajednice za osiguranje sukladnosti s pravilima
zajedničke ribarstvene politike, izmjeni uredbi (EZ) br. 847/96, (EZ)
br. 2371/2002, (EZ) br. 811/2004, (EZ) br. 768/2005, (EZ)
br. 2115/2005, (EZ) br. 2166/2005, (EZ) br. 388/2006, (EZ)
br. 09/2007, (EZ) br. 676/2007, (EZ) br. 1098/2007, (EZ)
br. 1300/2008, (EZ) br. 1342/2008 i stavljanju izvan snage uredbi
(EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1627/94 i (EZ) br. 1966/2006
(SL L 343, 22.12.2009., str. 1.) utvrđuju se opći
uvjeti za kontrolu ribarstva, kao i specifični zahtjevi za kontrolu
višegodišnjih planova.
·
Usklađenost s drugim politikama i ciljevima
Unije
Prijedlog i njegovi ciljevi u skladu su s
pravilima Unije, posebno s ekološkim, društvenim, tržišnim i trgovinskim
politikama.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UČINKA
·
Savjetovanja sa zainteresiranim stranama
Metode savjetovanja, glavni ciljni sektori
i opći profil ispitanika
Budući da je glavni interes za stokove
bakalara, haringe, papaline i lista glatkog u Baltiku povezan s komercijalnim
ribolovom, savjetovanje je bilo usmjereno na Savjetodavno vijeće za
Baltičko more (BSAC) i uprave za ribarstvo država članica
Baltičkog mora. BSAC se sastoji od predstavnika iz sektora ribarstva i
drugih interesnih skupina obuhvaćenih zajedničkom ribarstvenom
politikom. Sektor ribarstva uključuje udruge u ribarstvu, organizacije
proizvođača, prerađivače i tržišne organizacije. Ostale
interesne skupine uključuju nevladine organizacije za zaštitu okoliša,
ženske mreže te rekreacijske, sportske i male ribolovce.
Savjetodavni i razvojni proces za ovu
inicijativu slijedio je ustaljen postupak GU-a MARE za razvoj i ocjenu dugoročnih
planova upravljanja. Postupak uključuje dvije faze. Prva je faza
retrospektivna evaluacija, kojom se vraća na prethodne rezultate
postojećeg plana upravljanja. Nakon toga slijedi, prema potrebi,
potencijalna evaluacija kojom se gleda na moguću zamjenu višegodišnjih
planova i njihovih potencijalnih učinaka. Svaka faza uključuje niz
sastanaka stručnih skupina Znanstvenog, tehničkog i gospodarskog
odbora za ribarstvo (STECF). Ti se sastanci organiziraju da bi se riješio
referentni okvir koji je utvrdio GU MARE. Svi su ti sastanci otvoreni za
predstavnike savjetodavnih vijeća i država članica, koji mogu dati
doprinos i postaviti pitanja koja smatraju relevantnima. U ovom slučaju
bilo je i daljnjih savjetovanja s BSAC-om i državama članicama na
konkretnim elementima plana nakon završetka postupka evaluacije STECF-a.
Predmetna znanstvena/stručna
područja
Kako je prethodno navedeno, stručnjaci
STECF-a dali su savjet tijekom procesa ocjenjivanja. On je uključivao
doprinos znanstvenika u ribarstvu, ali i stručnjaka u drugim disciplinama,
uključujući ekonomske i društvene znanosti. Znanstveni savjet dobiven
je i od ICES-a.
Sažetak odgovora i njihovo uvažavanje
Nakon potencijalne evaluacije plana
upravljanja za stokove pelagičnih vrsta[6],
retrospektivne[7]
i potencijalne evaluacije[8]
postojećeg plana za bakalar u Baltiku, u lipnju 2011. donesena je odluka o
prelasku na plan o velikom broju vrsta za stokove bakalara, haringe i papaline
u Baltiku. Ta je odluka donesena u dogovoru s državama članicama i
zainteresiranim stranama na sastanku regionalnog foruma pod nazivom BALTFISH.
Nakon toga odluka je formalizirana na sastanku Vijeća za ribarstvo u
listopadu 2011.[9]
Kontekst za tu odluku bio je zahtjev predviđen reformom ZRP-a za planove
upravljanja koji obuhvaćaju višestruke stokove gdje je to moguće.
Odluka da se nastavi s planom o velikom broju
vrsta za stokove u Baltiku iziskivala je početak novog kruga sastanaka
STECF-a. Kako bi osigurao osnovu za potencijalnu evaluaciju, GU MARE
organizirao je niz sastanaka stručnjaka, od kojih su većinu
zajednički održali STECF i ICES. Svi ti sastanci bili su otvoreni za
zainteresirane strane i u svima su sudjelovali članovi BSAC-a. Sastanci su
organizirani kako slijedi:
tematski sastanak stručne radne skupine
STECF-a o višegodišnjim planovima upravljanja u Edinburghu, Ujedinjena
Kraljevina, od 28. studenoga do 2. prosinca 2011.[10]
ICES-ova radionica o integriranom mišljenju o
velikom broju vrsta za ribolov u Baltiku, održana u
Charlottenlundu, Danska od 6. do 8. ožujka 2012.[11]
Sastanak stručne radne skupine STECF-a o
višegodišnjim planovima upravljanja u Rostocku, Njemačka, od 26. do
30. ožujka 2012.[12]

Nakon niza spomenutih sastanaka, STECF je
obavijestio da bi plan upravljanja temeljen na sadašnjim ciljanim vrijednostima
najvećega održivog prinosa za pojedinačne vrste ispunio kriterije za
ostvarenje visokoga dugoročnog prinosa s najmanjim rizikom za stok.
Ukratko, takav bi plan bio u skladu s načelima najvećeg održivog
prinosa (MSY). Istaknuli su i da bi pristup velikom broju vrsta mogao
omogućiti više ciljane ribolovne smrtnosti za neke stokove, ali i da je
potrebno više znanstvenog rada za procjenu rizika povezanih s takvim pristupom.
S obzirom na te savjete pripremljen je dokument za javnu raspravu u kojem su
predstavljene te dvije opcije i njihove posljedice. O tome se raspravljalo s
državama članicama na sastanku BALTFISH-a i s BSAC-om sredinom lipnja
2012.
Donošenjem Uredbe o reformi zajedničke
ribarstvene politike u 2013. i objavljivanjem konačnog izvješća radne
skupine o višegodišnjim planovima koje su utvrdili Europski parlament i
Vijeća u travnju 2014.[13]
obavljena su daljnja savjetovanja sa zainteresiranim stranama u BSAC-u i s
upravama država članica u BALTFISH-u. To se zbivalo od ožujka do lipnja
2014.
Sredstva s pomoću kojih su
stručna mišljenja postala javno dostupna
Izvješća o svim relevantnim stručnim
sastancima STECF-a mogu se naći na web-mjestu STECF-a: https://stecf.jrc.ec.europa.eu/.
Osim toga, tijekom postupka savjetovanja
zainteresirane strane bile su aktivno uključene u svaku fazu naknadnog
razvoja inicijative.
·
Procjena učinka
·
Prije izrade višegodišnjeg plana provedena je
opsežna procjena učinka. Tijekom procjene analizirane su tri opcije s
bioloških, ekoloških i gospodarsko-društvenih aspekata. Opcija s najkorisnijim
učinkom tada je ugrađena u sadašnji višegodišnji plan. Osigurati
održivo ribarstvo na razini najvišega održivog prinosa do 2015. za predmetne
stokove znači ostvariti biološke i ekološke koristi. Moguće smanjenje
ukupne količine ribolova značilo bi i smanjenje emisija iz brodskih
motora.
·
Što se tiče gospodarsko-društvenog
učinka, dovođenje stokova haringe i papaline pod plan upravljanja
osiguralo bi sustavan temelj za određivanje godišnjih ukupnih dopuštenih
ulova na način koji bi pružio sektoru pelagijskih vrsta predvidljivost
ulova, što bi pomoglo podršci u poslovnom planiranju i stabilnosti opskrbe. To
bi i dodalo vrijednost, budući da su planovi upravljanja obično
preduvjet ribarstvu za stjecanje certifikata od npr. Vijeća za
očuvanje mora (MSC). Riba iz takvoga certificiranog ribarstva tada može
privući veću cijenu na tržištu.
·
Smanjenje ribolovnih mogućnosti moglo bi
rezultirati blagim smanjenjem dobiti za ribare i prerađivačku
industriju te bi moglo kratkoročno negativno utjecati na potrošače,
ali će obnova stanja stokova osigurati dugoročne koristi u smislu
dobiti i održivog ribolova. Nadalje, privremeno smanjenje kvota obično
rezultira povećanjem cijene tog stoka.
·
Ukidanje sustava ribolovnog napora i zahtjeva za
jedinstveno područje ribolova pojednostavit će pravni okvir i
olakšati administrativno opterećenje država članica i industrije.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
·
Pravna osnova
Članak 43. stavak 2. Ugovora o
funkcioniranju Europske unije
·
Načelo supsidijarnosti
Odredbe prijedloga odnose se na očuvanje
morskih bioloških resursa, mjere koje spadaju pod isključivu nadležnost
Unije. Stoga se načelo supsidijarnosti ne primjenjuje.
·
Načelo proporcionalnosti
Predložene mjere u skladu su s načelom
proporcionalnosti, budući da su prikladne i potrebne, a druge manje
restriktivne mjere nisu na raspolaganju za postizanje željenih ciljeva
politike.
·
Izbor instrumenta
Predloženi instrument: Uredba Europskog
parlamenta i Vijeća.
4.           PRORAČUNSKE IMPLIKACIJE

Nema posljedica za proračun.
2014/0285 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o utvrđivanju višegodišnjeg plana za
stokove bakalara, haringe i papaline u Baltičkom moru i ribarstvo koje
iskorištava te stokove, o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 2187/2005 i
o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1098/2007
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga
gospodarskog i socijalnog odbora[14],

uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija[15],
nakon prosljeđivanja prijedloga
nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)       Konvencijom Ujedinjenih
naroda od 10. prosinca 1982. o pravu mora[16],
čija je Unija ugovorna stranka, predviđene su obveze očuvanja,
uključujući održavanje ili obnovu populacija ulovljenih vrsta na
razinama koje mogu proizvesti najviši održivi prinos.
(2)       Na Svjetskom sastanku na vrhu
o održivom razvoju u Johannesburgu 2002. Unija i njezine države članice
obvezale su se djelovati protiv daljnjeg smanjenja mnogih ribljih stokova.
Stoga je potrebno prilagoditi stope iskorištavanja bakalara, haringe i papaline
u Baltičkom moru kako bi se osiguralo da se iskorištavanje tih stokova
obnavlja i održava iznad razina koje mogu proizvesti najviši održivi prinos.
(3)       Zajednička ribarstvena
politika trebala bi doprinijeti zaštiti morskog okoliša, održivom upravljanju
svih komercijalno iskorištavanih vrsta, a posebno postizanju dobroga ekološkog
stanja do 2020., kako je navedeno u članku 1. stavku 1.
Direktive 2008/56/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[17].
(4)       Uredbom (EZ)
br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća utvrđuju se pravila
zajedničke ribarstvene politike („ZRP”) u skladu s međunarodnim
obvezama Unije. Ciljevi su ZRP-a, među ostalim, osigurati da su ribolov i
akvakultura dugoročno ekološki održivi, primijeniti načelo opreznog
pristupa na upravljanje ribarstvom i provesti pristup upravljanja ribarstvom
temeljen na ekosustavu.
(5)       U najnovijim znanstvenim
savjetima Međunarodnog vijeća za istraživanje mora („ICES”) i
Znanstvenog, tehničkog i gospodarskog odbora za ribarstvo („STEFC”)
navedeno je da se stokovi bakalara, papaline i nekih stokova haringe
iskorištavaju više nego što je potrebno za postizanje najvećega održivog
prinosa.
(6)       Plan upravljanja za stokove
bakalara u Baltičkom moru na snazi je od 2007.[18], ali stokovi haringe i
papaline još nisu predmet sličnih planova. Budući da postoji snažna
biološka interakcija između stokova bakalara i pelagijskih vrsta,
veličina stoka bakalara može utjecati na stokove haringe i papaline i
obrnuto. Nadalje, države članice i zainteresirane strane izrazile su
potporu razvoju i provedbi planova upravljanja za ključne stokove u
Baltiku.
(7)       Višegodišnji plan
utvrđen ovom Uredbom trebao bi se, u skladu s člancima 9. i 10.
Uredbe (EZ) br. 1380/2013, temeljiti na znanstvenim, tehničkim i
gospodarskim savjetima te sadržavati ciljeve, mjerljive ciljeve s jasnim
rokovima, referentne točke očuvanja i zaštitne mjere.
(8)       Primjereno je utvrditi plan
ribarstva za veliki broj vrsta uzimajući u obzir dinamiku između
stokova bakalara, haringe i papaline te prilov vrsta u ribarstvu na te stokove,
tj. lista zlatopjega, iverka, oblića i lista glatkog u Baltiku. Cilj tog
plana trebao bi biti postizanje i održavanje najvećega održivog prinosa za
predmetne stokove.
(9)       Iskorištavanje stokova
bakalara i pelagičnih vrsta ne smije ugroziti održivost stokova uzetih kao
prilov u tom ribolovu, tj. stokova lista zlatopjega, iverka, oblića i
lista glatkog u Baltiku. Stoga bi plan isto tako trebao težiti osiguranju
očuvanja tih stokova prilova iznad razine biomase koje odgovaraju pristupu
predostrožnosti.
(10)     Osim toga, budući da se
člankom 15. Uredbe (EU) br. 1380/2013 uvela obveza iskrcavanja,
uključujući sve vrste obuhvaćene ukupnim dopuštenim ulovima,
cilj plana trebao bi biti davanje doprinosa provedbi obveze iskrcavanja za
bakalar, haringu, papalinu i list zlatopjeg.
(11)     Člankom 16.
stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1380/2013 zahtijeva se utvrđivanje
ribolovnih mogućnosti u skladu s ciljevima navedenima u višegodišnjim
planovima.
(12)     Te ciljeve trebalo bi stoga
utvrditi i izraziti u stopama ribolovne smrtnosti na temelju znanstvenog
savjeta[19].

(13)     Potrebno je uspostaviti
referentne točke očuvanja kako bi se omogućila dodatna mjera
opreza kada veličina stoka padne na određenu kritičku razinu
koja predstavlja ozbiljan rizik. Takve referentne točke očuvanja trebalo
bi odrediti na razinama najmanje biomase u mrijestu stoka koja je u skladu s
punom reproduktivnom sposobnošću. Trebalo bi predvidjeti korektivne mjere
u slučaju kada veličina stoka padne ispod najmanje biomase u
mrijestu.
(14)     U slučaju stokova uzetih
kao prilov, u nedostatku znanstvenog savjeta o takvim razinama najmanje biomase
u mrijestu, potrebno je donijeti posebne mjere očuvanja kada se u
znanstvenom savjetu navodi da je stok u opasnosti.
(15)     Ribe ulovljene u ribolovu sa
zamkama, vršama i košarama imaju visoku sposobnost preživljavanja zbog
karakteristika tih alata koji ne štete ribi, što je potvrđeno pokusnim
ribolovom. Stoga je, osim slučajeva navedenih u članku 15.
stavku 4. točkama (a) do (c) Uredbe (EZ) br. 1380/2013,
primjereno od obveze iskrcavanja u takvom ribarstvu izuzeti bakalar, haringu,
list zlatopjeg i papalinu.
(16)     Kako bi bio u skladu s obvezom
iskrcavanja iz članka 15. stavka 1. Uredbe (EZ)
br. 1380/2013, planom bi trebalo predvidjeti druge mjere upravljanja
navedene u članku 15. stavku 4. točkama (a) do (c) te
Uredbe. Takve bi mjere trebalo utvrditi delegiranim aktima.
(17)     Planom bi trebalo predvidjeti
i određene prateće tehničke mjere koje će se donijeti u
delegiranim aktima radi doprinosa postizanju ciljeva plana, osobito u pogledu
zaštite mlade ribe ili ribe u mrijestu. Do
revizije Uredbe Vijeća (EZ) br. 2187/2005[20] trebalo bi predvidjeti i da takve mjere, prema potrebi za
postizanje ciljeva plana, mogu odstupiti od nekih elemenata koji u toj Uredbi
nisu ključni.
(18)     Kako bi se pravodobno i na
razmjeran način prilagodilo tehničkom i znanstvenom napretku te kako
bi se osigurala fleksibilnost i omogućio razvoj određenih mjera,
trebalo bi Komisiji delegirati ovlasti donošenja akata u skladu s
člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u pogledu dopune
ove Uredbe korektivnim mjerama za list zlatopjeg, iverak, oblić i list
glatki, provedbenim obvezama za iskrcavanje i tehničkim mjerama. Posebno
je važno da Komisija tijekom svojega pripremnog rada provede odgovarajuća
savjetovanja, uključujući savjetovanja na razini stručnjaka.
Komisija bi pri pripremi i sastavljanju delegiranih akata trebala osigurati
istovremen, pravodoban i prikladan prijenos relevantnih dokumenata Europskom
parlamentu i Vijeću.
(19)     U skladu s
člankom 18. Uredbe (EU) br. 1380/2013, ako su Komisiji
dodijeljene ovlasti donošenja delegiranih akata povezanih s određenim
mjerama očuvanja, kako je navedeno u planu, države članice koje imaju
neposredan upravljački interes u Baltičkom moru trebale bi imati
mogućnost podnošenja zajedničkih preporuka za takve mjere, tako da te
mjere budu dobro osmišljene kako bi odgovarale specifičnostima
Baltičkog mora i njegova ribarstva. Trebalo bi utvrditi rok za podnošenje
tih preporuka kako je propisano člankom 18. stavkom 1. te Uredbe.

(20)     Kako bi se osigurala
usklađenost s mjerama utvrđenima u ovoj Uredbi, trebalo bi donijeti
posebne kontrolne mjere, uz one predviđene Uredbom Vijeća (EZ)
br. 1224/2009[21].
(21)     Imajući u vidu da je
Baltičko more prilično malo ribolovno područje u kojem uglavnom
mala plovila obavljaju kratka ribolovna putovanja, primjena prethodnih
obavijesti prema zahtjevu članka 17. Uredbe (EZ) 1224/2009 trebala bi
se proširiti kako bi obuhvatila sva plovila s ukupnom duljinom od najmanje osam
metara, a prethodne obavijesti trebalo bi dostaviti najmanje jedan sat prije
predviđenog vremena dolaska u luku. Ipak, uzimajući u obzir
učinak ribolovnih putovanja koja uključuju vrlo male količine
ribe predmetnih stokova i s tim povezano administrativno opterećenje
prethodnih obavijesti, prikladno je uspostaviti granične vrijednosti za
takve prethodne obavijesti kada ta plovila drže na brodu najmanje 300 kg
bakalara ili dvije tone stokova pelagičnih vrsta.
(22)     Za stokove bakalara, haringe i
papaline trebalo bi utvrditi granične vrijednosti prema kojima ribarsko
plovilo mora iskrcati u određenoj luci ili na mjestu u blizini obale u
skladu s člankom 43. Uredbe (EZ) br. 1224/2009. Osim toga, kod
određivanja tih luka ili mjesta u blizini obale države članice
trebale bi primijeniti kriterije iz članka 43. stavka 5. te
Uredbe tako da se osigura učinkovita kontrola stokova iz ove Uredbe.
(23)     U skladu s
člankom 10. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1380/2013, trebalo
bi utvrditi odredbe za periodičnu procjenu Komisije o primjerenosti i
učinkovitosti primjene ove Uredbe. Takva ocjena trebala bi uslijediti
nakon referentne procjene predmetnih stokova koju provodi ICES i temeljiti se
na toj procjeni.
(24)     U skladu s
člankom 9. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1380/2013, prije
izrade plana primjereno je procijeniti njegov vjerojatan gospodarski i
društveni utjecaj[22].

(25)     Što se tiče roka,
očekuje se da bi za predmetne stokove najveći održivi prinos trebao
biti postignut do 2015. Trebalo bi ga i dalje održavati.
(26)     U nedostatku režima ribolovnog
napora potrebno je izbrisati posebna pravila o posebnoj dozvoli za ribolov i
zamjeni plovila ili motora koji se primjenjuju u Riškom zaljevu. Uredbu
Vijeća (EZ) br. 2187/2005 trebalo bi izmijeniti na odgovarajući
način.
(27)     Uredbu Vijeća (EZ)
br. 1098/2007[23]
trebalo bi staviti izvan snage,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE
Članak 1.
Sadržaj
i područje primjene
1. Ovom Uredbom utvrđuje se višegodišnji
plan (dalje u tekstu: „plan”) za sljedeće stokove (dalje u tekstu:
„predmetni stokovi”) u vodama Unije u Baltičkom moru i ribarstvu koje
iskorištava predmetne stokove:
(a) bakalar (Gadus morhua) u
pododjeljcima ICES-a 22 – 24 (bakalar u zapadnom Baltiku);
(b) bakalar (Gadus morhua) u
pododjeljcima ICES-a 25 – 32 (bakalar u istočnom Baltiku);
(c) haringa (Clupea harengus) u
pododjeljcima ICES-a 25, 26, 27, 28.2, 29 i 32 (haringa u središnjem Baltiku);
(d) haringa (Clupea harengus) u
pododjeljku ICES-a 28.1 (haringa u Riškom zaljevu);
(e) haringa (Clupea harengus) u pododjeljku
ICES-a 30 (haringa u Botničkom moru);
(f) haringa (Clupea harengus) u
pododjeljku ICES-a 31 (haringa u Botničkom moru);
(g) haringa (Clupea harengus) u
odjeljku ICES-a III.a i pododjeljcima 22 – 24 (haringa u zapadnom
Baltiku);
(h) papalina (Sprattus sprattus) u
pododjeljcima ICES-a 22 – 32.
2. Plan se primjenjuje i na list zlatopjeg,
iverak, oblić i list glatki u pododjeljcima ICES-a 22 – 32 koji
su ulovljeni u ribolovu na predmetne stokove.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, osim definicija iz
članka 4. Uredbe (EZ) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća, članka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1224/2009 i
članka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2187/2005, primjenjuju se
sljedeće definicije:
(a) „stokovi pelagijskih vrsta” znači
stokovi navedeni u članku 1. točkama (c) do (h) ove Uredbe i sve
njihove kombinacije;
(b) „zamka” znači velike mreže, koje su
usidrene, učvršćene na stupićima ili povremeno plutaju, otvorene
na površini i opremljene raznim vrstama uređaja za usmjeravanje i
zadržavanje ribe te koje su uglavnom podijeljene u komore zatvorene mrežom na
dnu;
(c) „vrše i košare” znači male zamke
namijenjene ulovu rakova ili ribe u obliku kaveza ili košara napravljenih od
različitih materijala koje se postavljaju na morsko dno, pojedinačno
ili u redovima; povezane konopcima (konopi plutače) do plutača na
površini koje prikazuju njihov položaj i imaju najmanje jedan otvor ili ulaz;
(d) „predmetne države članice” znači
Danska, Estonija, Finska, Njemačka, Latvija, Litva, Poljska i Švedska.
POGLAVLJE II.
CILJEVI I CILJANE VRIJEDNOSTI
Članak 3.
Ciljevi
1. Planom se želi pridonijeti ciljevima
zajedničke ribarstvene politike navedenima u članku 2. Uredbe
(EZ) br. 1380/2013, a posebno:
(a)
postizanju i održavanju najvećega održivog
prinosa za predmetne stokove, i
(b)
osiguravanje očuvanja stokova lista
zlatopjega, iverka, oblića i lista glatkog uz predostrožni pristup.
2. Planom se želi pridonijeti provedbi obveze
iskrcavanja utvrđene člankom 15. stavkom 1. Uredbe (EZ)
br. 1380/2013 za predmetne stokove i list zlatopjeg.
Članak 4.
Ciljane
vrijednosti
1. Ciljane vrijednosti ribolovne smrtnosti
ostvaruju se do 2015. i održavaju nadalje za predmetne stokove unutar
sljedećih raspona:
 Stok || Ciljani rasponi ribolovne smrtnosti
 Bakalar u zapadnom Baltiku || 0,23 – 0,29
 Bakalar u istočnom Baltiku || 0,41 – 0.51
 Haringa u središnjem Baltiku || 0,23 – 0.29
 Haringa u Riškom zaljevu || 0,32 – 0.39
 Haringa u Botničkom moru || 0,13 – 0.17
 Haringa u Botničkom moru || nije definirano
 Haringa u zapadnom Baltiku || 0,25 – 0.31
 Papalina u Baltiku || 0,26 – 0.32
2. U skladu s člankom 16. stavkom 4. Uredbe (EU)
br. 1380/2013, ribolovne mogućnosti u skladu su s ciljanim
vrijednostima iz stavka 1.
POGLAVLJE III.
REFERENTNE TOČKE OČUVANJA
Članak 5.
Najmanja
biomasa u mrijestu
1. Referentne točke očuvanja
izražene na razini najmanje biomase u mrijestu koja je u skladu s punom
reproduktivnom sposobnosti za predmetne stokove iznose kako slijedi:
               Stok ||               Minimalna reproduktivna biomasa u tonama
               Bakalar u zapadnom Baltiku ||               36 400
               Bakalar u istočnom Baltiku ||               88 200
               Haringa u središnjem Baltiku ||               600 000
               Haringa u Riškom zaljevu ||               nije definirano
               Haringa u Botničkom moru ||               nije definirano
               Haringa u Botničkom moru ||               nije definirano
               Haringa u zapadnom Baltiku ||               110 000
               Papalina u Baltiku ||               570 000
2. Kada je biomasa u mrijestu nekih od
predmetnih stokova za određenu godinu ispod razina najmanje biomase u
mrijestu iz stavka 1., donose se odgovarajuće korektivne mjere kako
bi se osigurao brz povratak predmetnog stoka na razine predostrožnosti.
Posebno, odstupajući od članka 4. stavka 2. ove Uredbe i u
skladu s člankom 16. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1380/2013,
ribolovne mogućnosti utvrđuju se na razinama nižima od onih koje
rezultiraju ciljanim rasponima ribolovne smrtnosti iz članka 4.
stavka 1. Te korektivne mjere mogu i uključivati, prema potrebi,
podnošenje zakonodavnih prijedloga Komisije i hitne mjere koje je donijela
Komisija u skladu s člankom 12. Uredbe (EZ) br. 1380/2013.
POGLAVLJE IV.
Posebne mjere očuvanja za list zlatopjeg,
iverak, oblić i list glatki
Članak 6.
Mjere
u slučaju ugroze lista zlatopjega, iverka, oblića i lista glatkog
1. Kada znanstveni savjet utvrdi da je
očuvanje nekih od stokova lista zlatopjega, iverka, oblića i lista
glatkog ugroženo u Baltiku, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u
skladu s člankom 15. o posebnim mjerama očuvanja koje se odnose
na ugroženi stok i povezane su s bilo čime od sljedećeg:
(c)
(a)      prilagodbom ribolovnog kapaciteta i
ribolovnog napora;
(d)
(b)     tehničkim mjerama,
uključujući:
(1)
karakteristike ribolovnih alata, osobito
veličinu oka mrežnog tega, debljinu konca, veličinu alata);
(2)
upotrebu ribolovnih alata, osobito vrijeme u moru,
dubina upotrebe alata);
(3)
zabranu ili ograničenje ribolova u
određenim područjima;
(4)
zabranu ili ograničenje ribolova u
određenim vremenskim razdobljima;
(5)
najmanju referentnu veličinu za očuvanje.

2. Mjerama iz stavka 1. želi se
postići cilj iz članka 3. stavka 1. točke (b), a
mjere se temelje na znanstvenom savjetu.
3. Predmetne države članice mogu
podnijeti zajedničke preporuke u skladu s člankom 18.
stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1380/2013 za posebne mjere očuvanja
iz stavka 1.
POGLAVLJE V.
OBVEZA ISKRCAVANJA
Članak 7.
Odstupanja
za zamke, vrše i košare
Odstupajući od članka 15.
stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1380/2013, obveza iskrcavanja ne
primjenjuje se na predmetne stokove i list zlatopjeg kod ribolova
sljedećim alatima: zamke, vrše i košare.
Članak 8.
Provedba obveze iskrcavanja
1.         Komisija je ovlaštena donijeti
delegirane akte u skladu s člankom 15. o sljedećim
tehničkim mjerama:
(a) popis vrsta za koje je ribolov zabranjen
radi izuzeća od obveze iskrcavanja predviđene člankom 15.
stavkom 4. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1380/2013;
(b) izuzeća od obveze
iskrcavanja predviđene člankom 15. stavkom 4.
točkom (b) Uredbe (EU) br. 1380/2013 za vrste za koje znanstveni
dokazi pokažu visoke stope preživljavanja, uzimajući u obzir
karakteristike alata, ribarske prakse i ekosustava; te
(c) de minimis
izuzeća iz članka 15. stavka 4. točke (c) Uredbe
(EZ) br. 1380/2013.
2. Mjerama iz stavka 1. želi se
postići cilj iz članka 3. stavka 2., a mjere se temelje na
znanstvenom savjetu, prema potrebi. De minimis izuzeća u skladu su
s člankom 15. stavkom 5. točkom (c) Uredbe (EZ)
br. 1380/2013.
3. Predmetne države članice mogu
podnijeti zajedničke preporuke u skladu s člankom 18.
stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1380/2013 za mjere očuvanja iz
stavka 1.
POGLAVLJE VI.
TEHNIČKE MJERE
Članak 9.
Okvir tehničkih mjera
1. Komisija
je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 15. o
sljedećim tehničkim mjerama:
(a) specifikacije
karakteristika ribolovnih alata i pravila o njihovoj upotrebi;
(b) specifikacije
modifikacija ili dodatni uređaji za ribolovne alate;
(c) ograničenja ili
zabrane upotrebe određenih ribolovnih alata i ribolovnih aktivnosti na određenim
područjima ili razdobljima;
(d) najmanje referentne
veličine potrebne za očuvanje za bilo koje stokove obuhvaćene
ovom Uredbom.
2. Mjerama
iz stavka 1. žele se postići ciljevi iz članka 3., a mjere
se temelje na znanstvenom savjetu, a posebno zaštiti mlade ribe ili ribe u
mrijestu.
3. Delegirani
akti iz stavka 1. mogu odstupati, ako je to potrebno za postizanje ciljeva
iz stavka 2., od sljedećih odredaba Uredbe (EZ) br. 2187/2005:
(a) specifikacija ciljanih vrsta i veličina
oka mrežnog tega utvrđenih u prilozima II. i III. iz
članka 3. i 4. Uredbe (EZ) br. 2187/2005;
(b) struktura, svojstava i pravila kojima se
uređuje upotreba aktivnih alata utvrđenih u članku 5.
stavcima 2., 3. i 4. i članka 6. te Uredbe;
(c) struktura, svojstava i pravila kojima se
uređuje upotreba pasivnih alata utvrđenih u članku 8.;
(d) koordinata zabranjenih područja i
razdoblja primjene utvrđenih u članku 16. te Uredbe;
(e) vrsta, geografskih područja i razdoblja
primjene ograničenja ribolova za pojedine stokove utvrđenih u
članku 18.a stavku 1. te Uredbe i tehničkih detalja odstupanja
utvrđenih u članku 18.a stavku 2. te Uredbe;
(f) zabrane koćarenja za
Riški zaljev utvrđene u članku 22. te Uredbe.
4. Predmetne države članice mogu podnijeti zajedničke preporuke
u skladu s člankom 18. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1380/2013
za posebne mjere iz stavka 1.
POGLAVLJE VII.
REGIONALIZACIJA
Članak 10.
Regionalna
suradnja
1. Članak 18. stavci 1. do 6. Uredbe
(EZ) br. 1380/2013 primjenjuju se na mjere na temelju ovog poglavlja.
2. Predmetne države članice mogu
podnijeti zajedničke preporuke u skladu s člankom 18.
stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1380/2013 u sljedećim rokovima:
a)         za mjere iz članka 6. stavka 1. i za
kalendarsku godinu najkasnije do 1. rujna prethodne godine;
b)         za mjere iz članka 8.
stavka 1. i članka 9. stavka 1. prvi put najkasnije šest
mjeseci od stupanja na snagu ove Uredbe, a nakon toga šest mjeseci nakon svakog
podnošenja evaluacije plana u skladu s člankom 14.
POGLAVLJE VIII.
KONTROLA I PROVEDBA
Članak 11.
Odnos
prema Uredbi Vijeća (EZ) br. 1224/2009
Kontrolne mjere predviđene u ovom
poglavlju primjenjuju se uz one propisane Uredbom Vijeća (EZ)
br. 1224/2009, osim ako je u ovom poglavlju određeno drukčije.
Članak 12.
Prethodne
obavijesti
1. Odstupajući od članka 17. stavka 1.
Uredbe (EZ) br. 1224/2009, obveza dostavljanja prethodne obavijesti iz tog
članka primjenjuju se na zapovjednike ribarskih plovila Unije ukupne
dužine od najmanje osam metara koji na plovilu drže najmanje 300 kg bakalara
ili dvije tone stokova pelagičnih vrsta.
2. Odstupajući od članka 17.
stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1224/2009, razdoblje za prethodnu obavijest
iz tog članku jest najmanje sat vremena prije predviđenog vremena
dolaska u luku.
Članak 13.
Određene luke
Granična vrijednost koja se primjenjuje
na živu masu vrsta podložnih višegodišnjem planu, iznad koje će ribarsko
plovilo morati iskrcati svoje ulove u određenoj luci ili na mjestu blizu
obale, kako je navedeno u članku 43. Uredbe (EZ-a)
br. 1224/2009, iznosi:
(a) 750 kilograma bakalara;
(b) pet tona stokova pelagijskih vrsta.
POGLAVLJE IX.
PRAĆENJE
Članak 14.
Evaluacija
plana
Komisija osigurava evaluaciju učinka ovog
plana na stokove obuhvaćene ovom Uredbom i na ribarstvo koje iskorištava
te stokove te osobito vodi računa o promjenama znanstvenog savjeta šest
godina nakon stupanja ovog plana na snagu, a nakon toga svakih šest godina.
Komisija podnosi rezultate tih evaluacija Europskom parlamentu i Vijeću.
POGLAVLJE X.
POSTUPOVNE ODREDBE
Članak 15.
Delegiranje
ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dana
je Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Delegiranje ovlasti iz
članaka 6., 8.i 9. dodjeljuje se Komisiji na neodređeno vrijeme
od datuma stupanja ove Uredbe na snagu.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u
bilo kojem trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članaka 6., 8. i
9. Odlukom o opozivu prestaje vrijediti delegiranje ovlasti navedeno u toj
odluci. Ona proizvodi učinke sljedećeg dana od dana objave u Službenom
listu Europske unije ili na neki kasniji datum naveden u toj odluci. Odluka
ne utječe na pravovaljanost delegiranih akata koji su već stupili na
snagu.
4. Čim Komisija donese delegirani akt,
istovremeno ga dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen u skladu s člancima 6., 8. i 9.
stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva
mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega
ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament
i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. To
se razdoblje na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća produžuje za
dva mjeseca.

POGLAVLJE XI.
IZMJENE
Članak 16.
Izmjene
Uredbe (EZ) br. 2187/2005
Brišu se članci 20. i 21. Uredbe (EZ) br. 2187/2005.
POGLAVLJE XII.
STAVLJANJE IZVAN SNAGE
Članak 17.
Stavljanje
izvan snage Uredbe (EZ) br. 1098/2007
Uredba (EZ) br. 1098/2007 stavlja se
izvan snage. Upućivanja na Uredbu
stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu.

POGLAVLJE XIII.
Završne odredbe
Članak 18.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od
dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od
1. siječnja 2015.
Ova je Uredba u cijelosti
obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]               http://www.ices.dk/aboutus/aboutus.asp
[2]               Uredba Vijeća (EZ) br. 1098/2007 od
18. rujna 2007. o utvrđivanju višegodišnjeg plana za stokove bakalara
u Baltičkom moru i ribarstvo koje iskorištava te stokove te o izmjeni
Uredbe (EEZ) br. 2847/93 i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ)
br. 779/97 (SL L 248, 22.9.2007.).
[3]               Odluka
Komisije od 26. kolovoza 2005. o osnivanju Znanstvenog, tehničkog i
gospodarskog odbora za ribarstvo (2005/629/EZ)
[4]               Izvješće sa sastanka stručne skupine STEFC-a
o: Planovima upravljanja za veliki broj vrsta za Baltik (STEFC-12-06)
[5]               SL L 354, 28.12.2013, str. 22.
[6]               MRAG, rujan 2009.: Gospodarski i društveni učinci
predloženih scenarija za višegodišnji plan upravljanja za ribolov pelagijskih
vrsta u Baltiku, FISH/2006/09 — Lot 4.
[7]               Izvješće podskupine o ciljevima i strategijama
upravljanja (STECF SGMOS 10-06). Dio (e) Evaluacija višegodišnjeg plana za
bakalar u Baltiku.
[8]               Izvješće sa sastanka stručne skupine STEFC-a
o: Procjeni učinka višegodišnjih planova za bakalar u Baltiku (STECF
11-05).
[9]               Vijeće
Europske unije, dokument 16684/11 ADD 1,
http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st16/st16684-ad01.en11.pdf
[10]             Izvješće sa sastanka stručne skupine STEFC-a o:
Istraživanju za procjene učinka višegodišnjih planova za veliki broj vrsta
u Baltiku i bakalar u Kattegatu, Sjevernom moru, zapadno od Škotske i Irskom
moru. (STECF-12-05).
[11]             Izvješće o radionici o integriranom mišljenju o
velikom broju vrsta za ribolov u Baltiku (WKMULTBAL)
6. – 8. ožujka 2012., Charlottenlund, Danska. ICES CM
2012/ACOM:43
[12]             Izvješće sa sastanka stručne skupine STEFC-a o:
Planovima upravljanja za veliki broj vrsta za Baltik (STEFC-12-06).
[13]             http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2009_2014/documents/pech/dv/taskfor/taskforce.pdf

[14]             SL C , , str. .
[15]             SL C , , str. .
[16]             SL L 79, 23.6.1998., str. 3.
[17]             Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj
politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i
stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke
Vijeća 2004/585/EZ (SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).
[18]             Uredba Vijeća (EZ) br. 1098/2007 od
18. rujna 2007. o utvrđivanju višegodišnjeg plana za stokove bakalara
u Baltičkom moru i ribarstvo koje iskorištava te stokove te o izmjeni
Uredbe (EEZ) br. 2847/93 i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 779/97
(SL L 248, 22.9.2007., str. 1.).
[19]             Tehničke usluge ICES-a, rujan 2014.
http://www.ices.dk/sites/pub/Publication%20Reports/Advice/2014/Special%20Requests/EU_Fmsy_range_for_Baltic_cod_and_pelagic_stocks.pdf
[20]             Uredba Vijeća (EZ) br. 2187/2005 od
21. prosinca 2005. o tehničkim mjerama za očuvanje ribolovnih
resursa u vodama Baltičkog mora, Malog i Velikog Belta i Øresunda, o
izmjeni Uredbe (EZ) br. 1434/98 i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ)
br. 88/98 (SL L 349, 31.12.2005., str. 1.).
[21]             Uredba Vijeća (EZ) br. 1224/2009 od 20. studenoga
2009. o uspostavi sustava kontrole Zajednice za osiguranje sukladnosti s
pravilima zajedničke ribarstvene politike (SL L 343,
22.12.2009., str. 1.).
[22]             Ocjena učinka objavljena… (treba dovršiti).
[23]             Uredba Vijeća (EZ) br. 1098/2007 od
18. rujna 2007. o utvrđivanju višegodišnjeg plana za stokove bakalara
u Baltičkom moru i ribarstvo koje iskorištava te stokove te o izmjeni
Uredbe (EEZ) br. 2847/93 i o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ)
br. 779/97 (SL L 248, 22.9.2007., str. 1.).