               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 27.7.2017.
            COM(2017) 393 final
            2017/0174(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o potpisivanju Sporazuma između Europske unije i Antigve i Barbude o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               Uredbom (EU) br. 610/2013 od 26. lipnja 2013.
                  1
                (dalje u tekstu „izmjena Zakonika o schengenskim granicama”) izmijenjene su Konvencija o provedbi Schengenskog sporazuma
                  2
                (CISA), Uredba (EZ) br. 562/2006
                  3
                (Zakonik o schengenskim granicama) i Uredba (EZ) br. 810/2009
                  4
                (Zakonik o vizama) te je među ostalim redefiniran koncept „kratkotrajnog boravka” državljana trećih zemalja u schengenskom prostoru. Od 18. listopada 2013. najdulje se trajanje odobrenog boravka državljana trećih zemalja u schengenskom prostoru, bez obzira na to je li im potrebna viza, definira kao „90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana”. U odnosu na definiciju koja je do 18. listopada 2013. bila na snazi (tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci od datuma prvog ulaska), novi je koncept precizniji jer se njime trajanje utvrđuje u danima, a ne mjesecima. Štoviše, iz definicije je izostavljen izraz „od datuma prvog ulaska”, koji je izazivao mnoge dvojbe i pitanja.

               Izmjenom Zakonika o schengenskim granicama učinjene su sve potrebne promjene pravne stečevine EU-a u pogledu viza i granica, tj. CISA-e, Zakonika o schengenskim granicama, Zakonika o vizama i Uredbe (EZ) br. 539/2001
                  5
               . Međutim, koncept kratkotrajnog boravka ugrađen je i u međunarodne sporazume koje je sklopila Europska unija. U sporazumima o ukidanju viza sklopljenima s Antigvom i Barbudom
                  6
               , Bahamima
                  7
               , Barbadosom
                  8
               , Brazilom
                  9
               , Mauricijusom
                  10
               , Svetim Kristoforom i Nevisom
                  11
                te Sejšelima
                  12
                još uvijek se pri definiranju trajanja kratkotrajnog boravka upućuje na staru definiciju („tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci od datuma prvog ulaska”
                  13
               ).

               Komisija je 16. srpnja 2014. donijela Preporuku za Odluku Vijeća o odobrenju otvaranja pregovora o izmjeni sporazuma o ukidanju viza za kratkotrajni boravak između Europske unije i prethodno navedenih država
                  14
               , koju je Vijeće donijelo 9. listopada 2014.
                  15
                Svrha je bila, kad je riječ o tih sedam država, primjenjivati novu definiciju kratkotrajnog boravka kako je navedena u izmjeni Zakonika o schengenskim granicama. Nadalje, definiranje „kratkotrajnog boravka” u sporazumima o ukidanju viza u danima umjesto u mjesecima omogućava jednostavniju provjeru i izračun elektroničkim sredstvima i stoga je prikladnije za centralizirane sustave upravljanja granicama, kao što je predloženi sustav ulaska/izlaska (EES)
                  16
               .

               Nakon što je dobila odobrenje Vijeća Komisija je započela pregovore o izmjeni sporazuma o ukidanju viza sa sedam država (Antigva i Barbuda, Bahami, Barbados, Brazil, Mauricijus, Sveti Kristofor i Nevis te Sejšeli).

               Pregovori s Antigvom i Barbudom uspješno su zaključeni parafiranjem Sporazuma o izmjeni 28. listopada 2016. Obje su se stranke složile da će u čitavom Sporazumu o ukidanju viza između Europske unije i Antigve i Barbude primjenjivati novu definiciju „kratkotrajnog boravka”. Usto, Sporazumom se mijenja i nekoliko tehničkih detalja (vidjeti u nastavku), ali ni jedna od tih izmjena ne utječe na putnika.

                  Posebni položaj Ujedinjene Kraljevine i Irske prikazan je u preambuli.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Za sklapanje sporazuma potrebno je odobrenje obje ugovorne stranke u skladu s njihovim postupcima. Sa strane Unije, to znači odluke Vijeća o potpisivanju i sklapanju Sporazuma.

               Ovaj se Prijedlog podnosi Vijeću kako bi Vijeće moglo odobriti potpisivanje Sporazuma o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak.

               Sporazumom se osigurava pravna dosljednost, kao i usklađenost država članica, jer se u njemu dosljedno koristi nova definicija kratkotrajnog boravka kako je navedena u izmjeni Zakonika o schengenskim granicama, u kojoj je pojam „kratkotrajnog boravka” objašnjen na jasan način.

               Pravna osnova Prijedloga je članak 77. stavak 2. točka (a) Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) u vezi s njegovim člankom 218.

               Unija nema ovlasti za izmjenu sporazuma o ukidanju viza koji bi obvezivali četiri države pridružene provedbi schengenske pravne stečevine, uključujući zajedničku viznu politiku. Kako bi se osigurao usklađeni pristup i provedba odredaba o trajanju odobrenog boravka u schengenskom prostoru, u Sporazum je uključena i zajednička izjava u kojoj se navodi da je poželjno da Antigva i Barbuda, s jedne strane, te Island, Lihtenštajn, Norveška i Švicarska, s druge strane, na odgovarajući način izmijene svoje postojeće bilateralne sporazume o ukidanju viza.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

               Ako je jedna od ugovornih stranaka međunarodnog sporazuma Europska unija, niti jednu izmjenu takvog sporazuma ne mogu pravno provesti same države članice. Sporazum o ukidanju viza s Antigvom i Barbudom sklopila je Europska unija. Stoga je potrebno djelovanje na razini Unije.

               Štoviše, ako bi države članice same sklapale sporazume o ukidanju viza, to bi utjecalo na pravnu stečevinu Unije u području viza (članak 3. stavak 2. UFEU-a).

               •Proporcionalnost

               Ovaj Prijedlog ne premašuje nužne mjere za postizanje željenog cilja, odnosno izmjene postojećeg Sporazuma o ukidanju viza između Antigve i Barbude i Unije.

               3.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Ovaj prijedlog ne uključuje dodatne troškove za proračun EU-a.

               4. REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICAMA I PROCJENE UČINAKA

               •Savjetovanja s dionicima

               Vijeće je 9. listopada 2014. donijelo pregovaračke smjernice kojima ovlašćuje Komisiju da započne pregovore s Antigvom i Barbudom o izmjeni sporazuma o ukidanju viza između dvije stranke. Države članice obaviještene su o tijeku pregovora na sastancima Radne skupine za vize.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Ishod pregovora

                  Komisija smatra da su ciljevi koje je Vijeće postavilo u svojim pregovaračkim smjernicama postignuti i da je nacrt sporazuma Uniji prihvatljiv.

                  Konačni se sadržaj može sažeti kako slijedi:

                  a) Trajanje boravka

                  Sporazumom se građanima Europske unije i državljanima Antigve i Barbude omogućava boravak bez vize na državnom području druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana (umjesto najviše tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci od datuma prvog ulaska). Nova se definicija primjenjuje u čitavom Sporazumu između Europske unije i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak.

                  b) Završna odredba – suspenzija Sporazuma (članak 8. stavak 4.)

               Sporazumom se mijenja zadnja rečenica članka 8. stavka 4. na sljedeći način: „Ugovorna stranka koja je suspendirala primjenu ovog Sporazuma odmah obavješćuje drugu ugovornu stranku ako prestanu postojati razlozi za tu suspenziju te ukida tu suspenziju.” Dodavanjem riječi „te ukida tu suspenziju” postojećem tekstu u izmijenjenom se Sporazumu pojašnjava da se suspenzija putovanja bez vize mora ukinuti ako prestanu postojati razlozi koji su do nje doveli. U tom se pogledu izmjenom usklađuje tekst Sporazuma o ukidanju viza s Antigvom i Barbudom s tekstom svih ostalih sporazuma o ukidanju viza koje je Unija potpisala 2015. i 2016. Dana 14. lipnja 2016. o toj je izmjeni zatraženo mišljenje Radne skupine za vize i ni jedna država članica nije imala nikakvih primjedbi.

                  c) Zamjena riječi Zajednica riječju Unija

                  Od stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona 1. prosinca 2009. Europska unija stekla je konsolidiranu pravnu osobnost. Međutim, izraz „Europska zajednica” i dalje je ugrađen u međunarodne sporazume koji su stupili na snagu prije Ugovora iz Lisabona, kao što je slučaj sa Sporazumom između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak. Stoga se Sporazumom o izmjeni riječ Zajednica zamjenjuje riječju Unija u cijelom Sporazumu o ukidanju viza.

                  d) Zajedničke izjave

                  Sporazumu su priložene dvije zajedničke izjave:

                  – o tumačenju razdoblja od 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana i

                  – o Islandu, Norveškoj, Švicarskoj i Lihtenštajnu.

                  e) Stupanje na snagu

                  Sporazum stupa na snagu prvog dana šestog mjeseca koji slijedi nakon datuma na koji je zadnja ugovorna stranka obavijestila drugu o okončanju postupaka ratifikacije. Kako bi se zajamčila pravna sigurnost i omogućilo putnicima da razumiju propis i poštuju ga, potrebno je dovoljno dugo prijelazno razdoblje. Jednom kada se dovrši ratifikacija Sporazuma šestomjesečno će razdoblje omogućiti putnicima da dovrše kratkotrajni boravak, koji se još u potpunosti računa u skladu sa starom definicijom, prije nego što nova definicija kratkotrajnog boravka i njezino referentno prethodno razdoblje od 180 dana stupe na snagu.

                  Niti jedna druga odredba postojećeg Sporazuma između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak ne mijenja se Sporazumom o izmjeni, uključujući teritorijalno područje primjene.

               6.ZAKLJUČAK

               S obzirom na navedeno Komisija predlaže da Vijeće odluči o potpisivanju Sporazuma u ime Unije i ovlasti predsjednika Vijeća da imenuje osobu ili osobe koje će biti ovlaštene za potpisivanje Sporazuma u ime Unije.

               2017/0174 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o potpisivanju Sporazuma između Europske unije i Antigve i Barbude o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a) u vezi s člankom 218. stavkom 5.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Odlukom od 30. studenoga 2009. Vijeće je sklopilo Sporazum između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak. Sporazumom se građanima Europske unije i državljanima Antigve i Barbude omogućava boravak bez vize na državnom području druge ugovorne stranke od „najviše tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci”.

               (2)Uredbom (EU) br. 610/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  17
                uvedene su horizontalne promjene pravne stečevine Unije u pogledu viza i granica, a kratkotrajni je boravak definiran kao boravak od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.

               (3)Potrebno je da u Sporazum između Unije i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak bude ugrađena ta nova definicija kako bi se u potpunosti uskladio režim Unije u pogledu kratkotrajnog boravka.

               (4)Vijeće je 9. listopada 2014. donijelo odluku kojom ovlašćuje Komisiju da započne pregovore o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak („Sporazum”).

               (5)Pregovori s Antigvom i Barbudom o Sporazumu uspješno su zaključeni 28. listopada 2016. kada su glavni pregovarači Unije i Antigve i Barbude parafirali taj Sporazum i razmijenili pisma.

               (6)Sporazum bi trebalo potpisati, a izjave priložene Sporazumu trebalo bi odobriti u ime Unije.

               (7)Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ
                  18
               . Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               (8)Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ
                  19
               . Irska stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Odobrava se potpisivanje u ime Unije Sporazuma između Europske unije i Antigve i Barbude o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak („Sporazum”), podložno sklapanju Sporazuma.

               Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Izjave priložene ovoj Odluci odobravaju se u ime Unije.

               Članak 3.

               Predsjednik Vijeća ovlašćuje se da odredi osobu ili osobe koje će biti ovlaštene za potpisivanje Sporazuma u ime Unije.

               Članak 4.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  SL L 182, 29.6.2013., str. 1.

                     (2)
                  SL L 239, 22.9.2000., str. 19.

                     (3)
                  SL L 105, 13.4.2006., str. 1.

                     (4)
                  SL L 243, 15.9.2009., str. 1.

                     (5)
                  SL L 081, 21.3.2001., str. 1.

                     (6)
                  SL L 169, 30.6.2009., str. 3.

                     (7)
                  SL L 169, 30.6.2009., str. 24.

                     (8)
                  SL L 169, 30.6.2009., str. 10.

                     (9)
                  EU je s Brazilom sklopio dva sporazuma, jedan za nositelje običnih putovnica (SL L 255, 21.9.2012., str. 4.), a drugi za nositelje diplomatskih i službenih putovnica (SL L 66, 12.3.2011., str. 2.).

                     (10)
                  SL L 169, 30.6.2009., str. 17.

                     (11)
                  SL L 169, 30.6.2009., str. 38.

                     (12)
                  SL L 169, 30.6.2009., str. 31.

                     (13)
                  Vidjeti „Svrhu” i „Trajanje boravka” u sporazumima.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Odluka Vijeća o ovlašćivanju Komisije da započne pregovore o izmjeni sporazuma o ukidanju viza za kratkotrajni boravak između Europske unije/zajednice i Antigve i Barbude, Zajednice Bahama, Barbadosa, Savezne Republike Brazila, Republike Mauricijusa, Federacije Svetog Kristofora i Nevisa te Republike Sejšela, koju je Vijeće donijelo 9. listopada 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Uredba (EU) br. 610/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o Zakoniku Zajednice o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama), Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma, uredaba Vijeća (EZ) br. 1683/95 i (EZ) br. 539/2001 i uredaba (EZ) br. 767/2008 i (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 182, 29.6.2013., str. 1.

                     (18)
                  Odluka Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 131, 1.6.2000., str. 43.).

                     (19)
                  Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 27.7.2017.
            COM(2017) 393 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o potpisivanju Sporazuma između Europske unije i Antigve i Barbude o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak

               PRILOG

               SPORAZUM

               između Europske unije i Antigve i Barbude o izmjeni Sporazuma između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak

               EUROPSKA UNIJA,

               s jedne strane, i

               ANTIGVA I BARBUDA,

               s druge strane,

               dalje u tekstu zajednički „ugovorne stranke”,

               UZIMAJUĆI U OBZIR Sporazum između Europske zajednice i Antigve i Barbude o ukidanju viza za kratkotrajni boravak (dalje u tekstu „Sporazum”), koji je stupio na snagu 1. svibnja 2010.,

               POTVRĐUJUĆI važnost olakšavanja međuljudskih kontakata,

               PRIMIVŠI NA ZNANJE da je Sporazum prihvatljiv za građane ugovornih stranaka,

               UZIMAJUĆI U OBZIR da definicija kratkotrajnog boravka navedena u Sporazumu (tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci od datuma prvog ulaska) nije dovoljno precizna, a tumačenje „datuma prvog ulaska” može izazvati dvojbe i pitanja,

               VODEĆI RAČUNA O TOME da su Uredbom (EU) br. 610/2013 od 26. lipnja 2013. uvedene horizontalne promjene pravne stečevine EU-a u pogledu viza i granica i da je u njoj kratkotrajni boravak definiran kao boravak od „90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana”,

               UZIMAJUĆI U OBZIR da je zbog sustava ulaska/izlaska koji će utvrditi Europska unija potrebno upotrebljavati jedinstvenu i jasnu definiciju kratkotrajnog boravka primjenjivu na sve državljane trećih zemalja,

               ŽELEĆI osigurati nesmetan protok putnika na graničnim prijelazima ugovornih stranaka,

               POTVRĐUJUĆI da Sporazum obuhvaća građane svih država članica Europske unije, osim Ujedinjene Kraljevine i Irske,

               UZIMAJUĆI U OBZIR Protokol o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u pogledu područja slobode, sigurnosti i pravde i Protokol o schengenskoj pravnoj stečevini uključenoj u okvir Europske unije, priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se odredbe ovog Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,

               SPORAZUMJELI SU SE KAKO SLIJEDI:

               Članak 1.

               Sporazum se mijenja u skladu s odredbama ovog članka:

               (1)U naslovu i u članku 3. stavku 5., članku 6. stavku 1. te članku 8. stavku 7. riječ „Zajednica” zamjenjuje se riječju „Unija”.

               (2)U članku 1. riječi „tri mjeseca u razdoblju od šest mjeseci” zamjenjuju se riječima „90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana”.

               (3)Članak 4. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:

               „Građani Europske unije mogu boraviti na državnom području Antigve i Barbude najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.”

               (4)Članak 4. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:

               „Građani Antigve i Barbude mogu boraviti na državnom području država članica koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. To se razdoblje izračunava neovisno o bilo kojem boravku u državi članici koja još u cijelosti ne primjenjuje schengensku pravnu stečevinu.

               Građani Antigve i Barbude mogu boraviti najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana na državnom području svake države članice koja još u cijelosti ne primjenjuje schengensku pravnu stečevinu, neovisno o razdoblju boravka izračunanom za državno područje država članica koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu.”

               (5)U članku 4. stavku 3. riječi „tri mjeseca” zamjenjuju se riječima „90 dana”, a riječ „Zajednica” riječju „Unija”.

               (6)Posljednja rečenica članka 8. stavka 4. zamjenjuje se sljedećim:

               „Ugovorna stranka koja je suspendirala primjenu ovog Sporazuma odmah obavješćuje drugu ugovornu stranku ako prestanu postojati razlozi za tu suspenziju te ukida tu suspenziju.”

               Članak 2.

               Ugovorne stranke ratificiraju ili potvrđuju ovaj Sporazum u skladu sa svojim odgovarajućim postupcima i on stupa na snagu prvog dana šestog mjeseca nakon datuma na koji je zadnja stranka obavijestila drugu o okončanju prethodno navedenih postupaka.

               Sastavljeno u […], […] dana […] godine dvije tisuće sedamnaeste, u po dva primjerka na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, grčkom, hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.

               Za Europsku uniju

               Za Antigvu i Barbudu

               ZAJEDNIČKA IZJAVA U VEZI S ISLANDOM, NORVEŠKOM, ŠVICARSKOM I LIHTENŠTAJNOM

               Poželjno je da tijela Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna, s jedne strane, i Antigve i Barbude, s druge strane, bez odlaganja izmijene postojeće bilateralne sporazume o ukidanju viza za kratkotrajni boravak u skladu s odredbama ovog Sporazuma.

               Zajednička izjava o tumačenju razdoblja od 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana

               Ugovorne stranke suglasne su da razdoblje od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana, kako je utvrđeno u članku 4. Sporazuma, znači neprekidni posjet ili nekoliko uzastopnih posjeta čije ukupno trajanje ne prelazi 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.

               Pojam „bilo koji” podrazumijeva primjenu pomičnog referentnog razdoblja od 180 dana, promatrajući unatrag u odnosu na svaki dan boravka prethodno razdoblje od 180 dana, kako bi se provjerilo poštuje li se i dalje zahtjev boravka od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. Među ostalim, to znači da se u slučaju odsutnosti u neprekinutom razdoblju od 90 dana dozvoljava novi boravak u trajanju do 90 dana.

               ________


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 10.10.2016.
            COM(2016) 651 final
            2016/0318(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o financijskim doprinosima koje države članice trebaju platiti radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući treći obrok za 2016.

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Prijedlog se odnosi na nacrt Odluke Vijeća o trećem obroku financijskih doprinosa Europskom razvojnom fondu (ERF) koji države članice trebaju platiti 2016.

                  U nastavku se navode pravila na temelju kojih se upravlja 11. ERF-om i ostalim još otvorenim ERF-ovima (odnosno 8., 9. i 10. ERF-om):

                  trenutačni Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane (dalje u tekstu: Sporazum o partnerstvu AKP-EU), kako je zadnje izmijenjen
                     1
                  ,

                  Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica Europske unije, koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju pomoći Europske unije na temelju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije
                     2
                   (dalje u tekstu: Unutarnji sporazum o 11. ERF-u),

                  Uredba Vijeća (EU) 2015/323 o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond
                     3
                   (dalje u tekstu: Financijska uredba o 11. ERF-u).

                  U navedenim se dokumentima nalaze višegodišnje obveze država članica u pogledu financijske potpore riznici ERF-a. U Financijskoj uredbi o 11. ERF-u propisano je da države članice trebaju redovito plaćati doprinose u riznicu ERF-a na temelju unaprijed određenih financijskih obveza. Redoviti doprinosi plaćaju se na temelju tehničkih odluka Vijeća u kojima je propisana provedba prethodno dogovorenih financijskih obveza.

                  Zbog toga neki naslovi u obrazloženju nisu primjenjivi na pozive za redovite doprinose kao što je ovaj.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  U skladu s člankom 21. stavkom 7. Financijske uredbe o 11. ERF-u odvojeno se utvrđuju iznos kojim upravlja Komisija i iznos kojim upravlja Europska investicijska banka (EIB).

                  U skladu s člankom 52. Financijske uredbe o 11. ERF-u EIB je Komisiji poslao svoje ažurirane procjene obveza i plaćanja u okviru instrumenata kojima upravlja.

                  U skladu s člankom 22. stavkom 1. Financijske uredbe o 11. ERF-u u okviru poziva za doprinose prvo se iskorištavaju raspoloživi iznosi iz prethodnih ERF-ova, jedan za drugim. Pozivi za doprinose u ovom Prijedlogu stoga se odnose na iznose na temelju 10. ERF-a utvrđene za EIB i za Komisiju.

                  U skladu s člankom 21. stavkom 5. Financijske uredbe o 11. ERF-u Vijeće o ovom Prijedlogu odlučuje najkasnije 21 kalendarski dan nakon što ga Komisija predstavi.

                  U skladu s člankom 1. Odluke Vijeća 2013/759/EU, kojom se uspostavlja instrument za premošćivanje
                     4
                  , udjeli doprinosa država članica navedeni u članku 1. stavku 2. točki (a) unutarnjih sporazuma za 8., 9. i 10. ERF smanjuju se na odgovarajući način nakon stupanja na snagu Unutarnjeg sporazuma za 11. ERF. Smanjenje će utjecati na doprinose država članica za 2015., 2016. i 2017. u skladu s prilagodbom koju svaka pojedina država članica odabere.

                  Člankom 23. stavkom 1. Financijske uredbe o 11. ERF-u predviđa se da će se od države članice koja obrok doprinosa ne plati u roku zahtijevati plaćanje kamate na neplaćeni iznos; u istom je članku utvrđen i način plaćanja kamata.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga.

               •Proporcionalnost

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga.

               •Odabir instrumenta

                  Vidjeti točku 1. Razlozi i ciljevi prijedloga.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo.

               •Savjetovanja s dionicima

                  Nije primjenjivo.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Nije primjenjivo.

               •Procjena učinka

                  Nije primjenjivo.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

                  Nije primjenjivo.

               •Temeljna prava

                  Nije primjenjivo.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Nije primjenjivo.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Nije primjenjivo.

               •Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)

                  Nije primjenjivo.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

                  Nije primjenjivo.

               2016/0318 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o financijskim doprinosima koje države članice trebaju platiti radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući treći obrok za 2016.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji i Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

               uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, kako je zadnje izmijenjen
                  5
                (dalje u tekstu: Sporazum o partnerstvu AKP-EU),

               uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica Europske unije, koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju pomoći Europske unije na temelju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije
                  6
                (dalje u tekstu: Unutarnji sporazum), a posebno njegov članak 7. stavak 2.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) 2015/323 od 2. ožujka 2015. o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond (dalje u tekstu: Financijska uredba o 11. ERF-u)
                  7
               , a posebno njezin članak 21. stavak 5.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)U skladu s postupkom utvrđenim u članku 21. stavku 5. Financijske uredbe o 11. ERF-u Komisija do 10. listopada 2016. predstavlja prijedlog u kojem utvrđuje (a) iznos trećeg obroka doprinosa za 2016. i (b) revidirani godišnji iznos doprinosa za 2016. u slučajevima kada godišnji iznos odstupa od stvarnih potreba.

               (2)U skladu s člankom 52. Financijske uredbe o 11. ERF-u Europska investicijska banka poslala je Komisiji 28. srpnja 2016. svoje ažurirane procjene obveza i plaćanja u okviru instrumenata kojima upravlja.

               (3)U članku 22. stavku 1. Financijske uredbe o 11. ERF-u propisano je da se u okviru poziva za doprinose prvo iskorištavaju iznosi utvrđeni za prethodne europske razvojne fondove. Stoga bi trebalo uputiti poziv za sredstva u okviru 10. ERF-a.

               (4)Vijeće je 24. studenoga 2015. na prijedlog Komisije donijelo odluku o utvrđivanju gornje granice godišnjeg doprinosa država članica ERF-u za 2016. na 3 450 000 000 EUR za Komisiju te na 150 000 000 EUR za Europsku investicijsku banku
                  8
               .

               (5)Vijeće je 12. prosinca 2013. donijelo odluku o stvaranju instrumenta za premošćivanje u pogledu prijelaznih mjera upravljanja ERF-om od 1. siječnja 2014. do stupanja na snagu 11. Europskoga razvojnog fonda
                  9
               ,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Pojedinačni doprinosi za Europski razvojni fond koje Europskoj komisiji i Europskoj investicijskoj banci trebaju platiti države članice kao treći obrok za 2016. navedeni su u tablici u Prilogu 1.

               Plaćanja tih doprinosa mogu se kombinirati s prilagodbama u okviru provedbe odbitaka sredstava za koje su preuzete obveze na temelju instrumenta za premošćivanje, prema planu prilagodbe koji je svaka država članica dostavila Komisiji pri donošenju trećeg obroka za 2015.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

                     (2)
                  SL L 210, 6.8.2013., str. 1.

                     (3)
                  SL L 58, 3.3.2015., str. 17.–38.

                     (4)
                  SL L 335, 14.12.2013., str. 48.–49.

                     (5)
                  SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

                     (6)
                  SL L 210, 6.8.2013., str. 1.

                     (7)
                  SL L 58, 3.3.2015., str. 17.–38.

                     (8)
                  COM/2015/0524 – Međuinstitucijski predmet 2015/0248 (NLE) – Doneseni akti CELEX: 32015D2288.

                     (9)
                  SL L 335, 14.12.2013., Uredba Vijeća (EU) 2015/322 od 2. ožujka 2015. o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 10.10.2016.
            COM(2016) 651 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o financijskim doprinosima koje države članice trebaju platiti radi financiranja Europskog razvojnog fonda, uključujući treći obrok za 2016.

               PRILOG

                        DRŽAVE ČLANICE

                        Ključni % za 10. ERF

                        Treći obrok za 2016. (EUR)

                        Plaćeno

                        Plaćeno

                        Ukupno

                        EIB-u

                        Komisiji

                        za 10. ERF

                        za 10. ERF

                        AUSTRIJA

                        2,41

                        1 205 000,00

                        16 870 000,00

                        18 075 000,00

                        BELGIJA

                        3,53

                        1 765 000,00

                        24 710 000,00

                        26 475 000,00

                        BUGARSKA

                        0,14

                        70 000,00

                        980 000,00

                        1 050 000,00

                        CIPAR

                        0,09

                        45 000,00

                        630 000,00

                        675 000,00

                        ČEŠKA

                        0,51

                        255 000,00

                        3 570 000,00

                        3 825 000,00

                        DANSKA

                        2,00

                        1 000 000,00

                        14 000 000,00

                        15 000 000,00

                        ESTONIJA

                        0,05

                        25 000,00

                        350 000,00

                        375 000,00

                        FINSKA

                        1,47

                        735 000,00

                        10 290 000,00

                        11 025 000,00

                        FRANCUSKA

                        19,55

                        9 775 000,00

                        136 850 000,00

                        146 625 000,00

                        NJEMAČKA

                        20,50

                        10 250 000,00

                        143 500 000,00

                        153 750 000,00

                        GRČKA

                        1,47

                        735 000,00

                        10 290 000,00

                        11 025 000,00

                        MAĐARSKA

                        0,55

                        275 000,00

                        3 850 000,00

                        4 125 000,00

                        IRSKA

                        0,91

                        455 000,00

                        6 370 000,00

                        6 825 000,00

                        ITALIJA

                        12,86

                        6 430 000,00

                        90 020 000,00

                        96 450 000,00

                        LATVIJA

                        0,07

                        35 000,00

                        490 000,00

                        525 000,00

                        LITVA

                        0,12

                        60 000,00

                        840 000,00

                        900 000,00

                        LUKSEMBURG

                        0,27

                        135 000,00

                        1 890 000,00

                        2 025 000,00

                        MALTA

                        0,03

                        15 000,00

                        210 000,00

                        225 000,00

                        NIZOZEMSKA

                        4,85

                        2 425 000,00

                        33 950 000,00

                        36 375 000,00

                        POLJSKA

                        1,30

                        650 000,00

                        9 100 000,00

                        9 750 000,00

                        PORTUGAL

                        1,15

                        575 000,00

                        8 050 000,00

                        8 625 000,00

                        RUMUNJSKA

                        0,37

                        185 000,00

                        2 590 000,00

                        2 775 000,00

                        SLOVAČKA

                        0,21

                        105 000,00

                        1 470 000,00

                        1 575 000,00

                        SLOVENIJA

                        0,18

                        90 000,00

                        1 260 000,00

                        1 350 000,00

                        ŠPANJOLSKA

                        7,85

                        3 925 000,00

                        54 950 000,00

                        58 875 000,00

                        ŠVEDSKA

                        2,74

                        1 370 000,00

                        19 180 000,00

                        20 550 000,00

                        UJEDINJENA KRALJEVINA

                        14,82

                        7 410 000,00

                        103 740 000,00

                        111 150 000,00

                        UKUPNO EU-27

                        100,00

                        50 000 000,00

                        700 000 000,00

                        750 000 000,00


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 28.2.2017.
            COM(2017) 119 final
            2017/0049(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije na 60. sjednici Komisije za opojne droge o uvrštavanju tvari u tablicu I. Konvencije Ujedinjenih naroda protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Komisija za opojne droge (Commission on Narcotic Drugs, CND) na temelju preporuka Međunarodnog odbora za kontrolu narkotika (International Narcotics Control Board, INCB) redovito mijenja popis tvari priložen Konvenciji Ujedinjenih naroda protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima iz 1988. (Konvencija UN-a iz 1988.).

               EU je stranka Konvencije UN-a iz 1988. kad je riječ o pitanjima obrađenim u članku 12. Konvencije
                  1
               . U članku 12. navedene su tvari koje se često upotrebljavaju u nezakonitoj proizvodnji opojnih droga i psihotropnih tvari („prekursori za droge”)

               CND je komisija Gospodarskog i socijalnog vijeća UN-a (ECOSOC) kojoj su funkcije i ovlasti utvrđene, među ostalim, u Konvenciji UN-a iz 1988. Članice su joj 53 države članice UN-a koje bira ECOSOC. Dvanaest država članica EU-a trenutačno su članice CND-a s pravom glasa
                  2
               . Unija ima status promatrača u CND-u.

               INCB je 1. veljače 2017. preporučio uvrštavanje dviju novih tvari u tablicu I. Konvencije  UN-a iz 1988., konkretno 4-anilino-N-fenetilpiperidina (ANPP) i N-fenetil-4-piperidona (NPP).

               Promjene u tablicama Konvencije UN-a iz 1988. izravno utječu na područje primjene prava Unije u području kontrole prekursora za droge jer se tvari koje se uvrštavaju u tablice Konvencije UN-a iz 1988. uključuju u pravo Unije
                  3
               . Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte kako bi se to osiguralo.

               Za sastanak CND-a na kojem će se odlučivati o uvrštavanju tvari na popise države članice Unije moraju se pripremiti postizanjem zajedničkog stajališta u Vijeću. Zbog ograničenja koja proizlaze iz Unijina promatračkog statusa to bi stajalište trebale, djelujući zajednički u interesu Unije, izraziti države članice koje su trenutačno članice CND-a. Unija ima status promatrača u CND-u, ali nema pravo glasa.

               Radi toga Komisija predlaže stajalište o uvrštavanju tvari na popise u Konvenciji UN-a iz 1988. koje treba zauzeti u ime Europske unije na 60. sjednici CND-a u Beču od 13. do 17. ožujka 2017.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Pravna je osnova za ovaj prijedlog članak 207. u vezi s člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).

                  Uvrštavanje prekursora radi nadzora trgovanja tim tvarima obuhvaćeno je zajedničkom trgovinskom politikom te je u članku 207. stavku 3. UFEU-a navedeno da se, kada je potrebno pregovarati o sporazumima s jednom ili više trećih zemalja ili međunarodnih organizacija i te sporazume sklapati, primjenjuje članak 218., pridržavajući se posebnih odredaba tog članka.

               Članak 218. stavak 9. UFEU-a primjenjuje se neovisno o tome je li Unija članica tijela ili stranka određenog sporazuma. CND je „tijelo osnovano na temelju sporazuma” u smislu tog članka jer je riječ o tijelu kojem su povjerene specifične zadaće na temelju Konvencije UN-a iz 1988.

               Odluke CND-a o uvrštavanju na popise „akti su koji proizvode pravne učinke” u smislu članka 218. stavka 9. UFEU-a. U skladu s Konvencijom UN-a iz 1988. odluke CND-a postaju obvezujuće, osim ako stranka odluku podnese na preispitivanje ECOSOC-u u primjenjivom roku
                  4
               . Odluke ECOSOC-a u takvim su predmetima konačne.

                  •
                        Supsidijarnost

               Nije primjenjivo.

                  •
                        Proporcionalnost

                  Prijedlog je razmjeran i njime se ne prelazi ono što je nužno za ostvarivanje ciljeva jer se odnosi samo na nove prekursore za droge koji su od interesa za Uniju.

               •Odabir instrumenta

                  U skladu s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a potrebna je odluka Vijeća kako bi se utvrdilo stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u tijelu osnovanom na temelju međunarodnog sporazuma.

               2017/0049 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije na 60. sjednici Komisije za opojne droge o uvrštavanju tvari u tablicu I. Konvencije Ujedinjenih naroda protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Unija je Odlukom Vijeća 90/611/EEZ
                  5
                pristupila Konvenciji Ujedinjenih naroda protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima iz 1988. („Konvencija”), koja je zatim stupila na snagu 11. studenoga 1990.

               (2)U skladu s člankom 12. stavcima od 2. do 7. Konvencije tvari se mogu uvrštavati u tablice Konvencije u kojima su navedeni prekursori za droge.

               (3)Komisija za opojne droge trebala bi na svojoj 60. sjednici od 13. do 17. ožujka 2017. u Beču donijeti odluku o uvrštavanju dvije nove tvari u tablicu I. Konvencije.

               (4)Unija ima status promatrača u Komisiji za opojne droge u kojoj trenutačno 12 država članica Unije ima status člana s pravom glasa. Budući da je uvrštavanje novih tvari u tablicu I. Konvencije u isključivoj nadležnosti Unije, potrebno je da Vijeće ovlasti države članice za izražavanje stajališta Unije o uvrštavanju tvari u tablicu I. Konvencije.

               (5)
                     Na temelju procjene Međunarodnog odbora za kontrolu narkotika, dvije tvari,              4-anilino-N-fenetilpiperidin (ANPP) i N-fenetil-4-piperidon (NPP) često se upotrebljavaju u nezakonitoj proizvodnji fentanila i vrlo su pogodne za nezakonitu proizvodnju fentanila i niza fentanilu analognih tvari koje su vrlo snažni sintetički opioidi. Postoje dokazi da se količinom i razmjerom nezakonite proizvodnje fentanila i fentanilu analognih tvari ozbiljno ugrožava javno zdravlje ili uzrokuju ozbiljni socijalni problemi te je stoga nužno uključivanje tih tvari u sustave međunarodnog nadzora.

               (6)
                     Stoga je Međunarodni odbor za kontrolu narkotika 1. veljače 2017. uputio preporuku Komisiji za opojne droge da se ANPP i NPP uvrste u tablicu I. Konvencije.

               (7)
                     Nezakonito proizvedenim fentanilom i fentanilu analognim tvarima u određenim se državama članicama uzrokuju ozbiljni problemi za javno zdravlje i socijalni problemi.

               (8)Stoga bi države članice Unije trebale u Komisiji za opojne droge zauzeti stajalište o uvrštavanju ANPP-a i NPP-a u tablicu I. Konvencije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje u ime Unije trebaju zauzeti države članice na 60. sjednici Komisije za opojne droge od 13. do 17. ožujka 2017. navedeno je u nastavku:

               4-anilino-N-fenetilpiperidin i N-fenetil-4-piperidon treba uvrstiti u tablicu I. Konvencije.

               Djelujući zajednički to stajalište izražavaju države članice koje su članice Komisije za opojne droge.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  Odluka Vijeća od 22. listopada 1990. o sklapanju Konvencije Ujedinjenih naroda (UN) iz 1988. protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima u ime Europske ekonomske zajednice

                     (2)
                  Austrija, Belgija, Češka, Hrvatska, Francuska, Italija, Mađarska, Nizozemska, Njemačka, Slovačka, Španjolska, Ujedinjena Kraljevina.

                     (3)
                  UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 111/2005 od 22. prosinca 2004. o utvrđivanju pravila za nadzor trgovine prekursorima za droge između Unije i trećih zemalja (SL L 22, 26.1.2005., str. 1.) i UREDBA (EZ) br. 273/2004 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA od 11. veljače 2004. o prekursorima za droge (SL L 47, 18.2.2004., str. 1.).

                     (4)
                  Članak 12. stavak 7. Konvencije UN-a iz 1988.

                     (5)
                  Odluka Vijeća od 22. listopada 1990. o sklapanju Konvencije Ujedinjenih naroda protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima u ime Europske ekonomske zajednice (SL L 326, 24.11.1990., str. 56.).