               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 27.7.2018.
            COM(2018) 365 final
            2018/0189(COD)
            Prijedlog
            UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o djelovanju Unije nakon njezinog pristupanja Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog podrijetla

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na prijedlog Komisije za Odluku Vijeća o pristupanju Unije Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog podrijetla („Ženevski akt”).

               Cilj je ovog prijedloga Komisije osigurati pravni okvir za učinkovito sudjelovanje Unije u Lisabonskoj uniji WIPO-a nakon što Unija postane ugovorna stranka Ženevskog akta.

               U članku 9. Ženevskog akta propisuje se obveza svake ugovorne stranke da zaštiti registrirane oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla na svom državnom području unutar svojeg pravnog sustava i prakse, ali u skladu s odredbama predmetnog Akta, podložno svim odbijanjima, odricanjima ugovorne stranke podrijetla, poništenjima ili otkazivanjima koja mogu imati učinak u odnosu na svoje državno područje. U članku 6. stavku 5. točki (a) Ženevskog akta propisuje se da je registrirana oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla zaštićena od datuma međunarodne registracije u svakoj ugovornoj stranci koja nije odbila zaštitu u skladu s člankom 15. ili koja je Međunarodnom uredu Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo poslala obavijest o odobrenju zaštite u skladu s člankom 18. U pravilu 9. stavku 1. točki (b) Zajedničkog pravilnika prema Lisabonskom sporazumu i Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma („Zajednički pravilnik”) utvrđuje se da se o odbijanju obavještava u roku od godine dana od primitka obavijesti o međunarodnoj registraciji iz članka 6. stavka 4. U slučaju članka 29. stavka 4., taj se rok može produžiti za još jednu godinu.

               S obzirom na takav kontekst, nakon što postane ugovorna stranka Ženevskog akta, Unija bi trebala podnijeti popis oznaka zemljopisnog podrijetla EU-a preuzet iz registara oznaka zemljopisnog podrijetla EU-a (koje treba dogovoriti s državama članicama EU-a) za zaštitu u okviru Lisabonskog sustava. Taj bi se popis trebao utvrditi u bliskoj suradnji s državama članicama, slijedeći tu utvrđenu praksu i metodologiju koja se upotrebljava za neke bilateralne međunarodne sporazume o oznakama zemljopisnog podrijetla koje je EU zaključila (uzimajući u obzir vrijednost proizvodnje i vrijednost izvoza, zaštitu na temelju drugih sporazuma, kao i trenutačnu ili potencijalnu zlouporabu u predmetnim trećim zemljama te ravnotežu između država članica), uzimajući u obzir područje primjene oznaka zemljopisnog podrijetla koje su registrirale treće zemlje članice Lisabonske unije. Nakon pristupanja Unije Lisabonskoj uniji, omogućuje se na inicijativu Komisije ili na zahtjev države članice ili zainteresirane skupine proizvođača podnošenje zahtjevâ za međunarodnu registraciju dodatnih oznaka zemljopisnog podrijetla koje su zaštićene i registrirane u Uniji.

               Potrebno je uspostaviti odgovarajuće postupke za Komisijinu ocjenu oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla koje potječu iz trećih ugovornih stranaka i koje su registrirane u međunarodnom registru te za povezani postupak podnošenja prigovora, pri čemu treba uzeti u obzir posebnosti Ženevskog akta.

               Unija u skladu s poglavljem III. Ženevskog akta osigurava poštovanje oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla koje potječu iz trećih ugovornih stranaka i koje su registrirane u međunarodnom registru. U članku 14. Ženevskog akta zahtijeva se da svaka ugovorna stranka omogući djelotvorne pravne lijekove za zaštitu registriranih oznaka izvornosti i registriranih oznaka zemljopisnog podrijetla te osigura da pravni postupak za osiguranje njihove zaštite može pokrenuti državno tijelo ili bilo koja zainteresirana stranka, fizička osoba ili pravna osoba, državna ili privatna, ovisno o pravnom sustavu i praksi. Trebalo bi omogućiti supostojanje prethodnih žigova i oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla registriranih u međunarodnom registru kojima je odobrena zaštita ili koji se upotrebljavaju u Uniji, ako su mutatis mutandis ispunjeni uvjeti utvrđeni u drugom stavku članka 15. Uredbe (EU) 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012.

               Sedam država članica EU-a članice su Lisabonske unije i kao takve prihvatile su zaštitu naziva trećih zemalja. Kako bi im se osigurala sredstva za ispunjavanje njihovih međunarodnih obveza preuzetih prije pristupanja Unije Lisabonskoj uniji, potrebno je uspostaviti prijelazni sporazum koji bi trebao proizvesti učinke samo na nacionalnoj razini i koji ne bi utjecao na trgovinu unutar Unije ili međunarodnu trgovinu.

               Smatra se pravednim da naknade koje se plaćaju u skladu sa Ženevskim aktom i Zajedničkim pravilnikom za podnošenje zahtjeva Međunarodnom uredu za međunarodnu registraciju oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla te naknade koje se plaćaju za druge unose u međunarodni registar i za izdavanje izvadaka, potvrda i drugih informacija poveznih sa sadržajem međunarodne registracije snosi država članica iz koje potječe oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla,

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

               U pogledu poljoprivrednih proizvoda, Unija je uspostavila ujednačene i iscrpne sustave zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla vina (1970.), alkoholnih pića (1989.), aromatiziranih vina (1991.) i ostalih poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (1992.). Kroz ove sustave, zaštićeni nazivi obuhvaćenih proizvoda uživaju dalekosežnu zaštitu u cijelom EU-u na temelju jedinstvenog postupka podnošenja zahtjeva. Ključne su odredbe propisane za vino u Uredbi (EU) br. 1308/2013 od 17. prosinca 2013., za aromatizirana vina u Uredbi (EU) br. 251/2014 od 26. veljače 2014., za alkoholna pića u Uredbi (EZ) br. 110/2008 od 15. siječnja 2008. i za poljoprivredne i prehrambene proizvode u Uredbi (EU) br. 1151/2012 od 21. studenoga 2012.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

               Prijedlog je u skladu je s općom politikom EU-a za promicanje i poboljšanje zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla putem bilateralnih, regionalnih i multilateralnih sporazuma.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               S obzirom na predmet Ugovora, Uredba se treba temeljiti na članku 207. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

               Unija ima isključivu nadležnost za sklapanje Ženevskog akta Lisabonskog sporazuma. To proizlazi iz presude Suda Europske unije od 25. listopada 2017. u predmetu C-389/15, Komisija protiv Vijeća, u kojoj je obrazloženo da je nacrt revidiranog Lisabonskog sporazuma, odnosno Ženevskog akta, u svojoj osnovi namijenjen olakšavanju i uređivanju trgovine između Europske unije i trećih država te da, s druge strane, ima izravne i neposredne učinke na tu trgovinu, tako da pregovori o njemu ulaze u isključivu nadležnost koja se temeljem članka 3. stavka 1. UFEU-a daje Europskoj uniji u području zajedničke trgovinske politike iz članka 207. stavka 1. UFEU-a.

               U skladu s člankom 5. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji (TEU), načelo supsidijarnosti ne odnosi se na područja isključive nadležnosti EU-a.

               •Proporcionalnost

               Predložene mjere ne prelaze ono što je neophodno kako bi se postigao cilj omogućavanja Uniji da sudjeluje u Lisabonskoj uniji na način kojim će se osigurati učinkovita zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla EU-a.

               •Odabir instrumenta

               Uredba Europskog parlamenta i Vijeća odgovarajući je pravni instrument za provedbu članstva Europske unije u Lisabonskoj uniji jer osigurava zakonodavne ovlasti obiju institucija.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

               Nije primjenjivo

               •Savjetovanja s dionicima

               Plan o pristupanju EU-a Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma o oznakama podrijetla i oznakama zemljopisnog podrijetla objavljen je 21. prosinca 2017., a krajnji je rok za primjedbe dionika 18. siječnja 2018. Unutar zadanog roka primljeno je 8 primjedbi. U svima se, osim u jednoj, u načelu izrazio pozitivan stav u pogledu inicijative i potpora pristupanju EU-a. U tri je primjedbe izneseno mišljenje da bi EU trebao dodatno potaknuti raspravu o priznavanju i zaštiti nepoljoprivrednih oznaka zemljopisnog podrijetla. U dvije je primjedbe izneseno protivljenje kratkom popisu jer bi sve oznake zemljopisnog podrijetla Unije trebale imati pravo na zaštitu u skladu sa Ženevskim aktom.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

               U studiji iz listopada 2012. koju je izradilo društvo AND International o „Vrijednosti proizvodnje poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, vina, aromatiziranih vina i alkoholnih pića zaštićenih oznakom zemljopisnog podrijetla” (http://ec.europa.eu/agriculture/external -studies / vrijednost gi_en) utvrđene su brojne koristi politike EU-a o oznakama zemljopisnog podrijetla za potrošače (osiguranje kvalitete), proizvođače (otvorenost sustava svim proizvođačima koji udovoljavaju zahtjevima kvalitete; pravedno tržišno natjecanje; dodatak cijeni; učinkovita zaštita), društvo u cjelini (poveznica vrijednih proizvoda s ruralnim područjima; očuvanje tradicije; ponovno povezivanje proizvođača i potrošača) i okoliš (Povezivanje tradicionalnih proizvoda s krajobrazima i poljoprivrednim sustavima). Pri procjeni ekonomskih podataka o svakoj od 2768 oznaka zemljopisnog podrijetla registriranih u 27 država članica EU-a od 2005. do 2010., studija je pokazala da je cijena proizvoda s oznakom zemljopisnog podrijetla u prosjeku 2,23 puta veća od cijene usporedivog proizvoda koji nema oznaku zemljopisnog podrijetla. Prodajna vrijednost EU-ovih proizvoda s oznakom zemljopisnog podrijetla (u svim sektorima) iznosila je 54,3 milijarde EUR 2010. (5,7 % ukupnog sektora hrane i pića EU-a); procijenjena vrijednost izvoza EU-ovih proizvoda s oznakom zemljopisnog podrijetla iznosi 11,5 milijarde EUR (15 % izvoza sektora hrane i pića Unije)

               •Procjena učinka

               Zahtjevi Bolje regulative za inicijativu ne uključuju procjenu učinka, plan provedbe ili javnu savjetovanje.

               Smjernicama za Bolju regulativu pojašnjava se da bi procjenu učinka trebalo provoditi samo kad je korisna, što se procjenjuje za svaki slučaj posebno. U načelu procjena učinka nije potrebna kada Komisija nema izbora ili je on vrlo ograničen. To je ovdje slučaj jer je pristupanje Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma zajamčeno s obzirom na isključivu nadležnost Unije za pitanja koja su obuhvaćena Ženevskim aktom i jer bi taj korak bio logičan ishod nakon postupka revizije Lisabonskog sustava u koji je EU uključen. Mjere predložene u ovom nacrtu uredbe potrebne su kako bi osiguralo da Europska unija na odgovarajući način primjenjuje Ženevski akt.

               Članstvo EU-a donijelo bi brojne prednosti. Njime bi se osiguralo da postojeće i buduće oznake zemljopisnog podrijetla koje su registrirane na razini EU-a, ali nisu registrirane u sedam država članica EU-a koje su članice Lisabonske unije, dobiju zaštitu u Lisabonskom sustavu. Oznake zemljopisnog podrijetla EU-a u načelu bi dobile brzu, beskonačnu zaštitu visoke razine u svim sadašnjim i budućim strankama Ženevskog akta. Uspostavljenim multilateralnim registrom povećao bi se ugled europskih oznaka zemljopisnog podrijetla zbog širokog zemljopisnog opsega zaštite u skladu sa Ženevskim aktom. Očekuje se da će poboljšana međunarodna zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla, koja proizlazi iz pristupanja EU-a, konsolidirati i potencijalno proširiti pozitivne učinke zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla na uključivi rast i zapošljavanje u proizvodnji visoke dodane vrijednosti u poljoprivrednom sektoru, na trgovinu i investicijske tokove, konkurentnost poduzeća, a posebno mala i srednja poduzeća, i na funkcioniranje unutarnjeg tržišta i tržišnog natjecanja te zaštitu prava intelektualnog vlasništva. Intelektualno vlasništvo poljoprivrednika i proizvođača prehrambenih proizvoda nad njihovim proizvodima zaštićenima oznakom zemljopisnog podrijetla podložno je iskorištavanju i gubitku, posebno na globalnim tržištima. Pristupanjem EU-a Lisabonskom sustavu pomoglo bi ruralnim dionicima da na globalnoj razini zaštite ono što je vrijedno na lokalnoj razini, čime se nadoknađuje uobičajeni globalizacijski trend ujednačavanja standarda za robu i pritiska na sniženje cijena poljoprivrednih proizvoda. U sadašnjim političkim i gospodarskim neizvjesnostima to bi pokazalo ruralnoj zajednici da EU djeluje s ciljem da obrani i zaštiti njihove interese diljem svijeta. Budući da je Ženevski akt u velikoj mjeri usklađen sa zakonodavstvom Europske unije o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla poljoprivrednih proizvoda, ne očekuje se da će pristupanje EU zahtijevati znatne prilagodbe sadržaja tog zakonodavstva.

               S administrativnog gledišta, Ženevskim aktom predviđa se jedinstveni skup pravila za zaštitu u svim članicama, a time i jednostavniji i učinkovitiji mehanizam u usporedbi s trenutačnom EU-ovom praksom rješavanja različitih lokalnih postupaka uz pomoć bilateralnih sporazuma. U smislu trgovinske politike, pristupanjem će se pokazati odgovorna vodeća uloga EU-a u promicanju multilateralizma. Ne očekuje se da će se pristupanjem EU-a uzrokovati dodatni troškovi ili opterećenja za subjekte EU-a ili članice EU-a koji žele imati zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla u Lisabonskom sustavu u odnosu na postojeće stanje. Naprotiv, očekuje se da će to dovesti do smanjenja administrativnih troškova i opterećenja.

               Za poduzeća pristupanje EU-a neće podrazumijevati nikakve dodatne troškove prilagodbe, usklađivanja ili transakcija ni administrativna opterećenja osim potencijalnih pojedinačnih naknada za ispitivanje koje mogu primijeniti članice Lisabonske unije, no koje će se smanjiti zahvaljujući uštedama koje proizlaze iz međunarodnog postupka.

               Ženevski akt omogućava pristupanje EU-a zajedno s njegovim državama članicama. Međutim, s obzirom na ujednačenu i iscrpnu prirodu sustava zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla poljoprivrednih proizvoda EU-a, bilo koja oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla za koju je podnesen zahtjev za zaštitu u sedam država članica EU-a u Lisabonskom sustavu (trenutačno oko 800) i koje ostvaruju pravo na zaštitu u skladu sa zakonodavstvom EU-a, više ne bi bila zaštićena nacionalnim zakonodavstvom, već isključivo zakonodavstvom EU-a. To vrijedi i za zaštitu oznaka zemljopisnog podrijetla koje potječu iz trećih zemalja članica Lisabonske unije i za koje su one podnijele zahtjev za zaštitu. Kao posljedica toga, pristupanje EU-a dovest će do smanjenja administrativnog opterećenja sudjelovanja država članica EU-a u Lisabonskom sustavu.

               Nakon pristupanja EU-a otvorit će se mogućnost upućivanja na registar Lisabonskog sustava umjesto vođenja detaljnih pregovora o bilateralnoj zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla. To bi bilo u skladu s praksom u drugim područjima prava intelektualnog vlasništva u kojima EU potiče svoje partnere da se pridruže i poštuju međunarodne sporazume o pravima intelektualnog vlasništva, kao što je Bernska konvencija o autorskom pravu i Madridski protokol o žigovima, umjesto da stvara mrežu raznovrsnih inicijativa koja bi mogla zbuniti dionike.

               Pristupanje EU-a vjerojatno će potaknuti više trećih zemalja da se priključe Lisabonskom sustavu jer bi time dobili zaštitu diljem Lisabonske unije i uživali prednosti učinkovitog postupka ispitivanja pojedinačnih oznaka zemljopisnog podrijetla ako je njihov sustav jednakovrijedan sustavu EU-a.

               Pristupanje EU-a može osobito imati pozitivne učinke za zemlje u razvoju koje razmatraju pristupanje Ženevskom aktu jer bi njihove oznake zemljopisnog podrijetla mogle dobiti zaštitu u EU-u putem Lisabonskog sustava. Interes sedamnaesteročlane Afričke organizacije za intelektualno vlasništvo, OAPI, za pristupanje Lisabonu povoljan je pokazatelj i dokaz privlačnosti instrumenta oznaka zemljopisnog podrijetla kojim se štite prava poljoprivrednika zemalja u razvoju i tradicionalne vrijednosti.

               Potencijalni nedostatci, koji se očituju u još uvijek ograničenom članstvu u Lisabonskom sustavu, uključuju zabrinutost da bi napredak u pogledu oznaka zemljopisnog podrijetla u WTO-u mogao biti još teže dohvatljiv; skepticizam nekih država članica EU-a prema pristupanju EU-a i neizvjesnost u pogledu financijskih učinaka. Međutim, modernizirani sustav u skladu sa Ženevskim aktom trebao bi biti privlačniji potencijalnim novim članicama; napredak u WIPO-u mogao bi čak imati pozitivan utjecaj na rasprave o oznakama zemljopisnog podrijetla u WTO-u stvaranjem odgovarajućih sinergija i približavanjem revidiranog Lisabonskog sporazuma postupku u okviru WTO-a; države članice EU-a koje su suzdržane u pogledu Lisabonskog sustava neće imati obvezu pristupanja; a članice Lisabonske unije postigle su napredak u svojim nastojanjima da osiguraju financijsku održivost Lisabonskog sustava.

               Sve u svemu, prednosti pristupanja EU-a Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma nadilaze nedostatke. Kako bi EU pristupila Lisabonskom sustavu, Komisija će morati pripremiti prijedlog zakonskih akata potrebnih za pristupanje EU-a Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma i njegovu provedbu.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

               Nije primjenjivo

               •Temeljna prava

               Sudjelovanje Unije u Lisabonskoj uniji kao ugovorne stranke Ženevskog akta u skladu je s člankom 17. stavkom 2. Povelje o temeljnom pravu Europske unije kojom se propisuje zaštita intelektualnog vlasništva.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Vidjeti Priloženi financijski izvještaj.

               5.OSTALI ELEMENTI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

               Nije primjenjivo

               •Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)

               Nije primjenjivo

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

               Nije primjenjivo

               2018/0189 (COD)

               Prijedlog

               UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o djelovanju Unije nakon njezinog pristupanja Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog podrijetla

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
                  1
               ,

               u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)Kako bi Unija mogla u cijelosti iskoristiti svoju isključivu nadležnost u odnosu na svoju zajedničku trgovinsku politiku, postaje ugovornom strankom Ženevskog akta Lisabonskog sporazuma o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog podrijetla („Ženevski akt”)
                  2
                u skladu s Odlukom Vijeća (EU) …/…
                  3
               . Ugovorne stranke Ženevskog akta članovi su Posebne unije stvorene Lisabonskim sporazumom za zaštitu oznaka izvornosti i njihovu međunarodnu registraciju
                  4
                („Posebna unija”). U skladu s člankom 3. Odluke (EU) …/…, u Posebnoj uniji, Uniju zastupa Komisija.

               (2)Prikladno je utvrditi pravila s pomoću kojih Unija može u cijelosti ostvariti sva svoja prava i obveze nakon pristupanja Ženevskom aktu.

               (3)Ženevskim se aktom štite oznake izvornosti, uključujući „oznake podrijetla” kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća
                  5
                i Uredbi (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  6
               , i oznake zemljopisnog podrijetla, koje se u daljnjem tekstu nazivaju „oznake zemljopisnog podrijetla”.

               (4)Nakon pristupanja Unije Ženevskom aktu, Komisija bi najprije trebala podnijeti zahtjev Međunarodnom uredu Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo („Međunarodni ured”) za registraciju popisa oznaka zemljopisnog podrijetla koje potječu i zaštićene su na području Unije u njihovom registru („međunarodni registar”). Kriteriji za utvrđivanje takvog popisa trebali bi, kao što je to slučaj s nekim bilateralnim i regionalnim sporazumima Unije o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla, uzeti posebno u obzir proizvodnu vrijednost i vrijednost izvoza, zaštitu prema drugim sporazumima, kao i trenutačnu ili potencijalnu zlouporabu u predmetnim trećim zemljama.

               (5)Kako bi se osigurala registracija u međunarodnom registru dodatnih oznaka zemljopisnog podrijetla koje su zaštićene i registrirane u Uniji, Komisiju je potrebno ovlastiti da u kasnijoj fazi podnese zahtjeve za međunarodnu registraciju tih dodatnih oznaka zemljopisnog podrijetla, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice ili zainteresirane skupine proizvođača ili, u iznimnim slučajevima, na zahtjev jednog proizvođača.

               (6)Potrebno je utvrditi odgovarajuće postupke kako bi Komisija ocijenila oznake zemljopisnog podrijetla koje potječu iz ugovornih stranaka Ženevskog akta koje nisu države članice („treće ugovorne stranke”) i koje nisu registrirane u međunarodnom registru kako bi se osigurao postupak odlučivanja o zaštiti u Uniji i, prema potrebi, ukidanje takve zaštite.

               (7)Unija bi trebala osigurati zaštitu oznaka zemljopisnog podrijetla koje potječu iz trećih ugovornih stranaka i koje su registrirane u međunarodnom registru u skladu s poglavljem III. Ženevskog akta, posebno njegovim člankom 14., u kojemu se zahtijeva da svaka ugovorna stranka omogući djelotvorne pravne lijekove za zaštitu registriranih oznaka zemljopisnog podrijetla te osigura da pravne postupke za osiguranje njihove zaštite mogu pokrenuti tijela javne vlasti ili sve zainteresirane strane, bile one fizičke ili pravne, javne ili privatne osobe, ovisno o pravnom sustavu i praksi. S ciljem osiguranja zaštite žigova uz oznake zemljopisnog podrijetla, uzimajući u obzir zaštitu u pogledu prethodnih prava na žig iz članka 13. stavka 1. Ženevskog akta, potrebno je osigurati supostojanje prethodnih žigova i oznaka zemljopisnog podrijetla koje su registrirane u međunarodnom registru i kojima je odobrena zaštita ili se upotrebljavaju u Uniji.

               (8)Sedam je država članica pristupilo Posebnoj uniji i kao takve su prihvatile zaštitu oznaka zemljopisnog podrijetla trećih ugovornih stranaka. Kako bi im se osigurala sredstva za ispunjavanje njihovih međunarodnih obveza preuzetih prije pristupanja Unije Ženevskom aktu, potrebno je uspostaviti prijelazni sporazum koji bi trebao proizvesti učinke samo na nacionalnoj razini i koji ne bi utjecao na trgovinu unutar Unije ili međunarodnu trgovinu.

               (9)Smatra se pravednim da naknade koje se plaćaju u skladu sa Ženevskim aktom i Zajedničkim pravilnikom prema Lisabonskom sporazumu i Ženevskom aktu za podnošenje zahtjeva Međunarodnom uredu za međunarodnu registraciju oznake zemljopisnog podrijetla te naknade koje se plaćaju za druge unose u međunarodni registar i za izdavanje izvadaka, potvrda i drugih informacija poveznih sa sadržajem međunarodne registracije snosi država članica iz koje potječe oznaka zemljopisnog podrijetla.  To ne smije dovoditi u pitanje bilo koju odluku države članice da zatraži naknadu tih pristojbi od skupine proizvođača ili jednog proizvođača koji upotrebljava oznaku zemljopisnog podrijetla za koju se traži međunarodna registracija.

               (10)Kako bi se pokrio bilo koji manjak u odnosu na operativni proračun Posebne unije, Unija bi trebala osigurati poseban doprinos u sklopu sredstava raspoloživih za tu svrhu u godišnjem proračunu Unije.

               (11)Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu članstva Unije u Posebnoj uniji, Komisiji se trebaju dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje popisa oznaka zemljopisnog podrijetla radi podnošenja zahtjeva za njihovu međunarodnu registraciju u Međunarodnom uredu nakon pristupanja Ženevskom aktu, za naknadno podnošenje zahtjeva za međunarodnu registraciju oznake zemljopisnog podrijetla u Međunarodnom uredu, za odbijanje prigovora, za odluku o tome hoće li odobriti zaštitu oznake zemljopisnog podrijetla registrirane u Međunarodnom registru te za ukidanje zaštite u Uniji oznake zemljopisnog podrijetla registrirane u međunarodnom registru. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća
                  7
               ,

               DONIJELI SU OVU UREDBU:

               Članak 1.
                  Predmet

               Ovom se Uredbom uspostavljaju pravila o provedbi prava i obveza Unije nakon njezinog pristupanja Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog podrijetla („Ženevski akt”).

               Za potrebe ove Uredbe, oznake izvornosti, uključujući „oznake podrijetla”, kako je određeno Uredbom (EU) br. 1151/2012 i Uredbom (EU) br. 1308/2013, i oznake zemljopisnog podrijetla, u daljnjem se tekstu nazivaju „oznake zemljopisnog podrijetla”.

               Članak 2.
                  Međunarodna registracija oznaka zemljopisnog podrijetla nakon pristupanja

               Nakon pristupanja Unije Ženevskom aktu, Komisija podnosi zahtjev Međunarodnom uredu Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo („Međunarodni ured”) za međunarodnu registraciju oznaka zemljopisnog podrijetla zaštićenih i registriranih u skladu s pravom Unije koje se odnose na proizvode podrijetlom iz Unije u skladu s člankom 5. stavcima 1. i 2. Ženevskog akta.

               Komisija donosi provedbeni akt kojim se utvrđuje popis oznaka zemljopisnog podrijetla iz prvog stavka, u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 13. stavka 2.

               Radi utvrđivanja popisa iz drugog stavka, Komisija osobito uzima u obzir sljedeće:

               (a)proizvodnu vrijednost oznake zemljopisnog podrijetla;

               (b)izvoznu vrijednost oznake zemljopisnog podrijetla;

               (c)zaštitu oznake zemljopisnog podrijetla prema drugim međunarodnim ugovorima;

               (d)trenutačnu ili potencijalnu zlouporaba oznake zemljopisnog podrijetla u drugim članicama Posebne unije;

               (e)ukupan broj oznaka zemljopisnog podrijetla koje potječu s državnog područja drugih članica Posebne unije i koje su registrirane u registru Međunarodnog ureda („međunarodni registar”),

               Članak 3.
                  Naknadna međunarodna registracija oznaka zemljopisnog podrijetla Unije

               Nakon pristupanja Unije Ženevskom aktu, Komisija može na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice ili zainteresirane skupine proizvođača ili jednog proizvođača koji upotrebljavaju  oznaku zemljopisnog podrijetla koja je zaštićena i registrirana u Uniji, donijeti provedbene akte radi podnošenja zahtjeva Međunarodnom uredu za međunarodnu registraciju oznake zemljopisnog podrijetla zaštićene i registrirane u skladu s pravom Unije koja se odnosi na proizvod podrijetlom iz Unije.

               Kako bi procijenila hoće li podnijeti zahtjev za međunarodnu registraciju, Komisija uzima u obzir kriterije navedene u trećem stavku članka 2. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 13. stavka 2.

               Članak 4.
                  Ocjena oznaka zemljopisnog podrijetla trećih zemalja registriranih u međunarodnom registru

               (1)Komisija ocjenjuje obavijest koju je Međunarodni ured poslao u skladu s člankom 6. stavkom 4. Ženevskog akta o oznakama zemljopisnog podrijetla registriranima u međunarodnom registru u kojem ugovorna stranka podrijetla nije članica, kako je određeno člankom 1. točkom xv. Ženevskog akta, kako bi se utvrdilo sadržava li obvezne elemente utvrđene u pravilu 5. stavku 2. Zajedničkog pravilnika prema Lisabonskom sporazumu i Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma („Zajednički pravilnik”)
                  8
                i pojedinosti o kvaliteti, ugledu i značajkama navedene u pravilu 5. stavku 3. tog pravilnika i kako bi se ocijenilo odnosi li se obavijest na proizvod za koji je trenutačno u Uniji osigurana zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla. Razdoblje za provedbu takve ocjene ne smije trajati dulje od četiri mjeseca i ne uključuje ocjenu drugih posebnih odredbi Unije koje se odnose na stavljanje proizvoda na tržište, a osobito na zdravstvene i fitosanitarne norme, tržišne norme i označavanje hrane.

               (2)Ako temeljem ocjene provedene u skladu sa stavkom 1. Komisija utvrdi da su uvjeti navedeni u tom stavku ispunjeni prima facie, objavit će oznaku zemljopisnog podrijetla predloženu za zaštitu u Uniji zajedno s vrstom proizvoda i zemljom podrijetla u Službenom listu Europske unije, seriji C.

               (3)Ako temeljem ocjene provedene u skladu sa stavkom 1. Komisija utvrdi da uvjeti navedeni u tom stavku nisu ispunjeni, odbit će zaštitu oznake zemljopisnog podrijetla putem provedbenog akta donesenog u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 13. stavka 2. U pogledu oznaka zemljopisnog podrijetla koje obuhvaćaju proizvode koji nisu u nadležnosti Odbora navedenih u članku 13. stavku 1., Komisija će donijeti odluku bez primjene postupka ispitivanja iz članka 13. stavka 2.

               U skladu s člankom 15. stavkom 1. Ženevskog akta Komisija će obavijestiti Međunarodni ured o odbijanju učinaka predmetne međunarodne registracije na području Unije u roku od godine dana od primitka obavijesti o međunarodnoj registraciji u skladu s člankom 6. stavkom 4. Ženevskog akta.

               Članak 5.
                  Postupak podnošenja prigovora u pogledu oznaka zemljopisnog podrijetla trećih zemalja registriranih u međunarodnom registru

               (1)U skladu s člankom 4. stavkom 2. tijela države članice ili treće zemlje, osim ugovorne stranke podrijetla, ili fizička ili pravna osoba s opravdanim interesom i poslovnim nastanom u Uniji ili trećoj zemlji, osim u ugovornoj stranci podrijetla, može podnijeti prigovor Komisiji na jednom od službenih jezika Unije u roku od dva mjeseca od datuma objave oznake zemljopisnog podrijetla u Službenom listu Europske unije.

               (2)Taj je prigovor dopušten samo ako se podnese u roku iz stavka 1. i ako sadržava jedan ili više sljedećih tvrdnji:

               (a)da je oznaka zemljopisnog podrijetla registrirana u međunarodnom registru u sukobu s imenom biljne sorte ili životinjske pasmine i stoga će potrošača vjerojatno dovesti u zabludu u pogledu izvora proizvoda;

               (b)da je oznaka zemljopisnog podrijetla registrirana u međunarodnom registru u cijelosti ili djelomično homonim oznake zemljopisnog podrijetla koja je već zaštićena u Uniji i da u praksi nema dovoljno razlike između uvjeta lokalne i tradicionalne upotrebe i prezentacije oznake zemljopisnog podrijetla predložene za zaštitu i oznake zemljopisnog podrijetla koja je već zaštićena u Uniji, uzimajući u obzir potrebu osiguranja jednakog postupanja prema dotičnim proizvođačima i nedovođenja potrošača u zabludu;

               (c)da bi se zaštitom oznake zemljopisnog podrijetla u Uniji koja je registrirana u međunarodnom registru kršilo pravo prethodnog žiga;

               (d)da bi zaštita predložene oznake zemljopisnog podrijetla u Uniji ugrozila uporabu potpuno ili djelomično identičnog naziva ili isključivu prirodu žiga ili ekonomsku vrijednost proizvoda koji su zakonski stavljeni na tržište najmanje pet godina prije datuma objave naziva oznake zemljopisnog podrijetla u Službenom listu Europske unije u skladu s člankom 4. stavkom 2.;

               (e)da se oznaka zemljopisnog podrijetla registrirana u međunarodnom registru odnosi na proizvod čije oznake zemljopisnog podrijetla trenutačno nisu zaštićene u EU-u;

               (f)da je naziv za koji se traži registracija generički izraz na području Unije.

               (3)Komisija ocjenjuje osnove za podnošenje prigovora kako je navedeno u stavku 2. u odnosu na područje Unije ili njegov dio.

               Članak 6.
               Odluka o zaštiti u Uniji oznaka zemljopisnog podrijetla treće zemlje koje su registrirane u međunarodnom registru

               (1)Ako Komisija ne primi ni jedan prigovor ili dopušteni prigovor, ona će, prema potrebi, odbiti primljeni nedopušteni prigovor i donijeti odluku o odobrenju zaštite oznake zemljopisnog podrijetla putem provedbenog akta koji se donosi u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 13. stavka 2.

               (2)Ako Komisija primi dopušteni prigovor iz članka 5. stavka 2., donijet će odluku o tome hoće li odobriti zaštitu oznake zemljopisnog podrijetla registrirane u međunarodnom registru putem provedbenog akta koji se donosi u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 13. stavka 2. U pogledu oznaka zemljopisnog podrijetla koje obuhvaćaju proizvode koji nisu u nadležnosti Odbora navedenih u članku 13. stavku 1., Komisija će donijeti odluku bez primjene postupka ispitivanja iz članka 13. stavka 2.

               (3)Odlukom o zaštiti oznake zemljopisnog podrijetla u skladu sa stavcima 1. ili 2. utvrđuje se područje primjene odobrene zaštite i ona može uključivati uvjete koji su u skladu sa Ženevskim aktom i posebno odobrava određeno prijelazno razdoblje kako je navedeno u članku 17. Ženevskog akta i pravilu 14. Zajedničkog pravilnika.

               (4)U skladu s člankom 15. stavkom 1. Ženevskog akta, Komisija će obavijestiti Međunarodni ured o odbijanju učinaka predmetne međunarodne registracije na području Unije u roku od godine dana od primitka obavijesti o međunarodnoj registraciji u skladu s člankom 6. stavkom 4. Ženevskog akta.

               Članak 7.
                  Upotreba oznake zemljopisnog podrijetla

               (1)Provedbeni akti koje je Komisija donijela na temelju članka 6. primjenjuju se ne dovodeći u pitanje druge posebne odredbe Unije koje se odnose na stavljanje proizvoda na tržište, a osobito na zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta, sanitarnih i fitosanitarnih standarda, i na označavanje hrane. Komisija u skladu s time obavješćuje Međunarodni ured o navedenim uvjetima upotrebe u trenutku pristupanja.

               (2)Podložno stavku 1., oznake zemljopisnog podrijetla zaštićene ovom Uredbom može upotrebljavati bilo koji subjekt koji stavlja na tržište proizvod u skladu s međunarodnom registracijom.

               Članak 8.
               Ukidanje oznake zemljopisnog podrijetla treće zemlje registrirane u međunarodnom registru

               Komisija može, na vlastitu inicijativu ili nakon propisno potkrijepljenog zahtjeva države članice, treće zemlje ili fizičke ili pravne osobe s opravdanim interesom, donijeti provedbene akte kojima se u Uniji ukida zaštita oznake zemljopisnog podrijetla registrirane u međunarodnom registru u jednoj ili više sljedećih okolnosti:

               (a)oznaka zemljopisnog podrijetla više nije zaštićena u ugovornoj stranci podrijetla;

               (b)oznaka zemljopisnog podrijetla više nije registrirana u međunarodnom registru;

               (c)ako se više ne osigurava poštovanje obveznih elemenata utvrđenih u pravilu 5. stavku 2. Zajedničkog pravilnika ili pojedinosti o kvaliteti, ugledu i značajkama navedenima u pravilu 5. stavku 3. tog pravilnika.

               Provedbeni akti iz prvog stavka donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 13. stavka 2.

               Komisija bez odgode obavještava Međunarodni ured o poništenju učinaka međunarodne registracije oznake zemljopisnog podrijetla na području Unije, koja je otkazana u skladu s prvim stavkom.

               Članak 9.
                  Povezanost sa žigovima

               (1)Zaštita oznake zemljopisnog podrijetla ne dovodi u pitanje valjanost prethodnog žiga koji je prijavljen ili registriran u dobroj vjeri ili stečen uporabom u dobroj vjeri na području Unije.

               (2)Oznaka zemljopisnog podrijetla registrirana u međunarodnom registru ne zaštićuje se na području Unije, ako u smislu ugleda i reputacije zaštitnog znaka te duljine vremena upotrebe zaštita navedene oznake zemljopisnog podrijetla na području Unije dovodi potrošača u zabludu u pogledu pravog identiteta proizvoda.

               (3)Ne dovodeći u pitanje stavak 2., moguće je i dalje, bez obzira na zaštitu oznake zemljopisnog podrijetla, upotrebljavati prethodni žig proizvoda koji je prijavljen ili registriran u dobroj vjeri na području Unije ili stečen uporabom u dobroj namjeri, a čija je uporaba u suprotnosti sa zaštitom oznake zemljopisnog podrijetla, pod uvjetom da ne postoje nikakvi razlozi za njegovo poništenje ili opoziv u skladu s Uredbom (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća
                  9
               . U takvim je slučajevima dopuštena uporaba oznake zemljopisnog podrijetla, kao i uporaba predmetnog žiga.

               Članak 10.
                  Prijelazna zaštita

               (1)Države članice koje su bile članice Posebne unije prije pristupanja Unije Ženevskom aktu mogu putem nacionalnog sustava zaštite odobriti zaštitu trećoj ugovornoj stranci Lisabonskog sporazuma iz 1958. ili Sporazuma koji je revidiran u Stockholmu 14. srpnja 1967. i koji je izmijenjen 28. rujna 1979., s učinkom od datuma kada Unija postane ugovorna stranka Ženevskog akta, u pogledu oznaka zemljopisnog podrijetla registriranih od tog datuma u okviru Posebne unije, ili s učinkom od datuma Komisijine obavijesti državi članici o međunarodnoj registraciji oznake zemljopisnog podrijetla u međunarodnom registru.

               Ti nacionalni sustavi zaštite prestaju postojati na dan donošenja odluke o zaštiti na temelju ove Uredbe ili na dan prestanka učinka međunarodne registracije.

               (2)Ako naziv treće zemlje nije registriran u skladu s ovom Uredbom, posljedice tog sustava nacionalne zaštite isključiva su odgovornosti predmetne države članice.

               (3)Mjere koje poduzimaju države članice prema stavku 1. imaju učinke samo na nacionalnoj razini, no nemaju utjecaja na trgovinu unutar Unije ili međunarodnu trgovinu.

               Članak 11.
                  Naknade

               Naknade koje se plaćaju u skladu s člankom 7. Ženevskog akta, kako je navedeno u Zajedničkom pravilniku, za podnošenje zahtjeva Međunarodnom uredu za međunarodnu registraciju oznake zemljopisnog podrijetla u međunarodnom registru, i za izdavanje izvadaka, potvrda ili drugih informacija poveznih sa sadržajem te registracije snosi država članica iz koje potječe oznaka zemljopisnog podrijetla.

               To ne dovodi u pitanje odluku države članice da zatraži nadoknadu iznosa iz prvog stavka od skupine proizvođača ili jednog proizvođača koji upotrebljava oznaku zemljopisnog podrijetla za koju se traži međunarodna registracija.

               Članak 12.
                  Poseban novčani doprinos

               Ako su prihodi Posebne unije iz izvora navedenih u članku 24. stavku 2. točki v. Ženevskog akta, Unija može unutar raspoloživih sredstava dodijeliti poseban doprinos iz godišnjeg proračuna Unije.

               Članak 13.
                  Postupak odbora

               (1)Komisiji pomažu sljedeći odbori u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011 i to u pogledu sljedećih proizvoda:

               (a)za proizvode iz vinskog sektora obuhvaćene područjem primjene članka 92. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1308/2013 Odbor za zajedničku organizaciju tržišta poljoprivrednih gospodarstava uspostavljen člankom 229. te uredbe;

               (b)za aromatizirane proizvode od vina kako je definirano u članku 3. Uredbe (EU) br. 251/2014 Europskog parlamenta i Vijeća
                  10
                Odbor za aromatizirane proizvode od vina uspostavljen člankom 34. te uredbe;

               (c)za alkoholna pića kako je definirano u članku 2. Uredbe (EZ) br. 110/2008 Europskog parlamenta i Vijeća
                  11
                Odbor za alkoholna pića uspostavljen člankom 25. te uredbe;

               (d)za proizvode koji su obuhvaćeni područjem primjene članka 2. stavka 1. prvog podstavka Uredbe (EU) br. 1151/2012 Odbor za politiku kvalitete poljoprivrednih proizvoda uspostavljen člankom 57. te uredbe;

               (2)Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.

               Članak 14.
                  Stupanje na snagu

               Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

               ZAKONODAVNI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ

                        FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ

                        FS/18/YG/mh

                        agri.ddg1.a.2(2018)1387240

                        6.221.2018.1

                        DATUM: 5.3.2018.

                        1.

                        NASLOV PRORAČUNA:

                        05 06 01

                        ODOBRENA SREDSTVA:

                        7228 milijuna EUR

                        2.

                        NASLOV:
                        Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o djelovanju Unije nakon njezinog pristupanja Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog podrijetla

                        3.

                        PRAVNA OSNOVA:

                        Članak 207. Ugovora o funkcioniranju Europske unije

                        4.

                        CILJEVI:

                        Utvrditi pravila o provedbi pristupanja Europske unije Lisabonskoj uniji kao ugovorne stranke Ženevskog akta Lisabonskog sporazuma o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog podrijetla

                        5.

                        FINANCIJSKI UTJECAJ

                        RAZDOBLJE OD 12 MJESECI
                        (u milijunima EUR)

                        TEKUĆA FINANCIJSKA GODINA

                        2018.

                        (u milijunima EUR)

                        SLJEDEĆA FINANCIJSKA GODINA

                        2019.

                        (u milijunima EUR)

                        5.0.

                        RASHODI

                        -
                              NA TERET PRORAČUNA EU-a
                        (POVRATI/INTERVENCIJE)

                        -
                              NACIONALNA TIJELA

                        -
                              OSTALO

                        -

                        1.0

                        1.0

                        -

                        -

                        1.0 (procjena)

                        5.1.

                        PRIHODI

                        -
                              VLASTITA SREDSTVA EU-a
                        (PRISTOJBE/CARINE)

                        -
                              NACIONALNI

                        2020.

                        2021.

                        2022.

                        2023.

                        5.0.1

                        PREDVIĐENI RASHODI

                        5.1.1.

                        PREDVIĐENI PRIHODI

                        5.2.

                        NAČIN IZRAČUNAVANJA: nije određeno u ovoj fazi

                        6.0.

                        MOŽE LI SE PROJEKT FINANCIRATI ODOBRENIM SREDSTVIMA IZ ODGOVARAJUĆEG POGLAVLJA TEKUĆEG PRORAČUNA?

                        DA NE

                        6.1.

                        MOŽE LI SE PROJEKT FINANCIRATI PRIJENOSOM SREDSTAVA IZ JEDNOG POGLAVLJA TEKUĆEG PRORAČUNA U DRUGO?

                        DA NE

                        6.2.

                        HOĆE LI BITI POTREBAN DODATNI PRORAČUN?

                        DA NE

                        6.3.

                        HOĆE LI BITI POTREBNO UNIJETI ODOBRENA SREDSTVA U BUDUĆE PRORAČUNE?

                        DA NE

                        NAPOMENE:

                        Naknade snosi država članica iz koje potječe oznaka zemljopisnog podrijetla.  Međutim, Unija može dati poseban doprinos u skladu s člankom 24. stavkom 2. točkom v. Ženevskog akta u okviru sredstava raspoloživih za tu svrhu u godišnjem proračunu Unije.  U tu se svrhu 2018. dodjeljuje iznos od 1 milijun EUR u proračunsku liniju 05 06 01.

                     (1)

                        SL C […], […], str. […].

                     (2)

                  http://www.wipo.int/edocs/lexdocs/treaties/en/lisbon/trt_lisbon_009en.pdf
                  .

                     (3)

                        SL L [...], [...], str. [...].

                     (4)

                  http://www.wipo.int/export/sites/www/lisbon/en/legal_texts/lisbon_agreement.pdf
                  .

                     (5)

                        Uredba (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode (SL L 343, 14.12.2012., str. 1.).

                     (6)

                        Uredba (EU) br. 1308/2013 Europskoga parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (SL L 347, 20.12.2013., str. 671.).

                     (7)

                        Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).

                     (8)

                        Zajednički pravilnik prema Lisabonskom sporazumu i Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma koji je donijela Skupština Lisabonske unije 11. listopada 2017.,
                  http://www.wipo.int/meetings/en/doc_details.jsp?doc_id=376416
                  , dok. WIPO A/57/11 od 11. listopada 2017.

                     (9)

                        Uredba (EU) 2017/1001 Europskoga parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL L 154, 16.7.2017., str. 1.).

                     (10)

                        Uredba (EU) br. 251/2014 Europskoga parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o definiciji, opisivanju, prezentiranju, označavanju i zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla aromatiziranih proizvoda od vina i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1601/91 (SL L 84, 20.3.2014., str. 14.).

                     (11)

                        Uredba (EZ) br. 110/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2008. o definiciji, opisivanju, prezentiranju, označavanju i zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla jakih alkoholnih pića i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1576/89 (SL L 39, 13.2.2008., str. 16.).