				|

		52014PC0213

			Prijedlog DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o izmjeni Direktive 2007/36/EZ u pogledu poticanja dugoročnog sudjelovanja dioničara i Direktive 2013/34/EU u pogledu određenih elemenata izvješća o korporativnom upravljanju /* COM/2014/0213 final - 2014/0121 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Važnost stvaranja modernog
i učinkovitog okvira za korporativno upravljanje za europska
poduzeća, ulagatelje i zaposlenike koji se mora prilagoditi potrebama
današnjeg društva i gospodarskom okruženju koje se mijenja prepoznata je u
Komunikaciji Komisije „Europa 2020.”[1]
kojom se zahtijeva poboljšanje poslovnog okruženja u Europi.
Posljednjih su godina
istaknuti određeni nedostatci u korporativnom upravljanju u europskim
trgovačkim društvima koja su uvrštena na burzu. Navedeni se nedostatci
odnose na različite dionike: trgovačka društva i njihove odbore,
dioničare (institucionalne ulagatelje i upravitelje imovinom) te ovlaštene
zastupnike s pravom glasa. Utvrđeni nedostatci odnose se uglavnom na dva
problema: nedovoljno sudjelovanje dioničara i nedostatak odgovarajuće
transparentnosti.
S dionicima se provelo
savjetovanje o dvije Zelene knjige („Korporativno upravljanje u financijskim
institucijama”[2]
i „Okvir za korporativno upravljanje u EU-u”[3]) u pogledu pitanja za koja oni
smatraju da su najvažnija za rješavanje na europskoj razini.
Na temelju navedenih
savjetovanja i dodatne analize Komisijinim Akcijskim planom: Europsko pravo
trgovačkih društava i upravljanje poduzećima – moderni pravni okvir
za bolje sudjelovanje dioničara i održiva trgovačka društva[4]
predviđen je Komisijin plan za to područje na temelju dvaju ciljeva
povećanja transparentnosti i sudjelovanja dioničara. Akcijskim planom
najavljeno je nekoliko inicijativa, među ostalim i moguća revizija
Direktive o pravima dioničara.
Uzimajući to u obzir,
glavnim ciljem trenutačnog prijedloga za revidiranje Direktive o pravima
dioničara trebalo bi pridonijeti dugoročnoj održivosti
trgovačkih društava u EU-u, stvaranju privlačnog okruženja za
dioničare i poboljšanju prekograničnog glasovanja povećanjem
učinkovitosti lanca vlasničkih ulaganja kako bi se pridonijelo rastu,
stvaranju radnih mjesta i konkurentnosti EU-a. On je i rezultat obveze
obnovljene strategije za dugoročno financiranje europskog gospodarstva[5]: pridonosi dugoročnijoj
perspektivi dioničara kojom se osiguravaju bolji uvjeti poslovanja
trgovačkih društava uvrštenih na burzu.
Za to je potrebno
ostvariti sljedeće detaljnije ciljeve: 1) povećati razinu i kvalitetu
sudjelovanja vlasnika imovine i upravitelja imovinom u njihovim društvima u
koja ulažu; 2) stvoriti bolju poveznicu između plaće i uspješnosti
direktora trgovačkih društava; 3) povećati transparentnost i nadzor
dioničara u vezi s transakcijama s povezanim strankama; 4) osigurati
pouzdanost i kvalitetu savjeta ovlaštenih zastupnika s pravom glasa; 5)
omogućiti prijenos prekograničnih informacija (uključujući
glasovanje) u cijelom lancu ulaganja, a posebno utvrđivanjem identiteta
dioničara.
Ovaj je Prijedlog u skladu
i s postojećim regulatornim okvirom. Posebno je novom Direktivom i Uredbom
o kapitalnim zahtjevima (paket CRD IV)[6],
u cilju rješavanja preuzimanja prekomjernog rizika, dodatno ojačan okvir u
pogledu zahtjeva za odnos između varijabilne komponente primitaka (ili
bonusa) i fiksne komponente (ili plaće). Navedena se pravila primjenjuju
na kreditne institucije i investicijska društva koja su uvrštena na burzu i na
one koje nisu. Međutim, pravila u ovom Prijedlogu primjenjivala bi se samo
na trgovačka društva uvrštena na burzu. Njihov je cilj povećati
transparentnost i osigurati da dioničari mogu glasovati o politici i
izvješću koji se odnose na primitke. Postojeća pravila kojima se
uređuju institucionalni ulagatelji i upravitelji imovinom, na primjer
Direktiva o UCITS-u[7],
UAIF-u[8]
i MIFID-u[9],
u skladu su s ovom Direktivom.
Komisija je na dan
donošenja ovog Prijedloga donijela i Preporuku o kvaliteti izvješćivanja o
korporativnom upravljanju („poštuj ili objasni”). Okvir EU-a za korporativno
upravljanje temelji se prije svega na pristupu „poštuj ili objasni” kojim se
državama članicama i trgovačkim društvima omogućuje stvaranje
okvira koji je u skladu s njihovom kulturom, tradicijama i potrebama. Kako bi
poduprla dobro funkcioniranje navedenog pristupa, Komisija je donijela
Preporuku. Međutim, kako bi se osigurao usklađen pristup diljem EU-a,
niz elemenata korporativnog upravljanja trebalo bi zbog njihova
prekograničnog značenja i važnosti rješavati na europskoj razini u
obliku koji bi u većoj mjeri bio obvezujući (npr. identitet
dioničara, transparentnost i sudjelovanje institucionalnih ulagatelja te
primitci odbora).
Predloženim djelovanjem
EU-a osigurava se znatna dodana vrijednost. Strani dioničari imaju oko
44 % dionica u trgovačkim društvima EU-a uvrštenima na burzu.
Većina tih ulagatelja su institucionalni ulagatelji i upravitelji
imovinom. Samo se djelovanjem EU-a može osigurati da za institucionalne
ulagatelje i upravitelje imovinom, ali i posrednike i ovlaštene zastupnike s
pravom glasa iz drugih država članica, vrijede odgovarajuća pravila
transparentnosti i sudjelovanja. Štoviše, znatan broj trgovačkih društava
uvrštenih na burzu obavlja aktivnosti u više država članica EU-a. Stoga su
odgovarajući standardi kojima se osigurava dobro funkcioniranje
korporativnog upravljanja tih trgovačkih društava radi njihove
dugoročne održivosti u interesu ne samo država članica u kojima ta
trgovačka društva imaju sjedište, već i onih država članica u
kojima posluju. Samo se zajedničkim djelovanjem EU-a mogu osigurati ti
zajednički standardi.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UTJECAJA
Savjetovanje s
dionicima i zainteresiranim stranama
Komisija je održala
nekoliko javnih savjetovanja kojima su obuhvaćene različite teme iz
ovog Prijedloga. To se prije svega odnosi na Zelenu knjigu o korporativnom
upravljanju i politikama primitaka iz 2010. i Zelenu knjigu o okviru za
korporativno upravljanje u EU-u iz 2011. Nadalje, održana su dva savjetovanja o
zakonodavstvu o pravnoj sigurnosti ulaganja u vrijednosne papire i raspolaganja
njima. Tim su savjetovanjima obuhvaćena pitanja o utvrđivanju
identiteta dioničara i učinkovitoj prekograničnoj razmjeni
informacija, uključujući glasovanje, u cijelom lancu ulaganja. Osim
toga, službe Komisije održavale su redovite i opsežne dijaloge s dionicima tijekom
cijelog postupka koji je doveo do ovog prijedloga izmjene.
U svojem razmatranju
funkcioniranja europskog okvira za korporativno upravljanje Komisija se
koristila savjetom Europskog foruma za korporativno upravljanje.[10] Komisija
je poslala i upitnik Stručnoj skupini za pravo trgovačkih društava
koju čine predstavnici država članica.[11]
Konačno, o nekim
problemima korporativnog upravljanja raspravljalo se u Zelenoj knjizi o
dugoročnom financiranju europskog gospodarstva[12] kojom je
pokrenuta široka rasprava o načinu poticanja dotoka dugoročnog
financiranja te načinu poboljšanja i diversifikacije sustava financijskog
posredovanja za dugoročno ulaganje u Europi.
Ukupno su se dionici i
ispitanici izjasnili za povećanje transparentnosti u pogledu primitaka
odbora i davanja prava glasa dioničarima o plaći. Podržali su i mjere
u pogledu nadzora upravitelja imovinom koji provode vlasnici imovine, veće
transparentnosti ovlaštenih zastupnika s pravom glasa i jačanja
trenutačnih pravila o transakcijama s povezanim strankama. Izjasnili su se
za objavljivanje politika i evidencija glasovanja institucionalnih ulagatelja.
Osim toga, upućen je snažan poziv za povećanje učinkovitosti
ulaganja u prijenosu informacija i omogućavanju prekograničnog glasovanja
učinkovitom posrednom komunikacijom među njima te s dionicima.
Konačno, pružena je jasna podrška utvrđivanju identiteta
dioničara.
Procjena utjecaja
Procjenom utjecaja koju su
provele službe Komisije utvrđeno je pet glavnih pitanja: 1) nedovoljno
sudjelovanje institucionalnih ulagatelja i upravitelja imovinom; 2) nedovoljna
poveznica između plaće i uspješnosti direktora; 3) manjak nadzora
dioničara nad transakcijama s povezanim strankama; 4) nedostatna
transparentnost ovlaštenih zastupnika s pravom glasa; 5) teško i skupo izvršavanje
prava koja proizlaze iz vrijednosnih papira za ulagatelje.
Nedovoljno
sudjelovanje institucionalnih ulagatelja i upravitelja imovinom
Financijska kriza pokazala
je da su u mnogim slučajevima dioničari podržavali preuzimanje
kratkoročnog rizika upravitelja. Nadalje, postoje jasni dokazi da
trenutačna razina „nadzora” društava u koja se ulaže i sudjelovanja
institucionalnih ulagatelja i upravitelja imovinom nije dovoljna.
Institucionalni ulagatelji i njihovi upravitelji imovinom nisu dovoljno usmjereni
na stvarnu (dugoročnu) uspješnost trgovačkih društava, nego su
često usmjereni na kretanja cijena dionica i strukturu indeksa tržišta
kapitala, što dovodi do nedovoljnog povrata za krajnje korisnike
institucionalnih ulagatelja i stavlja kratkoročni pritisak na
trgovačka društva.
Čini se da se
kratkoročnost nalazi u temeljima neusklađenosti interesa između
vlasnika imovine i upravitelja imovinom. Iako vlasnici imovine velike
vrijednosti obično imaju dugoročne interese jer su njihove obveze
dugoročne, pri odabiru i ocjeni upravitelja imovinom često se
oslanjaju na referentne vrijednosti kao što su tržišni indeksi. Nadalje,
uspješnost upravitelja imovinom često se ocjenjuje tromjesečno. Kao
rezultat toga, glavni razlog zabrinutosti mnogih upravitelja imovinom postala
je njihova kratkoročna uspješnost u odnosu na referentnu vrijednosti ili
druge upravitelje imovinom. Kratkoročnim poticajima skreću se
usmjerenost i resursi s ulaganja koja se temelje na osnovama (strategiji,
uspješnosti i upravljanju) i dugoročnijim perspektivama, od ocjenjivanja
stvarne vrijednosti i sposobnosti trgovačkih društava u pogledu stvaranja
dugoročnije vrijednosti te povećanja vrijednosti vlasničkih
ulaganja do sudjelovanja dioničara.
Nedovoljna poveznica
između plaće i uspješnosti direktora
Primitci direktora imaju
ključnu ulogu u usklađivanju interesa direktora i dioničara te
osiguranju da direktori djeluju u najboljem interesu trgovačkog društva.
Kontrolom dioničara direktorima se onemogućuje primjenjivanje strategija
primitaka kojima ih se osobno nagrađuje, ali se time ne može pridonijeti
dugoročnoj uspješnosti trgovačkog društva. U trenutačnom okviru
otkriveno je nekoliko nedostataka. Prvo, informacije koje trgovačka
društva objavljuju nisu sveobuhvatne, jasne ni usporedive. Drugo,
dioničari često nemaju dovoljno alata kojima bi izrazili svoje
mišljenje o primitcima direktora. Kao rezultat toga, trenutačno nema
dovoljne poveznice između plaće i uspješnosti direktora
trgovačkih društava uvrštenih na burzu.
Manjak nadzora
dioničara nad transakcijama s povezanim strankama
Transakcijama s povezanim
strankama, tj. transakcijama između trgovačkog društva i njegove
uprave, direktora, većinskih subjekata ili dioničara, stvara se
mogućnost dobivanja vrijednosti koja pripada trgovačkom društvu na
štetu dioničara, a posebno manjinskih dioničara. Trenutačno
dioničari nemaju pristup dovoljnim informacijama prije planirane
transakcije i nemaju odgovarajuće alate kojima bi se suprotstavili
nedozvoljenim transakcijama. Institucionalni ulagatelji i upravitelji
najčešće su manjinski dioničari te bi veća prava nadzora
nad transakcijama s povezanim strankama poboljšala njihovu sposobnost zaštite
vlastitih ulaganja.
Nedostatna
transparentnost ovlaštenih zastupnika s pravom glasa
Zbog trenutačnog
tržišta vlasničkih instrumenata s velikim brojem (prekograničnih)
ulaganja u dionice i složenosti pitanja koja je potrebno razmotriti upotreba
ovlaštenih zastupnika s pravom glasa u mnogim je slučajevima neizbježna
zbog čega ovlašteni zastupnici s pravom glasa imaju znatan utjecaj na
način glasovanja navedenih ulagatelja. Zabilježena su dva nedostatka: 1)
metodologijama koje upotrebljavaju ovlašteni zastupnici s pravom glasa kako bi
dali svoje preporuke ne uzimaju se uvijek dovoljno u obzir uvjeti na lokalnom
tržištu i regulatorni uvjeti te 2) ovlašteni zastupnici s pravom glasa pružaju
usluge izdavateljima koji mogu utjecati na njihovu neovisnost i sposobnost
pružanja objektivnog i pouzdanog savjeta.
Teško i skupo
izvršavanje prava koja proizlaze iz vrijednosnih papira za ulagatelje
Ulagatelji se
suočavaju s poteškoćama pri izvršavanju prava koja proizlaze iz
njihovih vrijednosnih papira, posebno ako se vrijednosni papiri drže preko
granice. U lancima posredovanih ulaganja, posebno kada uključuju mnogo
posrednika, trgovačka društva ne prenose informacije dioničarima ili
se glasovi dioničara izgube. Postoji i veća vjerojatnost da će
posrednici zloupotrebljavati prava glasa. Na sustave utječu tri glavna
razloga: nedostatak utvrđivanja identiteta ulagatelja, nedostatak pravovremenog
prijenosa informacija i prava u lancu ulaganja te diskriminacije u cijenama
prekograničnih ulaganja.
Opisani nedostatci ukupno
dovode do nedovoljnog korporativnog upravljanja i rizika od nedostatnih
upravljačkih odluka i/ili upravljačkih odluka koje su pretjerano
usmjerene na kratkoročno razdoblje i koje dovode do izostanka mogućih
boljih financijskih rezultata trgovačkih društava uvrštenih na burzu te
izostanka mogućeg prekograničnog ulaganja.
Razmotrene su brojne
opcije, uključujući izostanak promjene politike, koje su namijenjene
svakom od predstavljenih problema. U svjetlu pažljive procjene navedenih opcija
politike činilo se da bi se sljedećom najpoželjnijom opcijom najbolje
ispunili ciljevi bez uvođenja nerazmjernog opterećenja:
1) obvezna transparentnost
institucionalnih ulagatelja i upravitelja imovinom u pogledu njihova glasovanja
i sudjelovanja te određenih aspekata dogovora koji se odnose na
upravljanje imovinom;
2) objava politike koja se
odnosi na primitke i pojedinačnih primitaka zajedno s glasovanjem
dioničara;
3) dodatna transparentnost
i neovisno mišljenje o važnijim transakcijama s povezanim strankama te
dostavljanje najznačajnijih transakcija dioničarima na odobrenje;
4) obvezujući
zahtjevi za objavu metodologije i sukoba interesa ovlaštenih zastupnika s
pravom glasa;
5) stvaranje okvira kojima
će se trgovačkim društvima uvrštenima na burzu omogućiti
utvrđivanje identiteta svojih dioničara i zahtijevanje od posrednika
da brzo prenose informacije koje se odnose na dioničare te omoguće
izvršavanje prava dioničara.
Nakon prvotnog negativnog
mišljenja odbor za procjenu utjecaja 22. studenoga 2013. donio je
pozitivno mišljenje o nacrtu procjene utjecaja. Potrebno je napomenuti da se
dio procjene utjecaja koji se odnosi na utvrđivanje identiteta
dioničara, prijenos informacija i omogućavanje izvršavanja prava
dioničara na početku rješavao u zasebnoj procjeni utjecaja koju je
odobrio Odbor za procjenu utjecaja, a tek je kasnije uključen u završno
izvješće o procjeni utjecaja.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Pravna osnova,
supsidijarnost i proporcionalnost
Prijedlog se temelji na
članku 50. stavku 2. točki (g) i članku 114.
Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) koji čini pravnu osnovu za
Direktivu 2007/36/EZ. Člankom 50. stavkom 2. točkom (g)
predviđena je nadležnost EU-a u području korporativnog upravljanja.
Njime su posebno predviđene mjere za koordinaciju zaštite interesa
članova trgovačkih društava i drugih dionika, kao što su vjerovnici,
u cilju izjednačavanja te zaštite u cijeloj Uniji. Članak 114.
čini pravnu osnovu za usklađivanje odredaba zakona, regulativa ili
drugih propisa u državama članicama, čiji je cilj uspostava i
funkcioniranje unutarnjeg tržišta.
U skladu s načelom
supsidijarnosti EU bi trebao djelovati samo ako može osigurati bolje rezultate
od intervencije na razini države članice, a djelovanje bi trebalo
ograničiti na ono što je neophodno i razmjerno za ostvarivanje ciljeva
politike koja se provodi. U pogledu tog aspekta važno je napomenuti da postoje snažni
dokazi da je tržište vlasničkih instrumenata EU-a u vrlo velikoj mjeri
postalo europsko/međunarodno tržište.
S obzirom na
međunarodnu prirodu institucionalnih ulagatelja, upravitelja imovinom i
ovlaštenih zastupnika s pravom glasa, države članice ne mogu dostatno
ostvariti ciljeve koji se odnose na sudjelovanje navedenih ulagatelja i
pouzdanost savjeta ovlaštenih zastupnika s pravom glasa. Djelovanjem država
članica obuhvatile bi se samo neke predmetne institucije i ono bi
najvjerojatnije dovelo do različitih zahtjeva koji bi mogli dovesti do
neravnopravnih uvjeta na međunarodnom tržištu.
Pravila država
članica u pogledu ciljeva koji se odnose na dovoljnu transparentnost i
nadzor dioničara nad primitcima direktora i transakcijama s povezanim
strankama jako se razlikuju te je njima predviđena nejednaka razina
transparentnosti i zaštite za ulagatelje. U oba slučaja zbog odstupanja
pravila ulagatelji, posebno u slučaju prekograničnih ulaganja,
podliježu poteškoćama i troškovima kada žele nadzirati trgovačka
društva i poslovati s njima te nemaju učinkovite alate za zaštitu svojih
ulaganja.
Bez normi EU-a pravila i
njihova primjena razlikovali bi se od države članice do države
članice, što bi moglo narušiti jednake uvjete u EU-u. Ako se ne bude
djelovalo na razini EU-a, problemi će se vjerojatno nastaviti te će
se na nacionalnoj razini vjerojatno predložiti samo djelomični i
fragmentirani pravni lijekovi. Stoga iz navedenog proizlazi da su ciljevi ove
izmjene takvi da se ne mogu ispuniti jednostavnim djelovanjem na razini država
članica.
Ciljanim dodatnim razvojem
pravnog okvira EU-a za korporativno upravljanje stvorio bi se bolji okvir za
sudjelovanje dioničara. Pravilima EU-a osigurava se da se iste obveze
transparentnosti primjenjuju u cijelom EU-u, čime se jamče jednaki
uvjeti u EU-u i omogućava prekogranično ulaganje. Asimetričnost
informacija jedan je od ključnih temeljnih problema. To se može rješavati
samo jedinstvenim mjerama transparentnosti.
Usklađivanjem
zahtjeva za objavu na razini EU-a ispravila bi se asimetričnost
informacija koja je štetna za dioničare zbog čega ono ima
ključnu ulogu u smanjenju agencijskih troškova na najmanju moguću
mjeru. To bi bilo korisno za prekogranično ulaganje jer bi se time
omogućila usporedba informacija te sudjelovanje učinilo jednostavnijim,
a time i jeftinijim. Nadalje, trgovačka društva imala bi više odgovornosti
prema drugim dionicima kao što su zaposlenici. Zajednički standardi na
razini EU-a potrebni su za promicanje unutarnjeg tržišta koje dobro funkcionira
i izbjegavanje razvoja različitih pravila i praksa u državama
članicama.
Bez obzira na to, države članica trebale bi
imati određeni stupanj fleksibilnosti u pogledu transparentnosti i
informacija koje se zahtijevaju u ovom Prijedlogu, posebno kako bi se
omogućilo da norme odgovaraju različitim okvirima za korporativno
upravljanje. Kako bi se omogućila ta fleksibilnost, potrebno je osigurati
samo neka osnovna načela u pogledu utvrđivanja identiteta
dioničara, prijenosa informacija koji osiguravaju posrednici i
omogućavanja izvršavanja prava. Nadalje, institucionalni ulagatelji i
upravitelji imovinom trebali bi postupati u skladu s određenim obvezama
samo prema načelu „poštuj ili objasni”. Za primitke direktora odredbama se
samo osiguravaju potrebna transparentnost i glasovanje dioničara, dok
struktura i razina primitaka ostaju u nadležnosti trgovačkih društava, a
ovlašteni zastupnici s pravom glasa podliježu samo nekim osnovnim načelima
kako bi se osigurale točnost i pouzdanost njihovih preporuka.
U tu je svrhu izmjena Direktive o
pravima dioničara najprimjereniji pravni instrument jer se njime državama
članicama omogućava fleksibilnost, dok se istovremeno pruža potrebna
razina usklađenosti. Izmjenom Direktive osigurava se i da sadržaj i oblik
predloženog djelovanja EU-a ne prelaze ono što je potrebno i razmjerno za
postizanje regulatornog cilja.
Utvrđivanjem identiteta
dioničara utječe se na temeljna prava koja su posebno priznata u
Ugovoru o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i Povelji o temeljnim pravima
Europske unije (Povelja), posebno pravo na zaštitu osobnih podataka priznatih u
članku 16. UFEU-a i članku 8. Povelje. S obzirom na to i na
Direktivu 95/46/EZ Europskog Parlamenta i Vijeća od 24. listopada
1995.[13]
potrebno je utvrditi ravnotežu između omogućavanja izvršavanja prava
dioničara i prava na privatnost te zaštite osobnih podataka. Informacije o
identitetu dioničara ograničene su na ime i podatke za kontakt
odgovarajućih dioničara te se mogu upotrebljavati samo kako bi se
omogućilo izvršavanje prava dioničara.
Detaljno objašnjenje Prijedloga
Poboljšanje sudjelovanja institucionalnih ulagatelja i
upravitelja imovinom
Člancima 3.f i 3.h povećat će se
transparentnost institucionalnih ulagatelja i upravitelja imovinom. U skladu sa
zahtjevima navedenih članaka morat će razviti politiku sudjelovanja
dioničara kojom bi se trebalo pridonijeti upravljanju stvarnim i
mogućim sukobima interesa povezanima sa sudjelovanjem dioničara. U
načelu bi trebali javno objaviti svoju politiku sudjelovanja, način na
koji se ona provodi i njezine rezultate. Ako institucionalni ulagatelji ili
upravitelji imovinom odluče ne razvijati politiku sudjelovanja i/ili
odluče ne objaviti njezinu provedbu i rezultate, moraju za to dati jasno i
detaljno objašnjenje.
Od institucionalnih ulagatelja zahtijevat će se javno
objavljivanje načina na koji je njihova strategija vlasničkih
ulaganja u skladu s profilom i trajanjem njihovih obveza te kako se njome
pridonosi srednjoročnim do dugoročnim rezultatima njihove imovine.
Ako upotrebljavaju upravitelja imovinom, institucionalni ulagatelji morat
će javno objaviti glavne elemente dogovora s upraviteljem imovinom u
pogledu nekoliko važnih elemenata navedenih u članku 3.g. Ako dogovor
s upraviteljem imovinom ne sadržava te elemente, institucionalni ulagatelj mora
za to dati jasno i detaljno objašnjenje.
Od upravitelja imovinom zahtijevat će se da svakih
šest mjeseci institucionalnim ulagateljima objave način na koji su njihova
strategija ulaganja i njezina provedba u skladu s dogovorom te način na
koji strategija ulaganja i odluke pridonose srednjoročnim do
dugoročnim rezultatima imovine institucionalnog ulagatelja. Nadalje bi
svakih šest mjeseci institucionalnom ulagatelju trebali objaviti nekoliko
važnih elementa koji su povezani s izvršenjem dogovora s institucionalnim
ulagateljem.
Jačanje
poveznice između plaće i uspješnosti
direktora
Cilj
je prijedloga povećati transparentnost politike primitaka i stvarnih
primitaka dodijeljenih direktorima te stvoriti bolju poveznicu između
plaće i uspješnosti direktora poboljšanjem nadzora dioničara nad
primitcima direktora. Prijedlogom se ne uređuje razina primitaka te
donošenje odluke o tome ostaje u nadležnosti trgovačkih društava i
njihovih dioničara.
Člancima 9.a i 9.b od trgovačkih društava
uvrštenih na burzu zahtijevat će se objavljivanje detaljnih i jednostavno
predstavljenih informacija o politici primitaka i o pojedinačnim
primitcima direktora, a člankom 9.b Komisiju se ovlašćuje da
provedbenim aktom predvidi standardizirano predstavljanje nekih od navedenih
informacija. Kako je objašnjeno u članku 9.a stavku 3. i članku
9.b stavku 1. sve koristi direktora u bilo kojem obliku bit će
uključene u politiku i izvješće koji se odnose na primitke.
Člancima se dioničarima daje pravo na odobravanje politike primitaka
i glasovanja o izvješću o primitcima u kojem se opisuje kako se politika
primitaka primjenjivala prethodne godine. Stoga se tim izvješćem
omogućava izvršavanje prava dioničara i osigurava odgovornost
direktora.
Strukture odbora uvelike se razlikuju među državama
članicama. U državama članicama s dvodijelnim sustavom nadzorni odbor
ima vrlo važnu ulogu te je nadležan za primitke članova upravnog odbora.
Ovim Prijedlogom ne bi se utjecalo na ključnu ulogu nadzornog odbora u
dvodijelnim sustavima. Nadzorni odbor i dalje bi bio nadležan za razvoj
politike primitaka koja se dioničarima dostavlja na odobrenje. Najvažnije
od svega jest da bi odbor, na temelju navedene politike, i dalje odlučivao
o stvarnim primitcima koji treba isplatiti. Obvezom glasovanja dioničara
povećat će se, u skladu s općim ciljevima Prijedloga,
sudjelovanje koje odbor očekuje od svojih dioničara.
Poboljšanje nadzora dioničara nad transakcijama s povezanim
strankama
Novim člankom 9.c od trgovačkih
društava uvrštenih na burzu zahtijevat će se da transakcije s povezanim
strankama koje čine više od 5 % imovine trgovačkog društva ili
transakcije koje mogu imati znatan utjecaj na dobit ili promet dostave na
odobrenje dioničarima te ih neće moći bezuvjetno
zaključivati bez njihova odobrenja. Manje transakcije s povezanim
strankama koje čine više od 1 % njihove imovine, trgovačka
društva uvrštena na burzu moraju javno objaviti u trenutku zaključivanja
transakcije te uz objavu priložiti izvješće neovisne treće strane
kojim se procjenjuje je li transakcija izvršena u tržišnim uvjetima i
potvrđuje da je sa stajališta dioničara poštena i razumna. Kako bi se
obuhvatile samo transakcije koje bi mogle biti najnepovoljnije za manjinske
dioničare i kako bi se ograničilo administrativno opterećenje,
državama članicama trebalo bi dopustiti da isključe transakcije
zaključene između trgovačkog društva i članova njegove
grupacije koji su u potpunom vlasništvu trgovačkog društva uvrštenog na
burzu. Osim toga, iz istog razloga državama članicama trebalo bi
omogućiti da pod određenim uvjetima trgovačkim društvima dopuste
da od dioničara zatraže prethodno odobrenje za određene jasno
definirane vrste periodičnih transakcija većih od 5 % imovine i
prethodno izuzeće od obveze dobivanja izvješća neovisne treće
strane za periodične transakcije veće od 1 % imovine.  U skladu
s procjenom utjecaja najznačajniji troškovi bili bi povezani s
izvješćem treće strane o pravednosti transakcije. Međutim,
ovisno o složenosti transakcije, iskusni zastupnik trebao bi moći
procijeniti pravednost određene transakcije u roku od otprilike 5 do
10 sati. To bi moglo dovesti do troška od najviše
2 500 – 5 000 EUR u slučaju mišljenja revizora.
Veća
transparentnost ovlaštenih zastupnika s pravom glasa
Člankom 3.i od
ovlaštenih zastupnika s pravom glasa zahtijevat će se da donesu i provedu
odgovarajuće mjere kojima se jamči da su njihove preporuke za
glasovanje točne i pouzdane, temeljene na detaljnoj analizi svih
informacija koje su im dostupne te da na njih ne utječu bilo kakav postojeći
ili mogući sukob interesa ili poslovni odnos. Tim se člankom od
ovlaštenih zastupnika s pravom glasa zahtijeva da javno objave određene
ključne informacije koje se odnose na pripremu njihovih preporuka za
glasovanje, a svojim klijentima i predmetnim trgovačkim društvima uvrštenima
na burzu informacije o svakom stvarnom ili mogućem sukobu interesa ili
poslovnim odnosima koji mogu utjecati na pripremu preporuka za glasovanje.
Olakšavanje
izvršavanje prava koja proizlaze iz vrijednosnih papira za ulagatelje
Člankom 3.a Prijedloga od država članica
zahtijeva se da osiguraju da posrednici trgovačkim društvima uvrštenima na
burzu ponude mogućnost utvrđivanja identiteta njihovih
dioničara. Posrednici bi, na zahtjev tog trgovačkog društva, trebali
bez nepotrebnog odgađanja dostaviti ime i podatke za kontakt
dioničara. Ako postoji više posrednika u lancu ulaganja, zahtjev
trgovačkog društva te identitet i podaci za kontakt dioničara prenose
se među posrednicima bez nepotrebnog odgađanja. Za pravne subjekte
potrebno je, prema potrebi, dostaviti njihov jedinstveni identifikacijski broj.
Tim se identifikacijskim
brojem omogućava utvrđivanje identiteta pravne osobe s
pomoću broja koji je jedinstven na razini EU-a. Na međunarodnoj
razini Identifikatora pravnih osoba predložio je Odbor za financijsku stabilnost (FSB) i odobrio G20
kako bi se osigurali dosljedni i usporedivi podaci. To je
potrebna komponenta tog projekta kojom se omogućava lakše praćenje
trgovačkih društava u prekograničnim situacijama centraliziranim
pretragama elektroničkih sustava. Uredbom o poboljšanju namire
vrijednosnih papira u Europskoj uniji i središnjim depozitorijima vrijednosnih
papira i izmjeni Direktive 98/26/EZ osigurat će se da su dionice
trgovačkih društava uvrštenih na burzu zastupljene u nematerijaliziranom
obliku. Kako bi se osobni podaci dioničara zaštitili u najvećoj
mogućoj mjeri, posrednici ih moraju obavijestiti da se njihovo ime i
podaci za kontakt mogu prenijeti za potrebe utvrđivanja identiteta, dok se
informacije ne mogu upotrebljavati u bilo koju drugu svrhu osim kako bi se
omogućilo izvršavanje prava dioničara. Nadalje, dioničari
će moći ispraviti ili izbrisati sve nepotpune ili netočne
podatke, a informacije ne bi trebalo čuvati više od 24 mjeseca.
Člankom 3.b
predviđeno je da, ako trgovačko društvo uvršteno na burzu odluči
ne komunicirati sa svojim dioničarima, relevantne informacije prenosi im
posrednik. Od trgovačkih društava uvrštenih na burzu zahtijeva se da
posredniku osiguraju i dostave informacije koje je odnose na izvršavanje prava
koja proizlaze iz dionica u standardiziranom obliku i pravodobno. Ako postoji
više posrednika u lancu ulaganja, informacije iz stavaka 1. i 3. prenose
se među posrednicima bez nepotrebnog odgađanja.
Člankom 3.c od posrednika se zahtijeva da
omoguće izvršavanje prava dioničara, uključujući prava na
sudjelovanje i glasovanje na glavnim skupštinama te se od trgovačkih
društava zahtijeva da potvrde glasovanje na glavnim skupštinama koje su
izvršili dioničari ili koje je izvršeno u njihovo ime. Ako glasuje
posrednik, dioničaru prenosi potvrdu o glasovanju. Člancima 3.a
do 3.c Komisiju se ovlašćuje za donošenje provedbenih akata kako bi se
osigurao učinkovit i uspješan sustav utvrđivanja identiteta
dioničara, prijenosa informacija i omogućavanja izvršavanja prava
dioničara.
4.           PRORAČUNSKE IMPLIKACIJE
Prijedlog nema utjecaj na
proračun Unije.
5.           DOKUMENTI S OBJAŠNJENJIMA
U skladu sa
Zajedničkom političkom izjavom od 28. rujna 2011. Komisija bi
trebala zatražiti dokumente s objašnjenjima samo ako može „za svaki slučaj
posebno opravdati […] zašto i u kojem je opsegu potrebno dostaviti te
dokumente, posebno uzimajući u obzir složenost direktive i njezina
prijenosa te moguće administrativno opterećenje”.
Komisija smatra da je u
ovom konkretnom slučaju opravdano zatražiti od država članica da
Komisiji dostave dokumente s objašnjenjima zbog izazova povezanih s provedbom
koji će proizići u kontekstu ovog Prijedloga. Cilj je Prijedloga
urediti nekoliko aspekata korporativnog upravljanja i njime bi se obuhvatilo
nekoliko različitih dionika u tom području, kao što su trgovačka
društva uvrštena na burzu, institucionalni ulagatelji i upravitelji imovinom,
ovlašteni zastupnici s pravom glasa i posrednici. Stoga je vjerojatno da
će se odredbe ove Direktive u nekoliko akata prenijeti na nacionalnu
razinu.
U tom kontekstu obavijest
o mjerama za prenošenje bit će nužna kako bi se pojasnio odnos između
odredaba ove Direktive i nacionalnih mjera za prenošenje te procijenila
usklađenost nacionalnog zakonodavstva s Direktivom.
Jednostavna obavijest o
pojedinačnim mjerama za prenošenje ne bi bila sama po sebi razumljiva i
njome se Komisiji ne bi omogućilo da osigura da su sve pravne odredbe EU
provedene dosljedno i u cijelosti. Dokumenti s objašnjenjima potrebni su za
dobivanje jasne i sveobuhvatne slike prenošenja. Države članice
potiče se da dokumente s objašnjenjima dostave u obliku lako čitljive
tablice kojom se pokazuje usklađenost.
S obzirom na prethodno
navedeno sljedeća se uvodna izjava uključuje u predloženu direktivu: „U
skladu sa Zajedničkom političkom izjavom država članica i
Komisije od 28. rujna 2011. o dokumentima s objašnjenjima, države
članice obvezale su se da će u opravdanim slučajevima uz
obavijest o mjerama prenošenja priložiti jedan ili više dokumenata u kojima se
objašnjava odnos između dijelova direktive i odgovarajućih dijelova
nacionalnih instrumenata prenošenja. U pogledu ove Direktive zakonodavac smatra
prosljeđivanje takvih dokumenata opravdanim.”
2014/0121 (COD)
Prijedlog
DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I
VIJEĆA
o izmjeni Direktive 2007/36/EZ u pogledu
poticanja dugoročnog sudjelovanja dioničara i Direktive 2013/34/EU u
pogledu određenih elemenata izvješća o korporativnom upravljanju
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI
PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir
Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 50.
i 114.,
uzimajući u obzir
prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja
nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir
mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora[14],
nakon savjetovanja s
Europskim nadzornikom za zaštitu podataka,
Djelujući u skladu s
redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)       Direktivom 2007/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[15] utvrđuju se zahtjevi u vezi s izvršavanjem
određenih prava dioničara koja proizlaze iz dionica s pravom glasa u
vezi s glavnom skupštinom trgovačkih društava koja imaju sjedište u nekoj
državi članici i čije su dionice uvrštene na uređeno tržište
koje se nalazi ili djeluje u državi članici.
(2)       Financijska kriza pokazala je da su u
mnogim slučajevima dioničari podržavali preuzimanje kratkoročnog
rizika upravitelja. Nadalje, postoje jasni dokazi da trenutačna razina
„nadzora” društava u koja se ulaže i sudjelovanja institucionalnih ulagatelja i
upravitelja imovinom nije odgovarajuća, što može dovesti do nedovoljnog
korporativnog upravljanja i rezultata trgovačkih društava uvrštenih na
burzu.
(3)       U Akcijskom planu o europskom pravu
trgovačkih društava i korporativnom upravljanju[16] Komisija je najavila niz mjera u području
korporativnog upravljanja, posebno radi poticanja dugoročnog sudjelovanja
dioničara i povećanja transparentnosti između trgovačkih
društava i ulagatelja.
(4)       Kako bi se dodatno omogućilo
izvršavanje prava dioničara i sudjelovanje između trgovačkih
društava uvrštenih na buru i dioničara, trgovačka društva uvrštena na
burzu trebala bi imati mogućnost utvrđivanja identiteta svojih
dioničara i izravne komunikacije s njima. Stoga je ovom Direktivom
potrebno predvidjeti okvir kojim bi se osiguralo da se identitet dioničara
može utvrditi.
(5)       Učinkovito izvršavanje prava
dioničara u velikoj mjeri ovisi o učinkovitosti lanca posrednika koji
održavaju račune vrijednosnica za dioničare, posebno u
prekograničnom kontekstu. Cilj je ove Direktive poboljšati prijenos informacija
posrednika lancem ulaganja u kapital kako bi se omogućilo izvršavanje
prava dioničara.
(6)       S obzirom na njihovu važnu ulogu,
posrednici bi trebali biti obvezni omogućiti izvršavanje prava
dioničara kada on želi izvršiti ta prava sam ili želi imenovati treću
osobu da to učini. Kad dioničar ne želi izvršiti prava sam i kad
imenuje posrednika kao treću osobu, potonji bi trebalo biti obvezan
izvršavati ta prava nakon izričitog odobrenja i upute dioničara i u
njegovu korist.
(7)       Kako bi se promicala vlasnička
ulaganja u cijeloj Uniji i izvršavanje prava povezanih s dionicama, ovom bi se
Direktivom trebala spriječiti diskriminacija u cijenama
prekograničnih za razliku od isključivo domaćih ulaganja u
dionice boljom objavom cijena, naknada i troškova usluga koje su pružili
posrednici. Posrednici iz trećih zemalja koji su osnovali podružnicu u
Uniji trebali bi podlijegati pravilima o utvrđivanju identiteta
dioničara, prijenosu informacija, omogućavanju prava dioničara i
transparentnosti cijena, naknadama i troškovima kako bi se osigurala
učinkovita primjena odredaba o dionicama koje se drže preko tih
posrednika.
(8)       Učinkovito i održivo sudjelovanje
dioničara jedan je od temelja modela korporativnog upravljanja
trgovačkih društava uvrštenih na burzu koji ovisi o sustavu uzajamne
kontrole među različitim tijelima i različitim dioničarima.
(9)       Institucionalni ulagatelji i
upravitelji imovinom važni su dioničari trgovačkih društava uvrštenih
na burzu u Uniji i stoga mogu imati važnu ulogu u korporativnom upravljanju
navedenih trgovačkih društava, ali i općenito u pogledu strategije i
dugoročne uspješnosti tih trgovačkih društava. Međutim, iskustvo
je posljednjih godina pokazalo da institucionalni ulagatelji i upravitelji
imovinom često ne sudjeluju u trgovačkih društvima u kojima drže
dionice, a dokazano je da tržišta kapitala izvršavaju pritisak na
trgovačka društva da ostvaruju dobre rezultate u kratkoročnom
razdoblju što može dovesti do nedovoljne razine ulaganja, na primjer u
istraživanje i razvoj, na štetu dugoročne uspješnosti trgovačkih
društava i ulagatelja.
(10)     Institucionalni ulagatelji i upravitelji
imovinom često nisu transparentni u pogledu strategija ulaganja te svoje
politike sudjelovanja i njezine provedbe. Javna objava tih informacija mogla bi
pozitivno utjecati na svijest ulagatelja, omogućiti krajnjim korisnicima,
kao što su budući umirovljenici, optimizaciju odluka o ulaganju,
omogućiti dijalog između trgovačkih društava i njihovih
dioničara, poticati sudjelovanje dioničara i ojačati odgovornost
trgovačkih društava prema civilnom društvu.
(11)     Stoga bi institucionalni ulagatelji i
upravitelji imovinom trebali razviti politiku sudjelovanja dioničara kojom
se, među ostalim, određuju način na koji oni uključuju
sudjelovanje dioničara u svoju strategiju ulaganja, nadziru društva u koja
se ulaže, vode dijaloge s društvima u koja se ulaže i izvršavaju prava glasa.
Ta politika sudjelovanja trebala bi uključivati politike upravljanja
stvarnim ili mogućim sukobima interesa, kao što su financijske usluge institucionalnih
ulagatelja ili upravitelja imovinom, ili njihovih povezanih društava, koje se
pružaju društvu u koje se ulaže. Navedenu politiku, njezinu provedbu i njezine
rezultate trebalo bi javno objaviti jednom godišnje. Ako institucionalni
ulagatelji ili upravitelji imovinom odluče ne razvijati politiku
sudjelovanja i/ili odluče ne objaviti njezinu provedbu i rezultate, moraju
za to dati jasno i detaljno objašnjenje.
(12)     Institucionalni ulagatelji trebali bi
jednom godišnje javno objaviti način na koji je njihova strategija
vlasničkih ulaganja u skladu s profilom i trajanjem njihovih obveza te
kako se njome pridonosi srednjoročnim do dugoročnim rezultatima
njihove imovine. Ako upotrebljavaju upravitelje imovinom, bilo diskrecijskim mandatima
koji uključuju upravljanje imovinom na pojedinačnoj osnovi bilo
udruženim sredstvima, trebali bi javno objaviti glavne elemente dogovora s
upraviteljem imovine u pogledu nekoliko pitanja, kao što su: potiče li se
njime upravitelja imovine da uskladi svoju strategiju ulaganja i odluka s
profilom i trajanjem obveza institucionalnog ulagatelja, potiče li se
upravitelja imovinom da donosi odluke o ulaganju na temelju srednjoročnih
do dugoročnih rezultata trgovačkog društva i sudjeluje u trgovačkim
društvima, kako se njime ocjenjuje uspješnost upravitelja imovinom, strukturu
razmatranja usluga upravljanja imovinom i ciljani promet portfelja. Time bi se
pridonijelo ispravnom usklađivanju interesa krajnjih korisnika
institucionalnih ulagatelja, upravitelja imovinom, društava u koja se ulaže, a
može se pridonijeti i razvoju dugoročnih strategija ulaganja i
dugoročnog odnosa s društvima u koja se ulaže koji uključuje
sudjelovanje dioničara.
(13)     Od upravitelja imovinom trebalo bi
zahtijevati da institucionalnim ulagateljima objave način na koji su
njihova strategija ulaganja i njezina provedba u skladu s dogovorom o
upravljanju imovinom te način na koji strategija ulaganja i odluke
pridonose srednjoročnim do dugoročnim rezultatima imovine
institucionalnog ulagatelja. Nadalje, trebali bi objaviti donose li odluke o
ulaganju na temelju ocjena srednjoročnih do dugoročnih rezultata
društva u koje se ulaže, način sastavljanja njihova portfelja i promet
portfelja, stvarne ili moguće sukobe interesa te upotrebljava li
upravitelj imovinom ovlaštene zastupnike s pravom glasa za potrebe svojih
aktivnosti sudjelovanja. Navedenim bi se informacijama institucionalnom
ulagatelju omogućio bolji nadzor nad upraviteljem imovinom, potaknulo
ispravno usklađivanje interesa i sudjelovanje dioničara.
(14)     Kako bi se poboljšale informacije u
lancu vlasničkih ulaganja, države članice trebale bi osigurati da
ovlašteni zastupnici s pravom glasa donose i provode odgovarajuće mjere
kojima se jamči da su njihove preporuke za glasovanje točne i
pouzdane, temeljene na detaljnoj analizi svih informacija koje su im dostupne
te da na njih ne utječu bilo kakav postojeći ili mogući sukob
interesa ili poslovni odnos. Trebali bi objaviti određene ključne
informacije povezane s pripremom svojih preporuka za glasovanje i svakim
stvarnim ili mogućim sukobom interesa ili poslovnim odnosom koji može
utjecati na pripremu preporuka za glasovanje.
(15)     Budući da su primitci jedan od
ključnih instrumenata trgovačkih društava za usklađivanje svojih
interesa s interesima svojih direktora te s obzirom na ključnu ulogu
direktora u trgovačkim društvima, važno je politiku primitaka
trgovačkih društava odrediti na primjeren način. Ne dovodeći u
pitanje odredbe o primitcima iz Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća[17] trgovačka društva uvrštena na burzu i njihovi
dioničari trebali bi moći definirati politiku primitka direktora
svojeg trgovačkog društva.
(16)     Kako bi se osiguralo da dioničari u
stvarnosti mogu glasovati o politici primitaka, treba im dodijeliti pravo
odobravanja politike primitaka na temelju jasnog, razumljivog i sveobuhvatnog
pregleda politike primitaka trgovačkog društva koja bi trebala biti
usklađena s poslovnom strategijom, ciljevima, vrijednostima i
dugoročnim interesima trgovačkog društva i trebala bi
uključivati mjere za izbjegavanje sukoba interesa. Trgovačka društva
trebala bi svojim direktorima plaćati primitke samo u skladu s politikom
primitaka koju su odobrili dioničari. Odobrenu politiku primitaka trebalo
bi javno objaviti bez odgađanja.
(17)     Kako bi se osiguralo da je provedba
politike primitaka u skladu s odobrenom politikom, dioničarima bi trebalo
dodijeliti pravo glasovanja o izvješću trgovačkog društava o
primitcima. Kako bi se osigurala odgovornost direktora, izvješće o
primitcima trebalo bi biti jasno i razumljivo te bi trebalo sadržavati
sveobuhvatan pregled primitaka dodijeljenih pojedinačnim direktorima u
prethodnoj financijskoj godini. Ako dioničari glasuju protiv izvješća
o primitcima, trgovačko društvo trebalo bi u sljedećem izvješću
o primitcima objasniti kako se glasovanje dioničara uzelo u obzir.
(18)     Kako bi se dioničarima osigurao
jednostavan pristup svim relevantnim informacijama o korporativnom upravljanju,
izvješće o primitcima trebalo bi biti dio izvješća o korporativnom
upravljanju koje trgovačka društva uvrštena na burzu trebaju objavljivati
u skladu s člankom 20. Direktive 2013/34/EU Europskog parlamenta i
Vijeća od 26. lipnja 2013.[18].
(19)     Transakcije s povezanim strankama mogu
naštetiti trgovačkim društvima i njihovim dioničarima jer povezanoj
stranci mogu omogućiti prisvajanje vrijednosti koja pripada
trgovačkom društvu. Stoga su odgovarajuće zaštitne mjere za zaštitu
interesa dioničara važne. Zbog toga bi države članice trebale
osigurati da se transakcije s povezanim strankama koje čine više od
5 % imovine trgovačkog društva ili transakcije koje mogu imati znatan
utjecaj na dobit ili promet dostave dioničarima na glasovanja na glavnoj
skupštini. Ako transakcija s povezanom strankom uključuje dioničara,
tog bi dioničara trebalo isključiti iz glasovanja. Trgovačkom
društvu ne bi trebalo dopustiti zaključivanje transakcije prije nego što
tu transakciju odobre dioničari. Transakcije s povezanim strankama koje
čine više od 1 % njihove imovine, trgovačka društva trebala bi
javno objaviti u trenutku zaključivanja transakcije te uz objavu priložiti
izvješće neovisne treće strane kojim se procjenjuje je li transakcija
izvršena u tržišnim uvjetima i potvrđuje da je sa stajališta
dioničara, uključujući manjinske dioničare, transakcija
poštena i razumna. Državama članicama trebalo bi omogućiti
isključivanje transakcija zaključenih između trgovačkog
društva i njegovih društava-kćeri u 100 %-tnom vlasništvu. Osim toga,
državama članicama trebalo bi omogućiti da pod određenim
uvjetima trgovačkim društvima dopuste da od dioničara zatraže
prethodno odobrenje za određene jasno definirane vrste periodičnih
transakcija većih od 5 % imovine i prethodno izuzeće od obveze
dobivanja izvješća neovisne treće strane za periodične
transakcije veće od 1 % imovine kako bi se trgovačkim društvima
olakšalo zaključivanje tih transakcija.
(20)     S obzirom na Direktivu 95/46/EZ Europskog
Parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995.[19] potrebno je utvrditi ravnotežu između
omogućavanja izvršavanja prava dioničara i prava na privatnost te
zaštite osobnih podataka. Informacije o identitetu dioničara trebalo bi
ograničiti na ime i podatke za kontakt odgovarajućih dioničara.
Navedene bi informacije trebale biti točne i ažurirane te bi posrednici i
trgovačka društva trebali omogućiti ispravljanje ili brisanje svih
netočnih ili nepotpunih podataka. Te informacije o identitetu ne bi se
trebale upotrebljavati ni u koju svrhu osim kako bi se omogućilo
izvršavanje prava dioničara.
(21)     Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za
provedbu odredaba o utvrđivanju identiteta dioničara, prijenosu
informacija, omogućavanju izvršavanja prava dioničara i izvješću
o primitcima, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti. Te ovlasti
treba izvršavati u
skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća.[20]
(22)     Kako bi se osiguralo da se zahtjevi iz
ove Direktive ili mjere kojima se provodi ova Direktiva primjenjuju u praksi,
svako kršenje tih zahtjeva trebalo bi podlijegati kaznama. U tu svrhu kazne bi
trebale biti odvraćajuće i razmjerne.
(23)     Budući da države članice ne
mogu zadovoljavajuće postići ciljeve ove Direktive s obzirom na
međunarodnu prirodu tržišta vlasničkih instrumenata Unije i da
će samo djelovanje država članica vjerojatno dovesti do
različitih skupova pravila koji mogu narušiti ili stvoriti nove prepreke
funkcioniranju unutarnjeg tržišta, ciljevi se, umjesto toga, zbog svoje veličine
ili učinaka, mogu bolje postići na razini Unije. Unija može donijeti
mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o
Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u
tome članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje
tih ciljeva.
(24)     U skladu sa Zajedničkom
političkom izjavom država članica i Komisije od 28. rujna 2011.
o dokumentima s objašnjenjima[21],
države članice obvezale su se da će u opravdanim slučajevima uz
obavijest o mjerama prenošenja priložiti jedan ili više dokumenata u kojima se
objašnjava odnos između dijelova direktive i odgovarajućih dijelova
nacionalnih instrumenata prenošenja. U pogledu ove Direktive zakonodavac smatra
prosljeđivanje takvih dokumenata opravdanim,
DONIJELI SU OVU
DIREKTIVU:
Članak 1.
Izmjene Direktive 2007/36/EZ
Direktiva 2007/36/EZ mijenja
se kako slijedi:
(1)
Članak 1. mijenja se
kako slijedi:
(a)
U stavku 1. dodaje se
sljedeća rečenica:
„Njome
se utvrđuju i zahtjevi za posrednike koje upotrebljavaju dioničari
kako bi se osiguralo da se identitet dioničara može utvrditi, stvara
transparentnost u pogledu politika sudjelovanja određenih vrsta ulagatelja
i stvaraju dodatna prava dioničara na nadzor trgovačkih društava.”
(b)
Dodaje se sljedeći
stavak 4.:
„4. Poglavlje I.b
primjenjuje se na institucionalne ulagatelje i upravitelje imovinom u mjeri u
kojoj izravno ili preko subjekta za zajednička ulaganja ulažu u ime
institucionalnih ulagatelja ako oni ulažu u dionice.”
(2)
U članku 2. dodaju se
sljedeće točke (d) – (j):
„(d) ,posrednikʼ je pravna osoba koja ima sjedište,
središnju upravu ili glavno mjesto poslovanja u Europskoj uniji i održava
račune vrijednosnica za klijente;
„(d) ,posrednik iz
treće zemljeʼ je pravna osoba koja ima sjedište, središnju upravu ili
glavno mjesto poslovanja u Uniji i održava račune vrijednosnica za
klijente;
(f) ,institucionalni
ulagatelj’ je poduzeće koje provodi aktivnosti životnog osiguranja u
smislu članka 2. stavka 1. točke (a) i nije
isključeno u skladu s člankom 3. Direktive 2002/83/EZ Europskog parlamenta
i Vijeća[22]
te institucija za strukovno mirovinsko osiguranje obuhvaćena
područjem primjene Direktive 2003/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[23] u skladu s
njezinim člankom 2. osim ako je država članica odlučila ne
primjenjivati navedenu Direktivu u cijelosti ili djelomično na tu
instituciju u skladu s člankom 5. navedene Direktive;
(g) ,upravitelj
imovinom’ je investicijsko društvo kako je definirano u članku 4.
stavku 1. točki 1. Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća[24]
koje institucionalnim ulagateljima pruža usluge upravljanja portfeljem, UAIF
(upravitelj alternativnog investicijskog fonda) kako je definiran u
članku 4. stavku 1. točki (b) Direktive 2011/61/EU
Europskog parlamenta i Vijeća[25]
koji ne ispunjava uvjete za izuzeće u skladu s člankom 3.
navedene Direktive ili društvo za upravljanje kako je definirano u
članku 2. stavku 1. točki (b) Direktive 2009/65/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća[26]
ili društvo za investicije koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2009/65/EZ ako nije u skladu s tom
Direktivom odabralo društvo za upravljanje za svoje upravljanje;
(h) ,sudjelovanje
dioničara’ je nadzor koji dioničar sam ili zajedno s drugim
dioničarima provodi nad trgovačkim društvima u pogledu pitanja kao
što su strategija, uspješnost, rizik, struktura kapitala i korporativno
upravljanje, komunicirajući s trgovačkim društvima o tim pitanjima i
glasujući na glavnoj skupštini.
(i) ,ovlašteni zastupnik s pravom glasa’ je pravna osoba
koja na profesionalnoj osnovi pruža preporuke dioničarima o izvršavanju
njihovih prava glasa;
(l) ,direktor’ je svaki član administrativnog,
upravljačkog ili nadzornog tijela trgovačkog društva;
(j) ,povezana stranka’ ima
isto značenje kao u međunarodnim računovodstvenim standardima
koji su doneseni u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002 Europskog
parlamenta i Vijeća[27].
(3)
Nakon članka 3.
umeću se sljedeća poglavlja I.a i I.b:
„Poglavlje I.a
Utvrđivanje identiteta dioničara, prijenos informacija i
omogućavanje izvršavanja prava dioničara
Članak 3.a
Utvrđivanje identiteta dioničara
1.           Države članice osiguravaju da posrednici
trgovačkim društvima nude mogućnost utvrđivanja identiteta
njihovih dioničara.
2.           Države članice osiguravaju
da, na zahtjev trgovačkog društva, posrednik bez odgađanja dostavlja
trgovačkom društvu ime i podatke za kontakt dioničara te, ako su
dioničari pravne osobe, njihove jedinstvene identifikacijske brojeve, ako
postoje. Ako postoji više posrednika u lancu ulaganja, zahtjev trgovačkog
društva te identitet i podaci za kontakt dioničara prenose se među
posrednicima bez nepotrebnog odgađanja.
3.           Posrednici moraju valjano
obavijestiti dioničare da se njihovo ime i podaci za kontakt mogu
prenijeti za potrebe utvrđivanja identiteta u skladu s ovim člankom.
Navedene se informacije mogu upotrebljavati samo za potrebe omogućavanja
izvršavanja prava dioničara. Trgovačko društvo i posrednik
osiguravaju da fizičke osobe mogu ispraviti ili izbrisati sve nepotpune
ili netočne podatke te ne smiju čuvati informacije koje se odnose na
dioničare dulje od 24 mjeseca nakon što ih prime.
4.           Države članice moraju
osigurati da se smatra da posrednik koji iskazuje ime i podatke za kontakt
dioničara nije prekršio nikakva ograničenja objave informacija
nametnuta ugovorom ili bilo kakvom zakonodavnom, regulatornom ili administrativnom
odredbom.
5.           Komisiju se ovlašćuje za
donošenje provedbenih akata kojima se pobliže određuju zahtjevi za
prenošenje informacija iz stavaka 2. i 3., uključujući u pogledu
informacija koje je potrebno prenijeti, oblika zahtjeva i prijenosa te rokova
koje je potrebno poštovati. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom
ispitivanja iz članka 14.a stavka 2.
Članak 3.b
Prijenos informacija
1.           Države članice moraju
osigurati da, se ako trgovačko društvo odluči ne komunicirati izravno
sa svojim dioničarima, informacije koje se odnose na njihove dionice
prenose njima ili ih u skladu s uputama dioničara posrednik prenosi
trećoj strani bez nepotrebnog odgađanja u svim sljedećim
slučajevima:
(a)
informacije su potrebne za
izvršavanje prava dioničara koja proizlaze iz njegovih dionica;
(b)
informacije su upućene
dioničarima koji drže dionice te vrste.
2.           Od trgovačkih društava
uvrštenih na burzu države članice zahtijevaju da posredniku osiguraju i
dostave informacije koje se odnose na izvršavanje prava koja proizlaze iz
dionica u skladu sa stavkom 1. u standardiziranom obliku i pravodobno.
3.           Države članice obvezuju
posrednika da bez nepotrebnog odgađanja trgovačkom društvu prenese, u
skladu s uputama primljenima od dioničara, informacije primljene od
dioničara koje su povezane s izvršavanjem prava koja proizlaze iz njihovih
dionica.
4.           Ako postoji više posrednika u
lancu ulaganja, informacije iz stavaka 1. i 3. prenose se među
posrednicima bez nepotrebnog odgađanja.
5.           Komisiju se ovlašćuje za
donošenje provedbenih akata kojima se pobliže određuju zahtjevi za
prenošenje informacija iz stavaka 1. do 4., uključujući u
pogledu sadržaja koji je potrebno prenijeti, rokova koje je potrebno poštovati
te vrste i oblika informacije koju je potrebno prenijeti. Ti provedbeni akti
donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 14.a
stavka 2.
Članak 3.c
Omogućavanje izvršavanja prava dioničara
1.           Države članice osiguravaju da
posrednik omogućava izvršavanje prava dioničara,
uključujući pravo na sudjelovanje i glasovanja na glavnim
skupštinama. To omogućavanje čini najmanje nešto od sljedećeg:
(a)
posrednik priprema potrebne
dogovore kako bi dioničar ili treća osoba koju je imenovao
dioničar mogla sama izvršavati prava;
(b)
posrednik izvršava prava koja
proizlaze iz dionica nakon izričitog odobrenja i upute dioničara i u
njegovu korist.
2.           Države članice moraju
osigurati da trgovačka društva potvrde glasovanje na glavnim skupštinama
koje su izvršili dioničari ili koje je izvršeno u njihovo ime. Ako glasuje
posrednik, dioničaru prenosi potvrdu o glasovanju. Ako postoji više
posrednika u lancu ulaganja, potvrda se prenosi među posrednicima bez
nepotrebnog odgađanja.
3.           Komisiju se ovlašćuje za
donošenje provedbenih akata kojima se pobliže određuju zahtjevi za
omogućavanje izvršavanja prava dioničara iz stavaka 1. i 2. ovog
članka, uključujući u pogledu vrste i sadržaja
omogućavanja, oblika potvrde o glasovanju i rokova koje je potrebno
poštovati. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz
članka 14.a stavka 2.
Članak 3.d
Transparentnost troškova
1.           Države članice
omogućavaju posrednicima naplaćivanje cijena ili naknada za usluge
koje će se prućiti u skladu s ovim poglavljem. Posrednici javno
objavljuju cijene, naknade i druge troškove zasebno za svaku uslugu iz ovog
poglavlja.
2.           Države članice moraju
osigurati da je svaki trošak koji posrednik može naplatiti dioničarima,
trgovačkim društvima ili drugim posrednicima nediskriminirajući i
razmjeran. Sve razlike u troškovima koji su naplaćeni između domaćeg
i prekograničnog izvršavanja prava moraju biti valjano opravdane.
Članak 3.e
Posrednici iz trećih zemalja
Ovo poglavlje primjenjuje
se na posrednika iz treće zemlje koji je osnovao podružnicu u Uniji.”
Poglavlje I.b
Transparentnost institucionalnih ulagatelja, upravitelja imovinom i ovlaštenih
zastupnika s pravom glasa
Članak 3.f
Politika sudjelovanja
1.           Države članice moraju
osigurati da institucionalni ulagatelji i upravitelji imovinom izrade politiku
sudjelovanju dioničara („politika sudjelovanja”). Navedenom politikom
sudjelovanja određuje se način na koji institucionalni ulagatelji i
upravitelji imovinom provode sve sljedeće aktivnosti:
(a)
uključuju sudjelovanje
dioničara u svoju strategiju ulaganja;
(b)
nadziru društva u koja se
ulaže, uključujući njihove nefinancijske rezultate;
(c)
vode dijaloge s društvima u
koja se ulaže;
(d)
izvršavaju prava glasa;
(e)
koriste se uslugama koje
pružaju ovlašteni zastupnici s pravom glasa;
(f)
surađuju s drugim
dioničarima.
2.           Države članice moraju
osigurati da politika sudjelovanja uključuje politike upravljanja stvarnim
ili mogućim sukobima interesa u pogledu sudjelovanja dioničara. Te se
politike moraju posebno izraditi za sve sljedeće situacije:
(a)
institucionalni ulagatelj ili
upravitelj imovinom, ili njihova druga povezana društva, nude financijske
proizvode društvu u koje se ulaže ili imaju druge komercijalne odnose njim;
(b)
direktor institucionalnog
ulagatelja ili upravitelja imovinom ujedno je i direktor društva u koje se
ulaže;
(c)
upravitelj imovinom koji
upravlja imovinom institucije za strukovno mirovinsko osiguranje ulaže u
trgovačko društvo koje pridonosi toj instituciji;
(d)
institucionalni ulagatelj ili
upravitelj imovinom povezan je s trgovačkim društvom za čije je
dionice dostavljena ponuda o preuzimanju.
3.           Države članice moraju
osigurati da institucionalni ulagatelji i upravitelji imovinom jednom godišnje
javno objavljuju svoju politiku sudjelovanja, način njezine provedbe i
njezine rezultate. Informacije iz prve rečenice moraju biti dostupne barem
na web-mjestu trgovačkog društva. Institucionalni ulagatelji i
upravitelji imovinom moraju za svako trgovačko društvo u kojem drže
dionice objaviti jesu li i na koji način glasovali na glavnim skupštinama
predmetnih trgovačkih društva te dostaviti objašnjenje svojeg načina
glasovanja. Ako upravitelj imovinom glasuje u ime institucionalnog ulagatelja,
institucionalni ulagatelj navodi je li upravitelj imovinom objavio tu
informaciju o glasovanju.
4.           Ako institucionalni ulagatelji ili
upravitelji imovinom odluče ne razvijati politiku sudjelovanja ili odluče
ne objaviti njezinu provedbu i rezultate, moraju za to dati jasno i detaljno
objašnjenje.
Članak 3.g
Strategija ulaganja institucionalnih ulagatelja i dogovori s upraviteljima
imovinom
1.           Države članice moraju
osigurati da institucionalni ulagatelji jednom godišnje javno objavljuju
način na koji je njihova strategija vlasničkih ulaganja („strategija
ulaganja”) u skladu s profilom i trajanjem njihovih obveza te kako pridonosi
srednjoročnim do dugoročnim rezultatima njihove imovine. Informacije
iz prve rečenice moraju biti dostupne barem na web-mjestu
trgovačkog društva dok god je to potrebno.
2.           Ako upravitelj imovinom ulaže u
ime institucionalnog ulagatelja, na diskrecijskoj osnovi pojedinačno za
svakog klijenta ili preko subjekta za zajednička ulaganja, institucionalni
ulagatelj jednom godišnje javno objavljuje glavne elemente dogovora s
upraviteljem imovinom u pogledu sljedećih pitanja:
(a)
je li se njime i u kojoj mjeri
potaknulo upravitelja imovinom da uskladi svoju strategiju ulaganja i odluke s
profilom i trajanjem svojih obveza;
(b)
je li se njime i u kojoj mjeri
potaknulo upravitelja imovinom da donese odluke o ulaganju na temelju
srednjoročnih do dugoročnih rezultata trgovačkog društva,
uključujući nefinancijske rezultate, i da sudjeluje u trgovačkom
društvu radi poboljšanja rezultata trgovačkog društva u osiguranju povrata
na ulaganje;
(c)
metode i vremenskog okvira
ocjene uspješnosti upravitelja imovinom, a posebno jesu li i na koji način
tom ocjenom uzeti u obzir dugoročni apsolutni rezultati za razliku od rezultata
koji ovise o referentnom indeksu ili drugim upraviteljima imovinom koji provode
slične strategije ulaganja;
(d)
načina na koji struktura
razmatranja usluga upravljanja imovinom pridonosi usklađivanju odluka o
ulaganju upravitelja imovinom s profilom i trajanjem obveza institucionalnog
ulagatelja;
(e)
ciljanog prometa portfelja ili
raspona prometa, metode korištene za izračun prometa i je li postupak
utvrđen kada je to upravitelj imovinom premašio;
(f)
trajanja dogovora s
upraviteljem imovinom.
Ako dogovor s upraviteljem
imovinom ne sadržava jedan ili više elemenata iz točaka (a) do (f),
institucionalni ulagatelj mora za to dati jasno i detaljno objašnjenje.
Članak 3.h
Transparentnost upravitelja imovinom
1.           Države članice moraju
osigurati da upravitelji imovinom svakih šest mjeseci institucionalnom
ulagatelju s kojim su sklopili dogovor iz članka 3.g stavka 2.
objave način na koji su njihova strategija ulaganja i njezina provedba u
skladu s tim dogovorom te način na koji se strategijom ulaganja i njezinom
provedbom pridonosi srednjoročnim do dugoročnim rezultatima imovine
institucionalnog ulagatelja.
2.           Države članice moraju
osigurati da upravitelji imovinom svakih šest mjeseci institucionalnom
ulagatelju objave sve sljedeće informacije:
(a)
jesu li i na koji način donosili
odluke o ulaganju na temelju ocjena srednjoročnih do dugoročnih
rezultata društva u koje se ulaže, uključujući nefinancijske
rezultate;
(b)
način na koji je portfelj
bio sastavljen te dostavljaju objašnjenje bitnih promjena portfelja u
prethodnom razdoblju;
(c)
razinu prometa portfelja,
metodu upotrijebljenu za njegov izračun i objašnjenje ako je portfelj
premašio ciljanu razinu;
(d)
troškove prometa portfelja;
(e)
svoju politiku pozajmljivanja
vrijednosnih papira i njezinu provedbu;
(f)
jesu li i, ako jesu, na koji su
način nastali stvarni ili mogući sukobi interesa u vezi s
aktivnostima sudjelovanja te način na koji ih je upravitelj imovinom
rješavao;
(g)
upotrebljava li i, ako da, na
koji način upravitelj imovinom ovlaštene zamjenike s pravom glasa za
potrebe aktivnosti sudjelovanja.
3.           Informacije objavljene u skladu sa
stavkom 2. moraju se dostaviti bez naknade te se, ako upravitelj imovinom
ne upravlja imovinom na diskrecijskoj osnovi pojedinačno za svakog
klijenta, na zahtjev moraju dostaviti i drugim ulagateljima.
Članak 3.i
Transparentnost ovlaštenih zastupnika s pravom glasa
1.           Države članice moraju osigurati da ovlašteni
zastupnici s pravom glasa donose i provode odgovarajuće mjere kako bi
jamčili da su njihove preporuke za glasovanje točne i pouzdane,
temeljene na detaljnoj analizi svih informacije koje su im dostupne.
2.           Ovlašteni zastupnici s pravom
glasa jednom godišnje javno objavljuju sve sljedeće informacije povezane s
pripremom svojih preporuka za glasovanje:
(a)
osnovne karakteristike
metodologija i modela koje primjenjuju;
(b)
glavne izvore informacija
kojima se koriste;
(c)
uzimaju li u obzir i na koji
način uvjete na nacionalnom tržištu te pravne i regulatorne uvjete;
(d)
komuniciraju li s
trgovačkim društvima koja su predmet preporuka za glasovanje i, ako da, u
kojoj mjeri i kakva je priroda toga;
(e)
ukupan broj zaposlenika koji su
uključeni u pripremu preporuka za glasovanje;
(f)
ukupan broj preporuka za
glasovanje koje su pružene prethodne godine.
Navedene se informacije
objavljuju na njihovom web-mjestu i ostaju dostupne najmanje tri godine
od dana objave.
3.           Države članice moraju
osigurati da ovlašteni zastupnici s pravom glasa bez nepotrebnog odgađanja
utvrđuju i objavljuju svojim klijentima i predmetnom trgovačkom
društvu svaki stvarni ili mogući sukob interesa ili poslovni odnos koji
može utjecati na pripremu preporuka za glasovanje te mjere koje su poduzeli u
cilju uklanjanja ili smanjenja stvarnog ili mogućeg sukoba interesa.”
(4)
Umeću se sljedeći
članci 9.a, 9.b i 9.c:
„Članak 9.a
Pravo na glasovanje o politici primitaka
1.           Države članice moraju osigurati da dioničari
imaju pravo glasovati o politici primitaka direktora. Trgovačka društva
svojim direktorima plaćaju primitke samo u skladu s politikom primitaka
koju su odobrili dioničari. Politika se dostavlja na odobrenje dioničarima
svake tri godine.
Trgovačka
društva mogu u slučaju imenovanja novih članova odbora odlučiti
pojedinačnom direktoru platiti primitke izvan odobrene politike ako su
dioničari prethodno odobrili paket primitaka pojedinačnog direktora
na temelju informacija o pitanjima iz stavka 3. U očekivanju
odobrenja dioničara primitci se mogu dodijeliti privremeno.
2.           Države članice moraju
osigurati da je politika jasna, razumljiva, u skladu s poslovnom strategijom,
ciljevima, vrijednostima i dugoročnim interesima trgovačkog društva
te da uključuje mjere za izbjegavanje sukoba interesa.
3.           U politici je sadržano objašnjenje
načina na koji se njome pridonosi dugoročnim interesima i održivosti
trgovačkog društva. Politikom se određuju jasni kriteriji dodjele
fiksnih i varijabilnih primitaka, uključujući sve koristi u bilo
kojem obliku.
U
politici se navode najviši iznosi
ukupnih primitaka koji se mogu dodijeliti i odgovarajući relativni udio
različitih komponenti fiksnih i varijabilnih primitaka. U politici je sadržano
objašnjenje kako su se pri donošenju te politike u obzir uzimale plaće i
uvjeti rada zaposlenika trgovačkog društva, obrazlažući omjer
između prosječnih primitaka direktora i prosječnih primitaka
zaposlenika trgovačkog društva koji su zaposleni u punom radnom vremenu,
osim direktora, te zašto se taj omjer smatra primjerenim. U iznimnim
okolnostima u politici ne mora biti sadržan navedeni omjer. U tom slučaju
treba objasniti zašto nije sadržan omjer i koje su mjere s istim učinkom
bile poduzete.
U pogledu
varijabilnih primitaka u politici se navode kriteriji za financijske i
nefinancijske rezultate koji će se upotrebljavati i objašnjava se
način na koji se njima pridonosi dugoročnim interesima i održivosti
trgovačkog društva te metode koje će se primijeniti radi
određivanja opsega u kojem su kriteriji uspješnosti ispunjeni; navode se razdoblja odgode, razdoblja ostvarenja prava za
primitke na osnovi dionica i zadržavanje dionica nakon ostvarenja prava te
informacije o mogućnosti trgovačkog društva da zatraži povrat
varijabilnih primitaka.
U
politici se navode glavni uvjeti ugovora direktora, uključujući
njihovo trajanje i primjenjive otkazne rokove te plaćanja povezana s
raskidom ugovora.
U
politici se objašnjava proces donošenja odluka koje su dovele do njezina
određivanja. U slučaju revizije politike, u njoj
će biti sadržano objašnjenje svih bitnih promjena i načina na koji su
stajališta dioničara o politici uzeta u obzir i iskazana prethodnih
godina.
4.           Države članice moraju
osigurati da se nakon odobrenja dioničara politika objavljuje bez
odgađanja i da je dostupna na web-mjestu trgovačkog društva
najmanje za cijelo vrijeme njezine primjene.
Članak 9.b
Informacije koje je potrebno navesti u izvješću o primitcima i pravo na
glasovanje o izvješću o primitcima
1.           Države članice moraju
osigurati da trgovačko društvo sastavi jasno i razumljivo izvješće o
primitcima, koje sadržava sveobuhvatan pregled primitaka, uključujući
sve koristi u bilo kojem obliku, dodijeljenih pojedinačnim direktorima,
uključujući novozaposlene ili nekadašnje direktore, u prethodnoj
financijskoj godini. Prema potrebi sadržava sve sljedeće elemente:
(a)
ukupne primitke dodijeljene ili
plaćene, raščlanjene prema komponentama, relativni udio fiksnih i
varijabilnih primitaka, objašnjenje načina na koji su ukupni primitci
povezani s dugoročnom uspješnošću te informacije o načinu
primjene kriterija uspješnosti;
(b)
relativnu promjenu primitaka
direktora tijekom prethodnih triju financijskih godina, njihov odnos s obzirom
na razvoj vrijednosti trgovačkog društva i promjenu prosječnih
primitaka zaposlenika trgovačkog društva koji su zaposleni u punom radnom
vremenu, osim direktora;
(c)
sve primitke koje su direktori
trgovačkog društva primili od poduzeća koje pripada istoj grupaciji;
(d)
broj dionica i dioničkih
opcija koje su dodijeljene ili ponuđene te glavne uvjete za izvršenje
prava, uključujući cijenu i datum izvršenja te svaku njihovu
promjenu;
(e)
informacije o upotrebi
mogućnosti zahtjeva za povrat varijabilnih primitaka;
(f)
informacije o načinu
utvrđivanja primitaka direktora, uključujući ulogu odbora za
primitke.
2.           Države članice moraju
osigurati zaštitu prava na privatnost fizičkih osoba u skladu s Direktivom
95/46/EZ kada se obrađuju osobni podatci direktora.
3.           Države članice moraju
osigurati da dioničari imaju pravo glasovati o izvješću o primitcima
za prethodnu financijsku godinu tijekom godišnje glavne skupštine. Ako
dioničari glasuju protiv izvješća o primitcima, trgovačko
društvo mora u sljedećem izvješću o primitcima objasniti je li se i,
ako jest, na koji način glasovanje dioničara uzelo u obzir.
4.           Komisiju se ovlašćuje za
donošenje provedbenih akata kako bi se pobliže odredilo standardizirano
predstavljanje informacije iz stavka 1. ovog članka. Ti provedbeni
akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 14.a
stavka 2.
„Članak 9.c
Pravo na glasovanje o transakcijama s povezanim strankama
1.           Države članice moraju
osigurati da trgovačka društva, u slučaju transakcija s povezanim
strankama koje čine više od 1 % njihove imovine, javno objavljuju te
transakcije u trenutku zaključivanja transakcije te uz objavu prilažu
izvješće neovisne treće strane kojim se procjenjuje je li transakcija
izvršena u tržišnim uvjetima i potvrđuje da je sa stajališta
dioničara, uključujući manjinske dioničare, transakcija
poštena i razumna. Najava mora sadržavati informacije o prirodi odnosa s
povezanom strankom, nazivu povezane stranke, iznosu transakcije i sve druge
informacije potrebne za procjenu transakcije.
Države članice mogu
propisati da trgovačka društva mogu od svojih dioničara zatražiti
izuzeće iz zahtjeva podstavka 1. da uz objavu transakcije s povezanom
strankom prilože izvješće neovisne treće strane u slučaju jasno
definiranih vrsta periodičnih transakcija s utvrđenom povezanom
strankom u razdoblju od najviše 12 mjeseci nakon odobravanja izuzeća. Ako
transakcije s povezanom strankom uključuju dioničara, tog se
dioničara isključuje iz glasovanja o prethodnom izuzeću.
2.           Države članice moraju
osigurati da se transakcije s povezanim strankama koje čine više od
5 % imovine trgovačkog društva ili transakcije koje mogu imati znatan
utjecaj na dobit ili promet dostave dioničarima na glasovanje na glavnoj
skupštini. Ako transakcija s povezanom strankom uključuje dioničara,
tog se dioničara mora isključiti iz glasovanja. Trgovačko
društvo ne smije zaključiti transakciju prije nego što tu transakciju
odobre dioničari. Trgovačko društvo, međutim, može
zaključiti transakciju uz uvjet odobrenja dioničara.
Države članice mogu
propisati da trgovačka društva mogu zatražiti prethodno odobrenje
dioničara za transakcije iz podstavka 1. u slučaju jasno
definiranih vrsta periodičnih transakcija s utvrđenom povezanom
strankom u razdoblju od najviše 12 mjeseci nakon prethodnog odobrenja
transakcija. Ako transakcije s povezanom strankom uključuju
dioničara, tog se dioničara isključuje iz glasovanja o
prethodnom odobrenju.
3.           Transakcije s istom povezanom
strankom koje su zaključene tijekom prethodnih 12 mjeseci i koje
dioničari nisu odobrili agregiraju se za potrebe primjene stavka 2.
Ako vrijednost ukupnih transakcija prelazi 5 % imovine, transakcija kojom
je taj prag premašen i sve naknadne transakcije s istom povezanom strankom
dostavljaju se dioničarima na glasovanje i mogu se bezuvjetno
zaključiti tek nakon odobrenja dioničara.
4.           Države članice mogu
isključiti transakcije zaključene između trgovačkog društva
i jednog ili više članova njegove grupacije iz zahtjeva iz stavaka 1., 2.
i 3., pod uvjetom da su ti članovi u potpunom vlasništvu trgovačkog
društva.
(5)
Nakon članka 14.
umeće se sljedeće poglavlje II.a:
„Poglavlje II.a
Provedbeni akti i kazne
Članak 14.a
Postupak odbora
1.         Europski odbor za vrijednosne papire koji je osnovan
Odlukom Komisije 2001/528/EZ pomaže Komisiji[28]. Navedeni je odbor odbor u smislu
Uredbe (EU) br. 182/2011.
2.         Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se
članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 14.b
Kazne
Države članice utvrđuju pravila o kaznama
primjenjivima na povrede nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom
Direktivom i poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se one primjenjuju.
Predviđene kazne moraju biti učinkovite, razmjerne i
odvraćajuće. Države članice o tim odredbama obavješćuju
Komisiju najkasnije do [datum prijenosa]
te je bez odlaganja obavješćuju o svakoj naknadnoj izmjeni koja se na njih
odnosi.”
Članak 2.
Izmjene Direktive
2013/34/EU
Članak 20. Direktive 2013/34/EU mijenja
se kako slijedi:
(a)
u stavku 1. dodaje se
sljedeća točka (h):
„(h) izvješće o primitcima iz
članka 9.b Direktive 2007/36/EU.”
(b)
stavak 3. mijenja se kako
slijedi:
„3. Ovlašteni revizor ili revizorsko društvo izražava
mišljenje u skladu s člankom 34. stavkom 1. drugim podstavkom u
pogledu informacija primljenih pod točkama (c) i (d) stavka 1.
ovog članka i provjerava jesu li dostavljene informacije iz točaka (a),
(b), (e), (f), (g) i (h) stavka 1. ovog članka.”
(c)
stavak 3. mijenja se kako
slijedi:
„4. Države članice mogu poduzeća iz
stavka 1. koja imaju samo izdane vrijednosne papire koji nisu dionice
uvrštene radi trgovanja na uređenom tržištu u smislu članka 4.
stavka 1. točke 14. Direktive 2004/39/EZ izuzeti iz primjene
točaka (a), (b), (e), (f), (g) i (h) stavka 1. ovog članka,
osim ako ta poduzeća imaju izdane vrijednosne papire kojima se trguje u
okviru multilateralne trgovinske platforme u smislu članka 4.
stavka 1. točke 15. Direktive 2004/39/EZ.”
Članak 3.
Prijenos
1.           Države članice donose zakone
i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije
[18 mjeseci nakon stupanja na snagu]. One Komisiji odmah dostavljaju tekst
tih odredaba.
Kada države članice
donose ove odredbe, te odredbe pri njihovoj službenoj objavi sadržavaju uputu
na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice
određuju načine tog upućivanja.
2.           Države članice Komisiji
dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u
području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 4.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na
snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 5.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu
Za Europski
parlament                                  Za Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]               Komunikacija Komisije Europa 2020. Strategija
za pametni, održivi i uključivi
rast, COM(2010) 2020 završna verzija.
[2]               COM(2010) 284 završna verzija.
[3]               COM(2011) 164 završna verzija.
[4]               COM(2012) 740 završna verzija.
[5]               Komunikacija o dugoročnom financiranju COM(2014)...
[6]               Direktiva 2013/36/EU i Uredba (EU) br. 575/2013.
[7]               Direktiva 2009/65/EZ
[8]               Direktiva 2011/61/EU
[9]               Direktiva 2004/39/EZ
[10]             Forum je osnovan 2004. radi ispitivanja najboljih praksa u
državama članicama kako bi se poboljšalo približavanje nacionalnih kodeksa
o korporativnom upravljanju te kako bi savjetovao Komisiju.
[11]             Stručna skupina za pravo trgovačkih društava
stručna je skupina Komisije koja savjetuje Komisiju o pripremi mjera
povezanih s pravom trgovačkih društava i korporativnim upravljanjem.
[12]             COM(2013) 150 završna verzija.
[13]             Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka
i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995.,
str. 31.).
[14]               SL C , , str...
[15]               Direktiva 2007/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
od 11. srpnja 2007. o izvršavanju pojedinih prava dioničara
trgovačkih društava uvrštenih na burzu (SL L 184, 14.7.2007.,
str. 17.).
[16]               COM/2012/0740 završna verzija.
[17]               Direktiva
2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o
pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad
kreditnim institucijama i investicijskim društvima SL L 176,
27.6.2013., str. 338.
[18]               Direktiva 2013/34/EU
Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o godišnjim
financijskim izvještajima, konsolidiranim financijskim izvještajima i vezanim
izvješćima za određene vrste poduzeća, o izmjeni Direktive 2006/43/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća i o stavljanju izvan snage direktiva
Vijeća 78/660/EEZ i 83/349/EEZ (SL L 182, 29.6.2013.,
str. 19.)
[19]               Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka
i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995.,
str. 31.).
[20]               Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i
općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad
izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011.,
str. 13.).
[21]               SL C 369, 17.12.2011., str. 14.
[22]               Direktiva 2002/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
od 5. studenoga 2002. o životnom osiguranju (SL L 345,
19.12.2002., str. 1.).
[23]             Direktiva 2003/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
3. lipnja 2003. o djelatnostima i nadzoru institucija za strukovno
mirovinsko osiguranje (SL L 235, 23.9.2003., str. 10.).
[24]             Direktiva 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata te o izmjeni
direktiva Vijeća 85/611/EEZ i 93/6/EEZ i Direktive 2000/12/EZ Europskog
parlamenta i Vijeća te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća
93/22/EEZ (SL L 145, 30.4.2004., str. 1).
[25]             Direktiva 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća od
8. lipnja 2011. o upraviteljima alternativnih investicijskih fondova i o
izmjeni direktiva 2003/41/EZ i 2009/65/EZ te uredbi (EZ) br. 1060/2009 i (EU)
br. 1095/2010 (SL L 174, 1.7.2011., str. 1.).
[26]             Direktiva 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
13. srpnja 2009. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na
subjekte za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS)
(SL L 302, 17.11.2009., str. 32).
[27]             Uredba (EZ) br. 1606/2002 Europskog parlamenta i
Vijeća od 19. srpnja 2002. o primjeni međunarodnih
računovodstvenih standarda (SL L 243, 11.9.2002., str. 1.).
[28]             Odluka Komisije 2001/528/EZ od 6. lipnja 2001. o
osnivanju Europskog odbora za vrijednosne papire (SL L 191,
13.7.2001., str. 45.).
 SL L 191, 13.7.2001.,
str. 45.