                           EUROPSKA
                           KOMISIJA
                                                     Bruxelles, 3.2.2022.
                                                     COM(2022) 55 final
                                                     2022/0030 (COD)
                                          Prijedlog
                    UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
        o izmjeni Uredbe (EU) 2021/954 o okviru za izdavanje, provjeru i prihvaćanje
   interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19 (EU
   digitalna COVID potvrda) u pogledu državljana trećih zemalja koji se zakonito nalaze
   ili borave na državnom području država članica tijekom pandemije bolesti COVID-19
HR                                                                                HR
 ---pagebreak---                                                OBRAZLOŽENJE
   1.        KONTEKST PRIJEDLOGA
   •         Razlozi i ciljevi prijedloga
   U skladu s Konvencijom o provedbi Schengenskog sporazuma1 državljani trećih zemalja koji
   zakonito borave u državi članici mogu slobodno putovati na državnom području drugih
   država članica ako ispunjavaju određene uvjete. Stoga od politike Unije kojom se ukidaju
   kontrole osoba pri prijelazu unutarnjih granica koristi nemaju samo građani Unije nego i
   državljani trećih zemalja koji imaju pravo putovati unutar EU-a. No, neka ograničenja koja su
   države članice uvele kako bi ograničile širenje koronavirusa 2 povezanog s teškim akutnim
   respiratornim sindromom („SARS-CoV-2”) koji uzrokuje koronavirusnu bolest 2019
   („COVID‑19”) utjecala su na ostvarivanje tog prava. Te su se mjere često sastojale od
   ograničenja ulaska ili drugih posebnih zahtjeva za prekogranične putnike, kao što su
   karantena ili samoizolacija odnosno testiranje na infekciju virusom SARS-CoV-2 prije i/ili
   nakon dolaska.
   Kako bi se olakšalo slobodno kretanje tijekom pandemije bolesti COVID-19, Europski
   parlament i Vijeće donijeli su 14. lipnja 2021. Uredbu (EU) 2021/9532, koja se temelji na
   članku 21. Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i kojom se uspostavlja okvir za
   EU digitalnu COVID potvrdu za izdavanje, provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o
   cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19. Uredbom (EU) 2021/953 olakšava se
   slobodno kretanje jer se građanima Unije i članovima njihovih obitelji, koji mogu biti i
   državljani trećih zemalja, pružaju interoperabilne i uzajamno prihvaćene potvrde o cijepljenju,
   testiranju i preboljenju bolesti COVID-19, koje mogu upotrebljavati kad putuju. Ako države
   članice ukinu određena ograničenja slobodnog kretanja za osobe koje posjeduju dokaz o
   cijepljenju, testiranju ili preboljenju, EU digitalna COVID potvrda pomaže građanima da
   iskoriste ta izuzeća.
   Istog dana Europski parlament i Vijeće donijeli su Uredbu (EU) 2021/9543 o olakšavanju
   putovanja, koja se temelji na članku 77. UFEU-a i kojom se olakšavaju putovanja unutar
   schengenskog područja tijekom pandemije bolesti COVID-19 tako što se okvir EU digitalne
   COVID potvrde proširuje na državljane trećih zemalja koji se zakonito nalaze ili borave na
   državnom području država članica i imaju pravo putovati u druge države članice u skladu s
   pravom EU-a.
   Osim toga, pokazalo se da je sustav EU digitalne COVID potvrde jedini funkcionalan sustav
   COVID-19 potvrda u širokoj upotrebi na međunarodnoj razini. Zbog toga EU digitalna
   COVID potvrda postaje sve važnija na globalnoj razini i doprinosi borbi protiv pandemije na
   međunarodnoj razini olakšavajući sigurno međunarodno putovanje i međunarodni oporavak.
   Do 31. siječnja 2022. tri zemlje Europskog gospodarskog prostora4 koje nisu članice EU-a,
   1
           SL L 239, 22.9.2000., str. 19.
   2
           Uredba (EU) 2021/953 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2021. o okviru za izdavanje,
           provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19
           (EU digitalna COVID potvrda) radi olakšavanja slobodnog kretanja tijekom pandemije bolesti COVID-
           19 (SL L 211, 15.6.2021., str. 1.).
   3
           Uredba (EU) 2021/954 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2021. o okviru za izdavanje,
           provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19
           (EU digitalna COVID potvrda) u pogledu državljana trećih zemalja koji se zakonito nalaze ili borave na
           državnom području država članica tijekom pandemije bolesti COVID-19 (SL L 211, 15.6.2021.,
           str. 24.).
   4
           Island, Lihtenštajn i Norveška.
HR                                                        1                                                         HR
 ---pagebreak---    Švicarska5 i još 29 trećih zemalja i područja6 povezani su sa sustavom EU digitalne COVID
   potvrde, a očekuje se da će se još njih pridružiti u budućnosti. Sustav EU digitalne COVID
   potvrde prepoznat je kao jedno od ključnih digitalnih rješenja za ponovnu uspostavu
   međunarodne mobilnosti7, a Međunarodno udruženje zračnih prijevoznika pozvalo je zemlje
   da uvedu EU digitalnu COVID potvrdu kao globalni standard8. Komisija će i dalje podupirati
   treće zemlje zainteresirane za razvoj interoperabilnih sustava COVID-19 potvrda. To može
   uključivati ponudu dodatnih referentnih rješenja otvorenog koda kojima se omogućuje
   konverzija potvrda trećih zemalja u format koji je interoperabilan s EU digitalnom COVID
   potvrdom s obzirom na to da je moguće povezati i treće zemlje čije su potvrde konverzijom
   postale interoperabilne9.
   Od njezina donošenja EU digitalna COVID potvrda uspješno je uvedena u cijeloj Uniji, a do
   kraja 2021. izdano je više od milijardu potvrda. Stoga je EU digitalna COVID potvrda široko
   dostupan i pouzdano prihvaćen alat za olakšavanje slobodnog kretanja građana Unije i
   članova njihovih obitelji, ali i putovanja prethodno navedenih kategorija državljana trećih
   zemalja unutar EU-a tijekom pandemije bolesti COVID-19.
   Epidemiološka situacija povezana s pandemijom bolesti COVID-19 znatno se promijenila od
   donošenja uredbi (EU) 2021/953 i 2021/954. S jedne strane, u cijelom svijetu povećala se
   stopa cijepljenja, uključujući cijepljenje dodatnom dozom.
   S druge strane, širenje zabrinjavajuće varijante virusa SARS-CoV-2 delta u drugoj polovini
   2021. uzrokovalo je znatno povećanje broja infekcija, hospitalizacija i smrtnih slučajeva, zbog
   čega su države članice morale donijeti stroge javnozdravstvene mjere kako bi zaštitile
   kapacitet svojeg zdravstvenog sustava. Početkom 2022. zabrinjavajuća varijanta virusa
   SARS-CoV-2 nazvana omikron dovela je do naglog porasta broja slučajeva bolesti COVID-
   19 te je brzo zamijenila varijantu delta i uzrokovala dosad najveći broj slučajeva zaraze unutar
   zajednice u cijeloj Uniji i šire.
   Trenutačno nije moguće predvidjeti utjecaj mogućeg povećanja broja zaraženih u drugoj
   polovini 2022. Usto, ne može se isključiti mogućnost pogoršanja stanja povezanog s
   pandemijom zbog pojave novih zabrinjavajućih varijanti virusa SARS-CoV-2.
   S obzirom na prethodno navedeno, ne može se isključiti da će države članice od državljana
   trećih zemalja koji se zakonito nalaze ili borave na državnom području države članice i koji
   imaju pravo putovati u druge države članice u skladu s pravom EU-a zahtijevati da podnesu
   dokaz o cijepljenju, testiranju ili preboljenju bolesti COVID-19 i nakon 30. lipnja 2022.,
   odnosno trenutačnog datuma isteka uredbi (EU) 2021/953 i 2021/954. Stoga je važno
   osigurati mogućnost upotrebe EU digitalnih COVID potvrda i nakon tog datuma.
   Istodobno, s obzirom na to da bi sva ograničenja slobodnog kretanja osoba unutar Unije
   uvedena kako bi se ograničilo širenje virusa SARS-CoV-2, uključujući obvezu predočavanja
   EU digitalnih COVID potvrda, trebalo ukinuti čim to epidemiološka situacija dopusti,
   Komisija izmjenom Uredbe (EU) 2021/954 predlaže da se zadrže postojeća upućivanja na
   5
           Građani Unije i švicarski državljani uživaju recipročna prava na ulazak i boravak na temelju Sporazuma
           između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge
           strane, o slobodnom kretanju osoba (SL L 114, 30.4.2002., str. 6.).
   6
           https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/coronavirus-response/safe-covid-19-vaccines-
           europeans/eu-digital-covid-certificate_hr#recognition-of-covid-certificates-from-third-non-eu-countries
   7
           https://wttc.org/News-Article/WTTC-identifies-digital-solutions-for-governments-worldwide-to-
           significantly-restore-international-mobility
   8
           https://www.iata.org/en/pressroom/2021-releases/2021-08-26-01/
   9
           Na temelju provedbenog akta donesenog u skladu s člankom 8. stavkom 2. Uredbe (EU) 2021/953.
HR                                                         2                                                       HR
 ---pagebreak---    Uredbu (EU) 2021/953 i uvede dinamično upućivanje na tu uredbu u pogledu trajanja
   primjene Uredbe (EU) 2021/954.
   •         Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području
   Ovim se Prijedlogom ne dovode u pitanje schengenska pravila o uvjetima ulaska državljana
   trećih zemalja. Predložena Uredba nikako se ne bi trebala tumačiti na način da se njome
   potiče ili olakšava ponovno uvođenje graničnih kontrola na unutarnjim granicama, koje i dalje
   moraju biti krajnja mjera i podliježu uvjetima iz Uredbe (EU) 2016/399 („Zakonik o
   schengenskim granicama”). 10
   U Prijedlogu preporuke Vijeća o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom
   ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja11 Komisija
   je predložila da se uspostavi jasna poveznica između Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 i EU
   digitalne COVID potvrde kako bi se tijelima država članica pomoglo u provjeri
   vjerodostojnosti, valjanosti i cjelovitosti potvrda koje su izdale treće zemlje.
   •         Dosljednost u odnosu na druge politike Unije
   Ovaj je Prijedlog dio paketa mjera Unije za odgovor na pandemiju bolesti COVID-19.
   Konkretnije, temelji se na radu Odbora za zdravstvenu sigurnost, mreže e-zdravstva i Odbora
   za EU digitalnu COVID potvrdu.
   Ovim se Prijedlogom dopunjuje prijedlog COM(2022) 50 final, kojim se namjerava produljiti
   trajanje primjene Uredbe (EU) 2021/953 o okviru za izdavanje, provjeru i prihvaćanje
   interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19 (EU digitalna
   COVID potvrda) radi olakšavanja slobodnog kretanja tijekom pandemije bolesti COVID-19.
   Ovim se Prijedlogom u potpunosti poštuju nadležnosti država članica za utvrđivanje njihove
   zdravstvene politike (članak 168. UFEU-a).
   Ovaj je Prijedlog dosljedan s politikom Unije o useljavanju državljana trećih zemalja.
   2.        PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
   •         Pravna osnova
   U članku 77. stavku 2. točki (c) UFEU-a navodi se da Unija utvrđuje uvjete pod kojima
   državljani trećih zemalja koji u njoj borave zakonito mogu slobodno putovati unutar Unije
   tijekom kraćeg razdoblja. Primjenjuje se redovni zakonodavni postupak.
   Prijedlogom bi se izmijenila Uredba (EU) 2021/954, koja se također temelji na članku 77.
   stavku 2. točki (c) UFEU-a.
   •         Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)
   Ciljeve ovog Prijedloga, odnosno proširenje primjene Uredbe (EU) 2021/954, države članice
   ne mogu ostvariti samostalno. Stoga je potrebno djelovanje na razini Unije.
   10
           Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima
           kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (SL L 77, 23.3.2016., str. 1.).
   11
           COM(2021) 754 final.
HR                                                       3                                                    HR
 ---pagebreak---    Bez djelovanja na razini Unije Uredba (EU) 2021/954 prestala bi se primjenjivati te stoga
   državljani trećih zemalja koji se zakonito nalaze ili borave na državnom području države
   članice EU-a/EGP-a i koji imaju pravo putovati u druge države članice u skladu s pravom EU-
   a više ne bi mogli zatražiti i u konačnici upotrebljavati interoperabilne potvrde o cijepljenju,
   testiranju i preboljenju bolesti COVID-19.
   •         Proporcionalnost
   Djelovanjem na razini Unije može se znatno pridonijeti rješavanju navedenih problema i
   jedino se tako može uspostaviti i održavati jedinstven, pojednostavnjen i prihvaćen okvir za
   COVID-19 potvrde.
   Donošenje jednostranih ili neusklađenih mjera u pogledu zdravstvenih COVID-19 potvrda
   može imati za posljedicu mjere kojima se državljanima trećih zemalja koji imaju pravo
   putovati unutar Unije ograničava mogućnost takvog putovanja.
   Predložena izmjena, kojom bi se omogućilo ograničeno proširenje upotrebe EU digitalne
   COVID potvrde na državljane trećih zemalja koji se zakonito nalaze ili borave u Uniji i imaju
   pravo putovati unutar Unije, trebala bi se primjenjivati u skladu s Uredbom (EU) 2021/953,
   čija je izmjena predložena u prijedlogu COM(2022) 50 final.
   •         Odabir instrumenta
   Uredbom se osigurava izravna, trenutačna i zajednička provedba prava EU-a u svim državama
   članicama.
   3.        REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I
             PROCJENA UČINKA
   •         Savjetovanja s dionicima
   Prijedlogom se uzimaju u obzir redovite rasprave održane s tijelima država članica u
   različitim forumima.
   •         Prikupljanje i primjena stručnog znanja
   Prijedlog se temelji na epidemiološkim informacijama i procjenama Europskog centra za
   sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC), procjeni sigurnosti, djelotvornosti i kvalitete cjepivâ
   protiv bolesti COVID-19 koju je provela Europska agencija za lijekove (EMA), tehničkim
   razmjenama u okviru Odbora za zdravstvenu sigurnost, njegove tehničke radne skupine za
   dijagnostičke testove na COVID-19 i mreže e-zdravstva te na relevantnim dostupnim
   znanstvenim dokazima.
   •         Procjena učinka
   Zbog hitnosti Komisija nije provela procjenu učinka.
   •         Temeljna prava
   Ovaj Prijedlog podrazumijeva obradu osobnih podataka, uključujući zdravstvene podatke.
   Postoji mogućnost da će utjecati na temeljna prava pojedinaca utvrđena u Povelji, odnosno u
   njezinu članku 7. o poštovanju privatnog života i članku 8. o pravu na zaštitu osobnih
   podataka. Obrada osobnih podataka pojedinaca, što uključuje prikupljanje podataka, pristup
   osobnim podacima i njihovu upotrebu, utječe na pravo na zaštitu osobnih podataka na temelju
   Povelje. Zadiranje u ta temeljna prava mora biti opravdano.
HR                                                4                                                 HR
 ---pagebreak---    Kad je riječ o pravu na zaštitu osobnih podataka, uključujući sigurnost podataka, nastavlja se
   primjenjivati Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća12. Nije predviđeno
   odstupanje od režima Unije za zaštitu podataka, a države članice moraju provoditi jasna
   pravila, uvjete i čvrste zaštitne mjere u skladu s pravilima EU-a o zaštiti podataka.
   4.        UTJECAJ NA PRORAČUN
   Financiranje djelovanja kojima se podupire ova inicijativa bit će obuhvaćeno zakonodavnim
   financijskim izvještajem podnesenim uz prijedlog COM(2022) 50 final.
   5.        DRUGI ELEMENTI
   •         Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja
   Nije relevantno.
   •         Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga
   Člankom 1. Prijedloga mijenja se trajanje primjene Uredbe (EU) 2021/954.
   U članku 2. predviđeno je žurno stupanje Uredbe na snagu.
   12
           Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s
           obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage
           Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL L 119, 4.5.2016., str. 1.).
HR                                                      5                                                        HR
 ---pagebreak---                                                                    2022/0030 (COD)
                                                      Prijedlog
                          UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
          o izmjeni Uredbe (EU) 2021/954 o okviru za izdavanje, provjeru i prihvaćanje
      interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19 (EU
     digitalna COVID potvrda) u pogledu državljana trećih zemalja koji se zakonito nalaze
     ili borave na državnom području država članica tijekom pandemije bolesti COVID-19
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77.
   stavak 2. točku (c),
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
   budući da:
   (1)      Na temelju schengenske pravne stečevine državljani trećih zemalja koji zakonito
            borave u Uniji i državljani trećih zemalja koji su zakonito ušli na državno područje
            države članice mogu se slobodno kretati na državnom području svih drugih država
            članica tijekom 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana13.
   (2)      Europski parlament i Vijeće 14. lipnja 2021. donijeli su Uredbu (EU) 2021/953 o
            uspostavi EU digitalne COVID potvrde14. Tom uredbom utvrđuje se zajednički okvir
            za izdavanje, provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju ili
            preboljenju bolesti COVID-19 kako bi se tijekom pandemije te bolesti olakšalo
            slobodno kretanje građana EU-a i članova njihovih obitelji. Uredbi (EU) 2021/953
            pridodana je Uredba (EU) 2021/954 Europskog parlamenta i Vijeća15, kojom se okvir
            za EU digitalnu COVID potvrdu proširuje na državljane trećih zemalja koji se
            zakonito nalaze ili borave na državnom području države članice i koji imaju pravo
            putovati u druge države članice u skladu s pravom Unije.
   (3)      Primjena uredbi (EU) 2021/953 i (EU) 2021/954 istječe 30. lipnja 2022. Međutim,
            pandemija još traje, a nedavna pojava zabrinjavajuće varijante omikron i dalje
            negativno utječe na putovanja unutar Unije. Zbog toga je EU digitalna COVID
            potvrda i dalje relevantna i potrebno je omogućiti nastavak njezine upotrebe.
   13
            Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima
            kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL L 77,
            23.3.2016., str. 1.).
   14
            Uredba (EU) 2021/953 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2021. o okviru za izdavanje,
            provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19
            (EU digitalna COVID potvrda) radi olakšavanja slobodnog kretanja tijekom pandemije bolesti COVID-
            19 (SL L 211, 15.6.2021., str. 1.).
   15
            Uredba (EU) 2021/954 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2021. o okviru za izdavanje,
            provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19
            (EU digitalna COVID potvrda) u pogledu državljana trećih zemalja koji se zakonito nalaze ili borave na
            državnom području država članica tijekom pandemije bolesti COVID-19 (SL L 211, 15.6.2021.,
            str. 24.).
HR                                                         6                                                         HR
 ---pagebreak---    (4)  Primjenu Uredbe (EU) 2021/953 treba produljiti za 12 mjeseci. Budući da je cilj
        Uredbe (EU) 2021/954 proširiti primjenu Uredbe (EU) 2021/953 na određene
        kategorije državljana trećih zemalja koji se zakonito nalaze ili borave u Uniji, trajanje
        njezine primjene trebalo bi izravno povezati s trajanjem primjene Uredbe (EU)
        2021/953. Uredbu (EU) 2021/954 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.
   (5)  Ova se Uredba ne bi trebala tumačiti na način da se njome olakšava ili potiče uvođenje
        ograničenja putovanja kao odgovor na pandemiju. Osim toga, svaka potreba za
        provjerama potvrda propisanima Uredbom (EU) 2021/953 ne bi se trebala smatrati
        opravdanjem za ponovno uvođenje kontrola na unutarnjim granicama. Kontrole na
        unutarnjim granicama trebale bi biti krajnja mjera i podliježu posebnim pravilima
        utvrđenima u Uredbi (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća (Zakonik o
        schengenskim granicama).
   (6)  U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o
        Europskoj uniji i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe te ona za nju
        nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. S obzirom na to da ova Uredba predstavlja
        daljnji razvoj schengenske pravne stečevine, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog
        protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Uredbi odlučuje hoće
        li je provesti u svojem nacionalnom pravu.
   (7)  Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska
        ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ16; Irska stoga ne sudjeluje u
        njezinu donošenju te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. Kako bi se
        državama članicama omogućilo da u skladu s uvjetima iz Uredbe (EU) 2021/953
        prihvaćaju COVID-19 potvrde koje Irska izdaje državljanima trećih zemalja koji se
        zakonito nalaze ili borave na njezinu državnom području radi olakšavanja putovanja
        unutar državnih područja država članica, Irska bi tim državljanima trećih zemalja
        trebala izdavati COVID-19 potvrde koje su u skladu sa zahtjevima okvira povjerenja
        za EU digitalnu COVID potvrdu. Irska i ostale države članice trebale bi na temelju
        reciprociteta prihvaćati potvrde izdane državljanima trećih zemalja na koje se
        primjenjuje ova Uredba.
   (8)  U pogledu Bugarske, Hrvatske, Cipra i Rumunjske ova Uredba predstavlja razvoj
        schengenske pravne stečevine u smislu članka 3. stavka 1. Akta o pristupanju iz 2003.,
        članka 4. stavka 1. Akta o pristupanju iz 2005. odnosno članka 4. stavka 1. Akta o
        pristupanju iz 2011.
   (9)  U pogledu Islanda i Norveške ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske
        pravne stečevine u smislu Sporazuma između Vijeća Europske unije i Republike
        Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju
        schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke C Odluke
        Vijeća 1999/437/EZ17.
   (10) U pogledu Švicarske ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne
        stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske
        Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju
   16
        Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim
        odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).
   17
        Odluka Vijeća 1999/437/EZ od 17. svibnja 1999. o određenim aranžmanima za primjenu Sporazuma
        sklopljenog između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju
        tih dviju država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 176, 10.7.1999., str.
        31.).
HR                                                     7                                                       HR
 ---pagebreak---           schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke C Odluke
          Vijeća 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ18.
   (11)   U pogledu Lihtenštajna ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne
          stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske
          Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna
          Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o
          pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske
          pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke C Odluke Vijeća
          1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU19.
   (12)   S obzirom na hitnu situaciju u vezi s pandemijom bolesti COVID-19 ova bi Uredba
          trebala stupiti na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   (13)   Provedeno je savjetovanje s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka i Europskim
          odborom za zaštitu podataka u skladu s člankom 42. Uredbe (EU) 2018/1725
          Europskog parlamenta i Vijeća20 te su oni dali mišljenje [...],
   DONIJELI SU OVU UREDBU:
                                                   Članak 1.
   Članak 3. Uredbe (EU) 2021/954 zamjenjuje se sljedećim:
                                                   „Članak 3.
   Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Primjenjuje se od 1. srpnja 2021. do prestanka primjene Uredbe (EU) 2021/953.”
                                                   Članak 2.
   Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   18
          Odluka Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma
          između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske
          Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.).
   19
          Odluka Vijeća 2011/350/EU od 7. ožujka 2011. o sklapanju Protokola između Europske unije,
          Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine
          Lihtenštajna Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju
          Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, u vezi s ukidanjem
          kontrola na unutarnjim granicama i kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str.
          19.).
   20
          Uredba (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u
          vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom
          kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br.
          1247/2002/EZ (SL L 295, 21.11.2018., str. 39.).
HR                                                      8                                                         HR
 ---pagebreak---    Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu
   s Ugovorima.
   Sastavljeno u Bruxellesu,
   Za Europski parlament                       Za Vijeće
   Predsjednica                                Predsjednik
HR                                               9                                             HR


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.2.2022.
            COM(2022) 32 final
            2022/0021(COD)

            Prijedlog
            UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o izmjeni Uredbe (EU) br. 1025/2012 u pogledu odluka europskih organizacija za normizaciju koje se odnose na europske norme i europske normizacijske dokumente
            (Tekst značajan za EGP)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Europske organizacije za normizaciju privatne su organizacije koje imaju posebnu ulogu u europskom normizacijskom sustavu. Kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012.
                  1
               , europsku normizaciju za interesne skupine organiziraju same interesne skupine na temelju nacionalne zastupljenosti (u Europskom odboru za normizaciju (CEN) i Europskom odboru za elektrotehničku normizaciju (CENELEC)) i izravnog sudjelovanja članova (u Europskom institutu za telekomunikacijske norme (ETSI)). Kad Komisija podnese zahtjev za normizaciju, europske organizacije za normizaciju, kako su definirane u Uredbi (EU) br. 1025/2012, jedina su tijela koja mogu izdavati norme i normizacijske dokumente. One to čine u skladu s posebnim postupcima utvrđenima u članku 10. Uredbe (EU) br. 1025/2012 (dalje u tekstu „Uredba o normizaciji”). Uredbom o normizaciji predviđeno je i da Europska unija može financijski podupirati europske organizacije za normizaciju.

               Europske organizacije za normizaciju definirane su u članku 2. točki 8. i Prilogu I. Uredbi o normizaciji. Postoje tri europske organizacije za normizaciju: CEN, CENELEC i ETSI. One imaju isključivu ulogu u obavljanju rada na normizaciji koji Komisija zatraži kao potporu zakonodavstvu i politikama EU-a.

               Razlog za to je prije svega povijesni. Osamdesetih godina prošlog stoljeća, kad su postojeće europske organizacije za normizaciju osnovane i kad je utvrđena njihova uloga u izradi normi, sustav je bio usmjeren uglavnom na interesne skupine u Europskoj uniji.

               Danas je situacija drugačija, a unutarnje upravljanje europskim organizacijama za normizaciju, njihovi postupci za donošenje odluka i struktura njihova članstva više puta su se mijenjali. Europske organizacije za normizaciju sad surađuju sa širokim rasponom interesnih skupina, uključujući one iz trećih zemalja, i omogućuju im da sudjeluju ne samo u tehničkom radu nego i u unutarnjem donošenju politika i odluka. Takva je suradnja dobrodošla, međutim, potrebne su zaštitne mjere zbog situacija u kojima bi europske organizacije za normizaciju trebale prvenstveno pružati potporu zakonodavstvu i politikama EU-a kako bi se u skladu sa strateškim prioritetima i zakonodavnim potrebama osigurao pravilan postupak i uravnotežena zastupljenost interesa pojedinačnih interesnih skupina. To se posebno odnosi na unutarnje odluke o razvoju normi i normizacijskih dokumenata koje je zatražila Komisija na temelju članka 10. stavka 1. Uredbe o normizaciji. Te se unutarnje odluke mogu odnositi na pitanja kao što su odluke o prihvaćanju zahtjeva za normizaciju, prihvaćanju novih poslova te donošenju, reviziji i povlačenju europskih normizacijskih dokumenata. U tim slučajevima, a posebno kad europske organizacije za normizaciju podržavaju primjenu zakonodavstva EU-a i razvijaju norme koje su ključne za širu javnost i poduzeća u EU-u, u unutarnjem upravljanju europskih organizacija moraju se uzeti u obzir stajališta svih europskih dionika (uključujući mala i srednja poduzeća i organizacije civilnog društva). To je posebno važno s obzirom na to da se neke europske organizacije za normizaciju sastoje uglavnom od gospodarskih subjekata koji imaju prava glasa i da je u nekim slučajevima sudjelovanje organizacija civilnog društva i javnih tijela ograničeno.

               Stoga je potrebno dodatno pojašnjenje kako bi se osiguralo da cijeli unutarnji postupak donošenja odluka u pogledu izdavanja normi i normizacijskih dokumenata koje je Komisija zatražila na temelju članka 10. stavka 1. Uredbe o normizaciji bude u skladu s očekivanjima koja institucije EU-a imaju od tijela za razvoj normi koje je službeno priznato kao europska organizacija za normizaciju.

               Zahtijevanjem određenog zastupanja nacionalnih tijela za normizaciju i njihovih ovlasti za donošenje odluka u pogledu normi koje je zatražila Komisija uspostavile bi se dostatne provjere i postigla dostatna ravnoteža za osiguravanje usklađenosti sa zakonodavstvom i politikama EU-a.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

               Komisija je u svojoj inicijativi Ažuriranje nove industrijske strategije za 2020. (COM(2021) 350)
                  2
                najavila da će predložiti izmjenu Uredbe (EU) br. 1025/2012 zajedno s normizacijskom strategijom koja se predstavlja istovremeno s ovim prijedlogom.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

               Predložena zakonodavna izmjena u skladu je s političkom važnošću normi, kako je istaknuto u drugim ključnim inicijativama Komisije, kao što su Izgradnja digitalne budućnosti Europe (COM(2020) 67)
                  3
                i Global Gateway (JOIN(2021) 30
                  4
               ), i u izjavi Vijeća kojom pozdravlja „namjeru Komisije da razvije strategiju za normizaciju kako bi se ojačali europski normizacijski sustav i upravljanje njime.” (zaključci Vijeća od 9. lipnja 2020.
                  5
               ).

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Pravna je osnova ove inicijative članak 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               •Supsidijarnost (za djelovanje u kojem europske organizacije za normizaciju nemaju isključivu nadležnost)

               Pitanje supsidijarnosti nije relevantno. Cilj je ove inicijative izmijeniti uredbu EU-a kojom se uređuje europski normizacijski sustav. Njome se posebno nastoje zaštititi načela dobrog upravljanja prilikom izrade normi koje je Komisija zatražila u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe o normizaciji. Ovom će se inicijativom ojačati uloga nacionalnih predstavnika (tj. nacionalnih tijela za normizaciju) u sustavu.

               •Proporcionalnost

                  Predložena izmjena Uredbe (EU) br. 1025/2012 vrlo je ograničena i usmjerena na rad koji europske organizacije za normizaciju obavljaju na zahtjev Komisije. Ti se zahtjevi temelje na ovlaštenju javne politike te je stoga važno osigurati načela dobrog upravljanja u skladu s donošenjem odluka u EU-u. Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti jer ne izlazi iz okvira onog što je potrebno za postizanje ciljeva osiguravanja da se u svakoj fazi postupka zajamči nacionalna zastupljenost/sudjelovanje prilikom izrade europskih normi i normizacijskih dokumenata na temelju zahtjeva u skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1025/2012.

               •Odabir instrumenta

                  Uredba o izmjeni Uredbe.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

               •Savjetovanja s dionicima

               Komisija je o tom pitanju provela ciljano savjetovanje s dionicima (posebno s europskim organizacijama za normizaciju, nacionalnim tijelima za normizaciju, državama članicama EU-a te dionicima iz industrije i civilnog društva). Ti su dionici imali priliku izraziti svoja stajališta i dati svoj doprinos radu Komisije.

               Tijekom savjetovanja o planu za normizacijsku strategiju dionici su na Komisijinu portalu za bolju regulativu pružili vrijedne informacije o upravljanju i transparentnosti europskog normizacijskog sustava
                  6
               . Komisija je dobila slične informacije iz izvješća koja su izdale europske organizacije interesnih skupina u skladu s člankom 24. stavkom 2. Uredbe o normizaciji.

               •Procjena učinka

                  Komisija nije provela procjenu učinka za ovu inicijativu. Predložena inicijativa odnosi se na administrativne odluke europskih organizacija za normizaciju donesene o zahtjevima Komisije utemeljenima na političkoj ili pravnoj potrebi. Te administrativne odluke obuhvaćaju upravljačke/administrativne odluke za politike Unije. Učinak tih administrativnih odluka ograničen je na dionike koje je moguće identificirati. Budući da izmjena jest ili bi bila ograničenog dosega, ciljana i usmjerena na tehničke izmjene postojećeg zakonodavstva u pogledu pitanja upravljanja, zaključak je da nije bilo potrebe za procjenom učinka i povezanim javnim savjetovanjem.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Prijedlog ne utječe na proračun institucija EU-a.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

               Predlaže se izmjena samo dvaju članaka.

               Kako bi se europskim organizacijama za normizaciju omogućilo da prema potrebi prilagode svoj unutarnji poslovnik, u izmjeni je propisano prijelazno razdoblje od šest mjeseci do stupanja na snagu.

               Komisija će pomoći europskim organizacijama za normizaciju da izmijene svoje unutarnja pravila za donošenje odluka o normama i normizacijskim dokumentima koje Komisija zatraži u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe o normizaciji.

               2022/0021 (COD)

               Prijedlog

               UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o izmjeni Uredbe (EU) br. 1025/2012 u pogledu odluka europskih organizacija za normizaciju koje se odnose na europske norme i europske normizacijske dokumente

               (Tekst značajan za EGP)

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
                  7
               ,

               u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)Uredbom (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća
                  8
                utvrđuju se pravila o uvođenju europskih normi i europskih normizacijskih dokumenata za proizvode i usluge koji predstavljaju potporu zakonodavstvu i politikama Unije.

               (2)U skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 1025/2012 Komisija može zatražiti od jedne ili nekoliko europskih organizacija za normizaciju da izrade europsku normu ili europski normizacijski dokument.

               (3)Europske norme i europski normizacijski dokumenti važni su za unutarnje tržište. Primjerice, usklađene norme mogu se upotrijebiti kako bi se stvorila pretpostavka da su, ako su sukladni s usklađenim normama, proizvodi koji se stavljaju na tržište sukladni s bitnim zahtjevima utvrđenima u relevantnom zakonodavstvu Unije o usklađivanju za te proizvode.

               (4)Posljednjih godina praksa europskih organizacija za normizaciju promijenila se u pogledu njihova unutarnjeg upravljanja i postupaka donošenja odluka. To je dovelo do pojačane suradnje europskih organizacija za normizaciju s međunarodnim i europskim dionicima. Takva je suradnja dobrodošla jer pridonosi transparentnom, otvorenom i nepristranom postupku normizacije koji se temelji na konsenzusu. Međutim, kad europske organizacije za normizaciju izvršavaju zahtjeve za normizaciju radi potpore zakonodavstvu i politikama Unije, neograničeno sudjelovanje bilo kojeg dionika u njihovu unutarnjem donošenju odluka može dovesti do odluka u kojima se ne uzimaju u potpunosti u obzir interesi, ciljevi politike i vrijednosti Unije ni javni interes općenito.

               (5)Nacionalna tijela za normizaciju imaju ključnu ulogu u normizacijskom sustavu i na razini Unije, u skladu s Uredbom (EU) br. 1025/2012, i na razini država članica. Nacionalna tijela za normizaciju stoga su u najboljem položaju da se pobrinu da se interesi, ciljevi politike i vrijednosti Unije te opći javni interes na odgovarajući način uzimaju u obzir u europskim organizacijama za normizaciju. Stoga treba ojačati njihovu ulogu u tijelima za donošenje odluka u europskim organizacijama za normizaciju kad ta tijela donose odluke o europskim normama i europskim normizacijskim dokumentima koje je zatražila Komisija u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1025/2012.

               (6)Sudjelovanje u tijelima za donošenje odluka u europskim organizacijama za normizaciju otvoreno je ne samo nacionalnim tijelima za normizaciju nego, među ostalim, i nacionalnim organizacijama za normizaciju zemalja pristupnica, zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidatkinja za pristup Uniji. Kako bi se izbjeglo isključivanje tih organizacija iz sudjelovanja u radu tih tijela za donošenje odluka, treba samo osigurati da odluke tih tijela koje se odnose na europske norme i europske normizacijske dokumente zatražene u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1025/2012 donose isključivo predstavnici nacionalnih tijela za normizaciju, bez nametanja bilo kakvih drugih zahtjeva za rad tijela za donošenje odluka u europskim organizacijama za normizaciju.

               (7)Kako bi se osigurala djelotvornost zahtjeva da odluke tijela za donošenje odluka u europskim organizacijama za normizaciju o europskim normama i europskim normizacijskim dokumentima koje je zatražila Komisija u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1025/2012 donose isključivo predstavnici nacionalnih tijela za normizaciju, treba propisati da Komisija takve zahtjeve može podnijeti samo europskoj organizaciji za normizaciju koja ispunjava taj zahtjev.

               (8)Uredbu (EU) br. 1025/2012 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (9)Kako bi se europskim organizacijama za normizaciju omogućilo da prema potrebi prilagode svoje unutarnje poslovnike zahtjevima ove Uredbe, njezinu bi primjenu trebalo odgoditi,

               DONIJELI SU OVU UREDBU:

               Članak 1.

               Članak 10. Uredbe (EU) br. 1025/2012 mijenja se kako slijedi:

               (1) u stavku 1. prva se rečenica zamjenjuje sljedećim:

               „U okviru nadležnosti propisanih u Ugovorima Komisija može zatražiti od jedne ili nekoliko europskih organizacija za normizaciju da izrade europsku normu ili europski normizacijski dokument u određenom roku, pod uvjetom da ta europska organizacija za normizaciju ispunjava zahtjeve iz stavka 2.a.”;

               (2)
                     umeće se stavak 2.a:

               „2.a
                     Svaka europska organizacija za normizaciju dužna se pobrinuti da sljedeće odluke o europskim normama i europskim normizacijskim dokumentima iz stavka 1. donose isključivo predstavnici nacionalnih tijela za normizaciju u okviru nadležnog tijela za donošenje odluka u toj organizaciji:

               a) odluke o prihvaćanju, odbijanju i izvršavanju zahtjeva za normizaciju;

               b) odluke o prihvaćanju novih poslova

               c) odluke o donošenju, reviziji i povlačenju europskih normi i europskih normizacijskih dokumenata.”.

               Članak 2.

               Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Primjenjuje se od....[Ured za publikacije: Unijeti datum – 6 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe]

               Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednica
                        Predsjednik

                     (1)

                        Uredba (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o europskoj normizaciji, o izmjeni direktiva Vijeća 89/686/EEZ i 93/15/EEZ i direktiva 94/9/EZ, 94/25/EZ, 95/16/EZ, 97/23/EZ, 98/34/EZ, 2004/22/EZ, 2007/23/EZ, 2009/23/EZ i 2009/105/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Odluke Vijeća 87/95/EEZ i Odluke br. 1673/2006/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 316, 14.11.2012., str. 12.).

                     (2)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/?uri=COM:2021:350:FIN

                     (3)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/hr/TXT/?uri=CELEX:52020DC0067

                     (4)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/?uri=JOIN%3A2021%3A30%3AFIN

                     (5)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/?uri=CELEX%3A52020XG0616%2801%29

                     (6)

                        https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/13099-Standardisation-strategy_hr

                     (7)

                        SL C …, …, str. ….

                     (8)

                        Uredba (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o europskoj normizaciji, o izmjeni direktiva Vijeća 89/686/EEZ i 93/15/EEZ i direktiva 94/9/EZ, 94/25/EZ, 95/16/EZ, 97/23/EZ, 98/34/EZ, 2004/22/EZ, 2007/23/EZ, 2009/23/EZ i 2009/105/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Odluke Vijeća 87/95/EEZ i Odluke br. 1673/2006/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 316, 14.11.2012., str. 12.).