               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 24.3.2017.
            COM(2017) 137 final
            2017/0062(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Svjetske trgovinske organizacije u pogledu izmjene učestalosti kontrola trgovinskih politika članica WTO-a utvrđene točkom C podtočkom ii. Priloga 3. Sporazumu o WTO-u i izmjene poslovnika Tijela za kontrolu trgovinske politike

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Cilj je ovoga prijedloga utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Svjetske trgovinske organizacije (WTO) radi prilagodbe učestalosti kontrola trgovinske politike članica WTO-a utvrđene točkom C točkom ii. („Postupci kontrole”) Priloga 3. Sporazumu o WTO-u i poslovnika Tijela za kontrolu trgovinske politike.

               Povećanjem broja članica WTO-a od 1995. povećao se i broj kontrola potrebnih za ispunjavanje zahtjeva iz točke C podtočke ii. Priloga 3. To je dovelo i do većeg opterećenja za članice i za Tajništvo WTO-a, zbog čega je postojeći ciklus kontrola trgovinske politike postao neodrživ.

               Rasprave među članicama WTO-a u kontekstu šeste ocjene mehanizma kontrole trgovinske politike posebno su potaknule Tijelo za kontrolu trgovinske politike da predloži sljedeće:

               prilagodbu učestalosti kontrola trgovinske politike produljenjem ciklusa utvrđenih točkom C podtočkom ii. Priloga 3. za jednu godinu i

               manje izmjene poslovnika Tijela za kontrolu trgovinske politike u svrhu olakšavanja postupka kontrole.

               Učestalost kontrola trgovinske politike (Prilog 3. točka C podtočka ii. Sporazuma o WTO-u)

               Učestalost kontrola trgovinskih politika članica trenutačno ovisi o njihovu relativnom udjelu u svjetskoj trgovini. Trenutačno su četiri članice s najvećim udjelima u svjetskoj trgovini predmet kontrole svake dvije godine (EU, SAD, Kina i Japan). Sljedećih šesnaest članica (među ostalim Ruska Federacija, Australija, Kanada i Švicarska) predmet su kontrole svake četiri godine, a ostale članice u praksi su predmet kontrole svakih šest do sedam godina. Tijelo za kontrolu trgovinske politike smatra da bi učestalost kontrola trebalo izmijeniti tako da se od 2019. provode svake tri godine, svakih pet odnosno sedam godina.

               Odluku o prilagodbi ciklusâ kontrola donijet će Ministarska konferencija WTO-a u skladu s člankom X. stavkom 8. Sporazuma o WTO-u ili će je (u razdobljima između sastanaka Ministarske konferencije na temelju članka IV. stavka 2. Sporazuma o WTO-u) donijeti Glavno vijeće i nakon što bude prihvaćena, stupit će na snagu za sve članice.

               Komisiju bi trebalo ovlastiti da zauzme stajalište u ime Europske unije o priključenju konsenzusu kojim bi se podržalo donošenje odluka Ministarske konferencije (odnosno Glavnog vijeća, u razdobljima između sastanaka Ministarske konferencije) u pogledu produljenja postojećih ciklusâ kontrole iz točke C podtočke ii. Priloga 3. Sporazumu o WTO-u za jednu godinu.

               Izmjena poslovnika Tijela za kontrolu trgovinske politike

               Nadalje, kao rezultat šeste ocjene mehanizma kontrole trgovinske politike Tijelo za kontrolu trgovinske politike predlaže izmjenu svojeg poslovnika. Riječ je o manjim izmjenama kojima je cilj olakšati provedbu kontrola, primjerice izmjena kojom se članici koja je predmet kontrole daju četiri (umjesto sadašnja tri) tjedna za dostavu odgovora na pitanja postavljena prije kontrole kada članica primjenjuje alternativni raspored. Ostale izmjene
                  1
                poslovnika uključuju primjerice mogućnost da članica WTO-a predstavi znatne izmjene svoje trgovinske politike na sastanku Tijela za kontrolu trgovinske politike između dvije kontrole trgovinske politike ili mogućnost da se, na zahtjev članice, drugi dan kontrole učini interaktivnijim tako što se organiziraju panel-rasprave ili Tajništvo WTO-a prvoga dana kontrole objavi popis govornika za javljanja za riječ članica WTO-a.

               Komisiju bi trebalo ovlastiti i da zauzme stajalište u ime Europske unije u Tijelu za kontrolu trgovinske politike o priključenju konsenzusu kojim bi se podržala izmjena poslovnika Tijela za kontrolu trgovinske politike.

               Tijelo za kontrolu trgovinske politike donijet će odluku o ažuriranju svojega poslovnika.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

               Inicijativa je u potpunosti u skladu s postojećim politikama EU-a.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

               Svrha je kontrole trgovinske politike predstavljanje ne samo trgovinske politike EU-a već i svih drugih politika EU-a koje utječu na trgovinu. Kontrole trgovinskih politika ostalih članica omogućuju EU-u da postavi pitanja članici koja je predmet kontrole i poveća transparentnost.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđa se da, kada tijelo osnovano na temelju međunarodnog sporazuma mora donijeti odluku koja proizvodi pravne učinke, Vijeće na prijedlog Komisije ili Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku donosi odluku o utvrđivanju stajališta koje treba donijeti u ime Europske unije.

               Predviđene odluke obuhvaćene su područjem primjene zajedničke trgovinske politike (članak 207. UFEU-a).

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

               U skladu s člankom 3. UFEU-a Europska unija ima isključivu nadležnost u pogledu pitanja obuhvaćenih ovom Odlukom. Stoga se ne primjenjuje načelo supsidijarnosti.

                  Proporcionalnost

               Nije primjenjivo.

               •Odabir instrumenta

               Prijedlog je u skladu s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a. Ne postoji drugi pravni instrument kojim bi se moglo koristiti u svrhu postizanja cilja iz ovog prijedloga.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               Nije primjenjivo.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Nije primjenjivo.

               5.OSTALI DIJELOVI

               U skladu s člankom 218. stavkom 10. UFEU-a Europski parlament odmah će u potpunosti biti obaviješten.

               2017/0062 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Svjetske trgovinske organizacije u pogledu izmjene učestalosti kontrola trgovinskih politika članica WTO-a utvrđene točkom C podtočkom ii. Priloga 3. Sporazumu o WTO-u i izmjene poslovnika Tijela za kontrolu trgovinske politike

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Točkom C podtočkom ii. Priloga 3. Sporazumu iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije („Sporazum o WTO-u”) utvrđuje se učestalost kontrola trgovinskih politika i praksi članica WTO-a. Učestalost kontrola trgovinske politike svake članice ovisi o njezinu udjelu u svjetskoj trgovini. Četiri članice s najvećim udjelom u svjetskoj trgovini trenutačno su predmet kontrole svake dvije godine. Sljedećih šesnaest članica u smislu udjela u svjetskoj trgovini predmet su kontrole svake četiri godine, a ostale članice trenutačno su predmet kontrole svakih šest godina.

               (2)Povećanjem broja članica WTO-a od 1995. povećao se i broj kontrola potrebnih za ispunjavanje zahtjeva iz Priloga 3. Sporazumu o WTO-u, što je dovelo i do većeg opterećenja za članice i za Tajništvo WTO-a. Radi očuvanja učinkovitosti sustava kontrola Tijelo WTO-a za kontrolu trgovinske politike predlaže da se ciklusi koji su trenutačno na snazi produlje za jednu godinu. Tako bi članice WTO-a bile predmet kontrole svake tri godine, svakih pet odnosno svakih sedam godina, ovisno o njihovu udjelu u svjetskoj trgovini.

               (3)Na temelju članka X. stavka 8. Sporazuma o WTO-u odluke o odobrenju izmjena Priloga 3. Sporazumu o WTO-u donosi konsenzusom Ministarska konferencija ili, na temelju članka IV. stavka 2. Sporazuma o WTO-u, Glavno vijeće u razdobljima između sastanaka Ministarske konferencije, te one nakon prihvaćanja stupaju na snagu za sve članice WTO-a.

               (4)Radi očuvanja učinkovitosti sustava kontrola Tijelo za kontrolu trgovinske politike predložilo je
                  2
                i manje izmjene svojega poslovnika kojima bi se olakšala provedba kontrola, primjerice izmjenu kojom se članici koja je predmet kontrole daju četiri (umjesto sadašnja tri) tjedna za dostavu odgovora na pitanja postavljena prije kontrole kada članica primjenjuje alternativni raspored. Ostale izmjene poslovnika uključuju primjerice mogućnost da članica WTO-a predstavi znatne izmjene svoje trgovinske politike na sastanku Tijela za kontrolu trgovinske politike između dvije kontrole trgovinske politike ili mogućnost da se, na zahtjev članice, drugi dan kontrole učini interaktivnijim tako što se organiziraju panel-rasprave ili Tajništvo WTO-a prvoga dana kontrole objavi popis govornika za javljanja za riječ članica WTO-a. Na temelju članka IV. stavka 4. Sporazuma o WTO-u Tijelo za kontrolu trgovinske politike može donijeti odluku o izmjeni vlastitog poslovnika.

               (5)U interesu je Unije osigurati dobro funkcioniranje mehanizma kontrole trgovinske politike kako bi članice WTO-a i dalje bile predmet redovitih kontrola i kako bi sastanci u Tijelu za kontrolu trgovinske politike bili što učinkovitiji i što bolje pripremljeni.

               (6)Stoga je primjereno utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru WTO-a o produljenju ciklusa kontrola trgovinskih politika članica WTO-a za jednu godinu i izmjeni poslovnika Tijela za kontrolu trgovinske politike radi lakše provedbe kontrola,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Ministarske konferencije odnosno Glavnog vijeća Svjetske trgovinske organizacije jest da se Unija priključuje konsenzusu o izmjeni točke C podtočke ii. Priloga 3. Sporazumu o WTO-u kojim se ciklus kontrola trgovinskih politika članica WTO-a produljuje za jednu godinu. Ciklusi kontrola iz točke C podtočke ii. Priloga 3. Sporazumu o WTO-u ovise o udjelu u svjetskoj trgovini i njihovo je trajanje trenutačno dvije godine, četiri godine odnosno šest godina. Te se cikluse zamjenjuje ciklusima od tri godine, pet godina odnosno sedam godina.

               Komisija će to stajališteiznijeti na sljedećem sastanku Ministarske konferencije ili Glavnog vijeća, ovisno o tome koji se od njih održi prije.

               Članak 2.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Tijela za kontrolu trgovinske politike jest da se Unija priključuje konsenzusu o izmjeni poslovnika Tijela za kontrolu trgovinske politike, kako je predviđeno u dokumentu WT/RD/TPR/745.

               Komisija će to stajalište iznijeti na jednom od sljedećih sastanaka Tijela za kontrolu trgovinske politike.

               Članak 3.

               Nakon donošenja, Odluka o produljenju ciklusâ kontrola trgovinske politike objavljuje se u Službenom listu Europske unije.

               Članak 4.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  Dokument WT/RD/TPR/745.

                     (2)
                  Dokument WT/RD/TPR/745.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 8.4.2016.
            COM(2016) 183 final
            2016/0094(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije, u pogledu međunarodnog instrumenta koji trebaju razraditi tijela ICAO-a s ciljem provedbe jedinstvene globalne tržišno utemeljene mjere za emisije iz međunarodnog zračnog prometa od 2020.

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Na 21. zasjedanju Konferencije stranaka Konvencije UN-a o klimatskim promjenama uspješno je donesen Pariški sporazum čiji je cilj ograničenje globalnog rasta temperature osjetno ispod 2 °C u odnosu na predindustrijske razine te nastojanje da se rast temperature ograniči na 1,5 °C. Do 2050. globalne emisije stakleničkih plinova trebalo bi smanjiti za najmanje 50 % u odnosu na njihove razine iz 1990. Postizanju tog smanjenja emisija trebali bi doprinijeti svi gospodarski sektori, uključujući međunarodni zračni promet.

               Emisije stakleničkih plinova iz međunarodnog zračnog prometa čine više od 2 % globalnih emisija i eksponencijalno se povećavaju, pri čemu projekcije za 2050. pokazuju da bi prema scenariju „bez mjera” takve emisije iz zrakoplovnih djelatnosti mogle narasti za više od 200 % u odnosu na sadašnje razine. U Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu i Vijeću „Pariški protokol – plan za rješavanje problema globalnih klimatskih promjena nakon 2020.”
                  1
                istaknuto je da bi ICAO trebao djelovati u cilju učinkovite regulacije emisija iz međunarodnog zračnog prometa do kraja 2016. Unatoč tehnološkom napretku, u zrakoplovnom je sektoru potencijal za smanjenje ukupnih emisija ograničen te su stoga tržišno utemeljene mjere prepoznate kao prikladna mjera kojom se zrakoplovstvu omogućuje doprinos ukupnom smanjenju emisija. Na 38. zasjedanju Skupštine ICAO-a (2013.) donesena je odluka o razvoju jedinstvene globalne tržišno utemeljene mjere za emisije iz međunarodnog zračnog prometa s ciljem donošenja odluke do 39. zasjedanja Skupštine ICAO-a 2016. (od 27. rujna do 7. listopada) za provedbu sustava od 2020.
                  2

               Stoga je potrebno, što je prije moguće i znatno prije sljedeće Skupštine ICAO-a, donijeti stajalište koje države članice, djelujući zajednički u interesu EU-a, trebaju poštovati s obzirom na odluku koju će donijeti ICAO.

               Stajalište koje je zauzela Unija Komisija i države članice izražavaju u tijelima ICAO-a. Razvoj prijedloga za takav instrument obuhvaća više tijela ICAO-a, uključujući Vijeće ICAO-a. Isto je tako potrebno donijeti stajalište EU-a kako bi se osigurala usklađenost s postojećim pravom EU-a.

               •Usklađenost s postojećim odredbama politike u određenom području

               Odlukom 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća Unija je pozvana da utvrdi i poduzme posebne mjere za smanjenje emisija stakleničkih plinova iz zračnog prometa ako do 2002. takvu mjeru ne donese ICAO. Nakon odluke donesene na 33. zasjedanju Skupštine ICAO-a (2001.) o prihvaćanju otvorenog sustava trgovanja emisijama za međunarodni zračni promet
                  3
                te odluke na 35. zasjedanju Skupštine ICAO-a (2004.) o razvoju smjernica za uključivanje emisija iz međunarodnog zračnog prometa u sustave trgovanja emisijama država ugovornica ICAO-a
                  4
               , Europski parlament i Vijeće donijeli su Direktivu 2008/101/EZ o izmjeni Direktive 2003/87/EZ radi uključivanja zrakoplovnih djelatnosti u sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova.
                  5

               Uz odluku o razvoju globalne tržišno utemeljene mjere, na 38. zasjedanju Skupštine ICAO-a (2013.) donesena je i odluka da će ICAO i njegove države članice s odgovarajućim organizacijama zajednički raditi na postizanju kolektivnog srednjoročnog globalnog okvirnog cilja zadržavanja globalnih neto emisija ugljika iz međunarodnog zračnog prometa na istoj razini od 2020. Očekuje se da će 2020. emisije iz međunarodnog zračnog prometa biti gotovo 70 % veće nego 2005.
                  6
                te su Unija i njezine države članice dosljedno zastupale stajalište da bi globalni cilj smanjenja emisija stakleničkih plinova iz međunarodnog zračnog prometa do 2020. trebalo biti smanjenje od 10 % u odnosu na razine iz 2005. Međutim, čini se prikladnim da Unija iskoristi priliku kako bi, u znatno kraćem roku, potaknula razvoj globalne tržišno utemeljene mjere za ograničenje emisija stakleničkih plinova iz međunarodnog zračnog prometa na njihove razine 2020., imajući na umu, prema potrebi, mogućnost preispitivanja tih ciljeva tijekom vremena.

               Kako bi na 39. zasjedanju Skupštine ICAO-a (2016.) olakšali napredak prema odgovarajućem instrumentu, zakonodavci Unije odlučili su zahtjeve Direktive 2003/87/EZ privremeno smatrati ispunjenima u pogledu letova u zračne luke smještene u zemljama izvan Europskoga gospodarskog prostora (EGP) ili iz njih
                  7
               . Nakon 39. zasjedanja Skupštine ICAO-a (2016.) Komisija Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće o mjerama za provedbu međunarodnog instrumenta o primjeni globalne tržišno utemeljene mjere od 2020. kojom će se emisije stakleničkih plinova iz međunarodnog zračnog prometa smanjiti na nediskriminirajući način. U tom izvješću Komisija razmatra odgovarajući opseg obuhvaćanja emisija iz letova u zračne luke smještene u zemljama izvan EGP-a ili iz njih od 1. siječnja 2017. te prema potrebi uključiti prijedloge kao odgovor na takva kretanja.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

               Predložena Odluka usklađena je s drugim politikama Unije te ih dopunjuje, i to energetsku politiku, politiku zaštite okoliša i prometnu politiku
                  8
               .

                Za globalni prelazak na čistu energiju bit će potrebne promjene u načinu poslovanja i ulaganja te poticaji u cijelom spektru politika.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Prijedlog se donosi u skladu s člankom 192. stavkom 1. zajedno s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               U članku 218. stavku 9. UFEU-a navodi se postupak za utvrđivanje stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke.

               U ovom će slučaju akt za koji se očekuje da će ga donijeti Skupština ICAO-a proizvoditi pravne učinke navedene u članku 28.a Direktive 2003/87/EZ.

               Europska unija u skladu s člankom 192. stavkom 1. i člankom 191. UFEU-a doprinosi, među ostalim, ostvarenju sljedećih ciljeva: očuvanja, zaštite i poboljšanja kvalitete okoliša te promicanja mjera na međunarodnoj razini za rješavanje regionalnih, odnosno svjetskih problema okoliša, a osobito borbi protiv klimatskih promjena.

               •Odabir instrumenta

               Člankom 218. stavkom 9. UFEU-a kao primjenjivi instrument predviđa se Odluka Vijeća.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               Nije primjenjivo.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Prijedlog ne utječe na proračun Europske unije.

               5.OSTALI DIJELOVI

               Nije primjenjivo.

               2016/0094 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije, u pogledu međunarodnog instrumenta koji trebaju razraditi tijela ICAO-a s ciljem provedbe jedinstvene globalne tržišno utemeljene mjere za emisije iz međunarodnog zračnog prometa od 2020.

                VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)
                     Emisije stakleničkih plinova iz međunarodnog zračnog prometa čine više od 2 % globalnih emisija i eksponencijalno se povećavaju, pri čemu projekcije za 2050. pokazuju da bi prema scenariju „bez mjera” takve emisije iz zrakoplovnih djelatnosti mogle narasti za više od 200 % u odnosu na sadašnje razine. Do 2050. globalne emisije stakleničkih plinova trebalo bi smanjiti za najmanje 50 % u odnosu na njihove razine iz 1990. Postizanju tog smanjenja emisija trebali bi doprinijeti svi gospodarski sektori, uključujući međunarodni zračni promet.

               U prosincu 2015. uspješno je završeno 21. zasjedanje Konferencije stranaka Konvencije UN-a o klimatskim promjenama donošenjem Pariškog sporazuma čiji je cilj ograničenje globalnog rasta temperature osjetno ispod 2 °C u odnosu na predindustrijske razine te nastojanje da se rast temperature ograniči na 1,5 °C.

               (2)
                     Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva (ICAO) uspostavljena je Čikaškom konvencijom o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu iz 1944. Sve su države članice ugovorne stranke te Konvencije i članice ICAO-a, dok Unija ima status promatrača na određenim sjednicama ICAO-a, uključujući Skupštinu ICAO-a, koja se održava svake tri godine. Unija i sve njezine države članice stranke su Kyotskog protokola iz 1997. kojim se od njih zahtijeva da se pridržavaju ograničenja emisija stakleničkih plinova iz međunarodnog zračnog prometa putem ICAO-a. Odlukom 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća Unija je pozvana da utvrdi i poduzme posebne mjere za smanjenje emisija stakleničkih plinova iz zračnog prometa ako do 2002. takvu mjeru ne donese ICAO.

               (3)
                     Na 33. zasjedanju Skupštine ICAO-a (2001.) prihvaćen je otvoreni sustav trgovanja emisijama za međunarodni zračni promet
                  9
               . Odbor ICAO-a za zaštitu okoliša u zrakoplovstvu 2004. je preporučio da nije potrebno nastaviti razvoj posebnog sustava trgovanja emisijama za zrakoplovstvo utemeljenog na novom pravnom instrumentu pod okriljem ICAO-a. Na 35. zasjedanju Skupštine ICAO-a (2004.) potvrđena je otvorena trgovina emisijama i mogućnost za države da emisije iz međunarodnog zrakoplovstva uključe u svoje sustave trgovanja emisijama
                  10
               , ali je na 36. zasjedanju Skupštine ICAO-a (2007.) zatraženo izuzeće za operatore zrakoplova drugih država osim na temelju bilateralnog sporazuma
                  11
               . Unija, njezine države članice i ostale europske države dosljedno su zadržale pravo da na nediskriminirajućoj osnovi primjenjuju tržišno utemeljene mjere na sve operatore zrakoplova čiji zrakoplovi ulaze u njihovo državno područje, izlaze iz njega ili lete unutar njihova državnog područja, imajući na umu da se Čikaškom konvencijom priznaje pravo ugovornih stranaka da na nediskriminirajućoj osnovi primjenjuju vlastite zakone i druge propise na sve operatore zrakoplova svih zemalja čiji zrakoplovi
                  12
                ulaze u njihovo državno područje, izlaze iz njega ili lete unutar njihova državnog područja.

               (4)
                     Uzimajući u obzir da ograničenje emisija stakleničkih plinova iz zrakoplovstva predstavlja važan doprinos u skladu s općim obvezama smanjenja emisija, Europski parlament i Vijeće donijeli su Direktivu 2008/101/EZ
                  13
                o izmjeni Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice radi uključivanja zrakoplovnih djelatnosti i o izmjeni Direktive Vijeća 96/61/EZ
                  14
               . U petoj uvodnoj izjavi Direktive 2008/101/EZ navodi se da bi EU trebala nastojati osigurati da globalni sporazum obuhvati i mjere za smanjivanje emisija stakleničkih plinova iz međunarodnog zračnog prometa te da bi u tom slučaju Komisija trebala razmotriti koje su izmjene Direktive 2003/87/EZ potrebne da bi se mogla primjenjivati i na operatore zrakoplova.

               (5)
                     U Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu i Vijeću „Pariški protokol – plan za rješavanje problema globalnih klimatskih promjena nakon 2020.”
                  15
                istaknuto je da bi Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva (ICAO) trebala djelovati u cilju učinkovite regulacije emisija iz međunarodnog zračnog prometa do kraja 2016. Na sljedećem zasjedanju Skupštine ICAO-a koje će se održati 2016. trebao bi biti postignut dogovor o međunarodnom instrumentu koji će dovesti do provedbe jedinstvene globalne tržišno utemeljene mjere za emisije iz međunarodnog zračnog prometa do 2020.

               (6)
                     Na 38. zasjedanju Skupštine ICAO-a (2013.) odlučeno je da će ICAO i njegove države članice, s odgovarajućim organizacijama, zajednički raditi na postizanju kolektivnog srednjoročnog globalnog okvirnog cilja zadržavanja globalnih neto emisija ugljika iz međunarodnog zračnog prometa na istoj razini od 2020. („cilj ICAO-a”) te je donesena odluka o razvoju globalne tržišno utemeljene mjere za međunarodni zračni promet te o podnošenju izvješća o rezultatima radi donošenja odluke na 39. zasjedanju Skupštine ICAO-a (2016.). Očekuje se da će 2020. emisije iz međunarodnog zračnog prometa biti gotovo 70 % veće nego 2005.
                  16
                te su Unija i njezine države članice dosljedno zastupale stajalište da bi globalni cilj smanjenja emisija stakleničkih plinova iz međunarodnog zračnog prometa do 2020. trebalo biti smanjenje od 10 % u odnosu na razine iz 2005. Međutim, čini se prikladnim da Unija iskoristi priliku kako bi, u znatno kraćem roku, potaknula razvoj globalne tržišno utemeljene mjere za ograničenje emisija stakleničkih plinova iz međunarodnog zračnog prometa na njihove razine 2020., imajući na umu mogućnost preispitivanja tog cilja prema potrebi.

               (7)
                     Kako bi olakšao napredak Skupštine ICAO-a 2016. prema odgovarajućem instrumentu, zakonodavac Unije odlučio je zahtjeve Direktive 2003/87/EZ privremeno smatrati ispunjenima u pogledu letova u zračne luke smještene u zemljama izvan Europskoga gospodarskog prostora (EGP) ili iz njih. Time Unija naglašava da se pravni zahtjevi mogu primijeniti u pogledu letova u zračne luke država EGP-a i iz njih na isti način na koji se pravni zahtjevi mogu primijeniti u pogledu emisija iz letova između takvih zračnih luka
                  17
               .

               (8)
                     U izmijenjenoj Direktivi 2003/87/EZ utvrđene su određene obveze Komisije koje treba ispuniti nakon 39. zasjedanja Skupštine ICAO-a (2016.). Komisija Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja izvješće o mjerama za provedbu međunarodnog instrumenta o primjeni globalne tržišno utemeljene mjere od 2020. kojom će se emisije stakleničkih plinova iz međunarodnog zrakoplovstva smanjiti na nediskriminirajući način. U tom izvješću Komisija razmatra odgovarajući opseg obuhvaćanja emisija iz letova u zračne luke smještene u zemljama izvan EGP-a ili iz njih od 1. siječnja 2017. te prema potrebi uključiti prijedloge kao odgovor na takva kretanja.

               (9)
                     Potrebno je utvrditi stajalište koje Unija treba zauzeti o međunarodnom instrumentu koji ICAO treba razviti, a koji će dovesti do provedbe jedinstvene globalne tržišno utemeljene mjere za emisije iz međunarodnog zračnog prometa od 2020.

               (10)
                     Potrebno je zauzeti stajalište Unije znatno prije sljedeće Skupštine ICAO-a,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Europske unije i koje vodi do instrumenta ICAO-a za globalnu tržišno utemeljenu mjeru u skladu je s Prilogom ovoj Odluci te ga Komisija i države članice, djelujući zajednički u interesu Unije, izražavaju u tijelima ICAO-a.

               Članak 2.

               Komisija u potpunosti obavješćuje odgovarajuća tijela Vijeća o tekućim raspravama. Kako bi Komisija bila u potpunosti upoznata sa stavovima Vijeća o pravilnoj primjeni uvjeta Priloga, Komisija se savjetuje s tim tijelima tijekom cijelog procesa, kad god je to potrebno, u vezi s kretanjima u tijelima ICAO-a.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  COM(2015) 81, 4. ožujka 2015.

                     (2)
                  Rezolucija ICAO-a A38-18 (2013.)

                     (3)
                  Rezolucija ICAO-a A33-7 (2001.)

                     (4)
                  Rezolucija ICAO-a A35-5 (2004.)

                     (5)
                  SL L 275, 25.10.2003., str. 32.

                     (6)
                  Vidjeti rezerve na Rezoluciju ICAO-a iz 2013. u bilješci br. 4.

                     (7)
                  Uredba 421/2014 Europskog parlamenta i Vijeća

                     (8)
                  COM(2016) 110 završna verzija

                     (9)
                  Rezolucija ICAO-a A33-7

                     (10)
                  Rezolucija ICAO-a A35-5

                     (11)
                  Dodatak L Rezoluciji A36-22

                     (12)
                  Za rezerve na Rezoluciju ICAO-a iz 2007., Rezoluciju ICAO-a iz 2010., Odluku Vijeća ICAO-a iz 2012. o prihvaćanju Deklaracije iz Delhija te Rezoluciju ICAO-a iz 2013., vidjeti

                      http://ec.europa.eu/clima/policies/transport/aviation/documentation_en.htm

                     (13)
                  SL L 8, 13.1.2009., str. 3.

                     (14)
                  SL L 275, 25.10.2003., str. 32.

                     (15)
                  COM(2015) 81, 4. ožujka 2015.

                     (16)
                  Vidjeti rezerve na Rezoluciju ICAO-a iz 2013. u bilješci br. 4.

                     (17)
                  Uredba 421/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o izmjeni Direktive 2003/87/EZ o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice s ciljem provedbe međunarodnog sporazuma o primjeni jedinstvene globalne tržišno utemeljene mjere na emisije iz međunarodnog zrakoplovstva do 2020., SL L 129, 30.4.2014., str. 1.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 9.6.2017.
            COM(2017) 297 final
            2017/0127(CNS)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o izmjeni Odluke Vijeća br. 189/2014/EU kojom se Francuskoj odobrava primjena snižene stope određenih neizravnih poreza na „tradicionalni” rum proizveden u Guadeloupeu, Francuskoj Gijani, Martiniqueu i Réunionu te o stavljanju izvan snage Odluke 2007/659/EZ

               OBRAZLOŽENJE

               Tradicionalni rum iz najudaljenijih francuskih regija predmet je posebnog sustava trošarina na tržištu kontinentalne Francuske od 1923. To je odraz dugoročne strategije fiskalne potpore utemeljene na pretpostavci da, osim u godinama iznimno velikog rasta, globalno tržište ruma raste relativno stabilnom stopom (oko 3,2 %) i na temelju prilagođavanja količina na koje se primjenjuje taj sustav trošarina stopi rasta kako bi se osigurala dugoročna konkurentnost sektora šećera od šećerne trske i ruma u najudaljenijim francuskim regijama. Od stvaranja zajedničkog tržišta i usklađivanja trošarina u Europi taj je posebni sustav trošarina zadržan uz suglasnost Europske unije.  Trenutačno važeći sustav kojim je dozvoljeno njegovo zadržavanje uveden je Odlukom 2002/166/EZ od 18. veljače 2002. kojom se Francuskoj odobrava daljnja primjena snižene stope trošarine na „tradicionalni” rum proizveden u njezinim prekomorskim područjima
                  1
                uzimajući u obzir reviziju zajedničke organizacije tržišta u sektoru šećera 2001. godine i ukidanje povlaštenih carina za jaka alkoholna pića 2003. U Odluci 2002/166/EZ utvrđeno je da već poduzete zajedničke i nacionalne mjere u cilju poboljšanja konkurentnosti sektora šećera od šećerne trske i ruma u najudaljenijim francuskim regijama nisu bile dovoljne za postizanje konkurentnosti na temelju koje bi Francuska mogla prilagoditi oporezivanje tradicionalnog ruma proizvedenog u svojim prekomorskim područjima.

               Odlukom 2002/166/EZ primjena snižene stope ograničena je na godišnju kvotu od 90 000 hektolitara čistog alkohola na temelju tradicionalnih trgovinskih tokova zabilježenih tijekom nekoliko godina prije donošenja Odluke ne uzimajući u obzir stopu rasta. Donositelji Odluke 2002/166/EZ smatrali su da je godišnja fiksna kvota od 90 000 hektolitara koja se primjenjuje na razdoblje od sedam godina od 1. siječnja 2003. do 31. prosinca 2009. dostatna za stvaranje pravne sigurnost za gospodarske subjekte u sektorima šećera od šećerne trske i ruma u kontekstu trajanja amortizacije opreme i zgrada.

               U stvarnosti Vijeće je već izmijenilo Odluku 2002/166/EZ Odlukom 2007/659/EZ
                  2
                od 9. listopada 2007. Tom je Odlukom retroaktivno uvedena godišnja kvota od 108 000 hektolitara čistog alkohola koja se primjenjivala od 1. siječnja 2007. do 31. prosinca 2012. Odlukom 2007/659/EZ (uvodna izjava 9.) utvrđeno je i da sektor ruma u prekomorskim područjima opstaje samo zahvaljujući posebnom poreznom režimu u kontinentalnoj Francuskoj s pomoću kojeg djelomično nadoknađuje visoke cijene transporta.

               Odlukom Vijeća 896/2011/EU
                  3
                od 19. prosinca 2011. izmijenjena je Odluka 2007/659/EZ skraćivanjem razdoblja primjene kvote od 108 000 hektolitara čistog alkohola za dvije godine, do 31. prosinca 2010. i uvođenjem godišnje kvote od 120 000 hektolitara čistog alkohola u razdoblju od 1. siječnja 2011. do 31. prosinca 2013.

               U Odluci 896/2011/EU od 19. prosinca 2011. (uvodna izjava 5.) Vijeće je zaključilo da bi se za kvotu za primjenu snižene stope trošarine trebalo u obzir uzeti godišnja stopa rasta od 3,2 % i od 4,3 % za određene godine snažnog rasta. Podrazumijeva se da to nije odluka kojom bi se pravno obvezivali Vijeće i Komisija. Međutim, treba napomenuti da su te stope rasta već više od 25 godina vrlo stabilni ekonomski elementi koji uvelike odgovaraju ekonomskoj stvarnosti.

               „... budući da treba podržati konkurentnost tradicionalnog ruma iz prekomorskih departmana na tržištu kontinentalne Francuske kako bi se zaštitile aktivnosti sektora šećera od šećerne trske i ruma u tim departmanima, treba preispitati količine tradicionalnog ruma iz prekomorskih departmana na koje se može primijeniti snižena stopa trošarine u trenutku stavljanja na tržište. Godišnju kvotu od 108 000 hektolitara čistog alkohola iz Odluke 2007/659/EZ trebalo bi stoga povećati na 120 000 hektolitara čistog alkohola i to već za 2011. godinu kako bi se osigurao kontinuitet uzimajući u obzir povećanje količine predviđeno za ovu godinu. Time bi se obuhvatilo povećanje po godišnjoj stopi od 4.3 % ili malo više od 3.2 % kako je zabilježeno u razdoblju od 2007. do 2010.“

               Odlukom 189/2014/EU
                  4
                stavlja se izvan snage i zamjenjuje Odluka 896/2011/EU postavljanjem gornje granice godišnje kvote na 120 000 u razdoblju od 1. siječnja 2010. do 31. prosinca 2020. U kvoti utvrđenoj Odlukom 189/2014/EU ne odražavaju se u potpunosti stope rasta predviđene u Odluci 896/2011/EU. Osim toga, utvrđivanjem godišnje kvote od 120 000 hektolitara čistog alkohola (hča) tijekom dugog razdoblja od 10 godina povećao se jaz između stopa rasta koje je predvidjelo Vijeće u 2011. i dostupnih kvota.

                        Godina

                        Očekivana stopa rasta

                        Potrebe na kraju godine na temelju predviđene stope rasta (hektolitri čistog alkohola)

                        Dostupne kvote (hektolitri čistog alkohola)

                        Odluka EZ/EU

                        2002.

                        0 %

                        90 000

                        2002/166

                        2003.

                        3,2 %

                        92 880

                        90 000

                        2002/166

                        2004.

                        3,2 %

                        95 852

                        90 000

                        2002/166

                        2005.

                        3,2 %

                        98 919

                        90 000

                        2002/166

                        2006.

                        3,2 %

                        102 084

                        90 000

                        2002/166

                        2007.

                        3,2 %

                        105 351

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2008.

                        3,2 %

                        108 722

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2009.

                        3,2 %

                        112 201

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2010.

                        3,2 %

                        117 025

                        108 000

                        108 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2011.

                        4,3 %

                        122 057

                        108 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2012.

                        4,3 %

                        127 306

                        108 000

                        120 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        189/2014

                        2013.

                        4,3 %

                        131 379

                        120 000

                        120 000

                        2011/896

                        189/2014

                        2014.

                        3,2 %

                        135 583

                        120 000

                        189/2014

                        2015.

                        3,2 %

                        139 922

                        120 000

                        189/2014

                        2016.

                        3,2 %

                        144 400

                        120 000

                        189/2014

                        2017.

                        3,2 %

                        149 020

                        120 000

                        189/2014

                        2018.

                        3,2 %

                        153 789

                        120 000

                        189/2014

                        2019.

                        3,2 %

                        158 710

                        120 000

                        189/2014

                        2020.

                        3,2 %

                        163 789

                        120 000

                        189/2014

               Posljedica toga je nedostatan pristup tržištu kontinentalne Francuske za proizvođače tradicionalnog ruma. Na temelju očekivane stope rasta do kraja 2016. moguća kvota je bila 144 400 hča, dok je dopuštena bila 120 000 hča. Stoga je retroaktivno povećanje kvote za 2016. na 144 000 hča naknadno usklađivanje kvota sa stopom rasta koju je već predvidjelo Vijeće.

               Hitnost povećanja očita je: kvota od 120 000 hča za 2016. ispunjena je prije kraja 2016. i bez retroaktivnog povećanja kvote s primjenom od 1.siječnja 2016.  negativne posljedice za proizvođače bit će znatne i vjerojatno nepopravljive. Odnosi proizvođača ruma i velikih trgovačkih lanaca u Francuskoj uređeni su godišnjim ugovorima kojima se određuju obveze u pogledu isporučenih količina, kupovnih cijena te eventualnih popusta i posebnih ponuda. Iscrpljivanjem kvote dolazi do naknadnog povećanja oporezivanja za količine koje premašuju kvotu, pri čemu proizvođači ne mogu predvidjeti vjerojatnost ni opseg premašivanja na početku godine kad se ti ugovori potpisuju. Uzimajući u obzir da je kupovna cijena utvrđena na početku godine na temelju sniženih poreznih stopa, povećano oporezivanje uzrokovano prekoračenjem kvote prije kraja godine rizik je koji pogađa proizvođače ruma. Taj se rizik ostvario 2016. Bez retroaktivnog povećanja kvote proizvođači ruma zabilježit će znatne gubitke na količinama koje premašuju kvotu.

               Osim toga, izostankom povećanja kvote oslabio bi se položaj proizvođača ruma iz najudaljenijih francuskih regija u njihovim poslovnim strategijama za 2017.: zbog nepoznavanja datuma ispunjenja kvote za 2017. oni ne bi smjeli nuditi svoj rum tijekom promotivnih mjeseci na kraju godine.

               Hitnost povećanja naglašena je gospodarskim kontekstom: smanjio se izvoz tradicionalnog ruma iz Guadeloupea, Francuske Gijane, Martiniquea i Réuniona u Europsku uniju. U razdoblju od 2005. do 2011. izvoz tradicionalnog ruma iz tih regija porastao je s 155 559 hča 2005. na 205 482 u 2011. Od 2012. taj se izvoz znatno smanjio: 189 928 hča u 2012., potom lagano povećanje tijekom 2013. (190 382 hča), smanjenje tijekom 2014. (179 755 hča) te naposljetku lagano povećanje 2015. (180 482 hča).

               To se znatno smanjenje u velikoj mjeri može objasniti padom izvoza tradicionalnog ruma u Europsku uniju iz Réuniona koji je najveći proizvođač tradicionalnog ruma među tim najudaljenijim regijama. U razdoblju od 2005. do 2011. izvoz tradicionalnog ruma iz Réuniona porastao je s 60 092 hča 2005. na 87 314 u 2011. Od 2012. taj se izvoz znatno smanjio. Godine 2012. iznosio je 69 491 hča  zatim se blago povećao 2013. (74 702 hča) i potom opet smanjio na 63 240 hča u 2014. i 58 890 hča 2015.

               Opadanje izvoza tradicionalnog ruma iz najudaljenijih regija u kontinentalnu Europu velikim dijelom proizlazi iz gubitka tržišnog udjela laganog ruma u Njemačkoj u korist proizvođača iz trećih zemalja. 2008. prodaja laganog ruma u Njemačkoj porijeklom iz najudaljenijih regija iznosila je 46 065 hča. Godine 2014. ta je prodaja pala na 22 885 hča, a 2015. na 17 091 hča.

               U ovoj se fazi ne može isključiti mogućnost da je raskorak između kvota koje bi odgovarale stopama rasta koje su predvidjeli Komisija i Vijeće i stvarno dopuštenih količina imao utjecaja na to. Analiza tog pitanja provest će se u okviru buduće revizije Odluke 189/2014/EU.

               Treba napomenuti i da je potrošnja ruma koji dolazi iz trećih zemalja (uključujući rum iz Afrike, Kariba i Pacifika) u Francuskoj porasla mnogo više nego potrošnja ruma koji dolazi iz Guadalopea, Francuske Gijane, Martiniquea i Réuniona. Ukupna potrošnja ruma iz trećih zemalja u Francuskoj iznosila je 20 733 hča u 2013., 22 679 hča  u 2014. te 26 147 hča u 2015. Potrošnja tradicionalnog ruma proizvedenog u najudaljenijim regijama povećala se u manjoj mjeri tijekom tog razdoblja: iznosila je 115 438 hča u 2013., 119 066 u 2014. te 120 000 hča u 2015.

               Nezavisnom ekonomskom analizom koju su provele službe Komisije dovršenom u srpnju 2016. zaključeno je da uvoz tradicionalnog ruma iz  Guadalopea, Francuske Gijane, Martiniquea i Réuniona čini vrlo mali dio ukupne potrošnje alkohola u Francuskoj (između 1 i 2 %) te stoga postojanje snižene stope za rum ne može dovesti do narušavanja tržišnog natjecanja na tržištu ruma u Francuskoj. S obzirom na to još je manje vjerojatan utjecaj tog uvoza na funkcioniranje jedinstvenog tržišta.

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Francuska su tijela 22. rujna 2016. zatražila od Komisije da podnese nacrt tehničke izmjene Odluke Vijeća 189/2014/EU od 20. veljače 2014. kojom bi se godišnja kvota od 120 000 hča povećala na 144 000 hča. Zahtjevu je priloženo izvješće u kojem su obrazložene tražene izmjene.

               •Dosljednost s postojećim odredbama u određenom području politike

                  Ova inicijativa u skladu je s prioritetima utvrđenima političkim smjernicama navedenima u članku 349. Ugovora iz Lisabona. Tim se člankom prepoznaje strukturno uvjetovano društveno i gospodarsko stanje u najudaljenijim regijama u koje spadaju Guadeloupe, Francuska Gijana, Martinique i Reunion koje je još složenije zbog njihove udaljenosti, izoliranosti, male površine, nepovoljne topografije i klime, gospodarske ovisnosti o malom broju proizvoda, kao i zbog toga što postojanost i međudjelovanje tih uvjeta u velikoj mjeri ograničuju njihov razvoj. Stoga temeljem članka 349. Vijeće, na prijedlog Komisije i nakon savjetovanja s Europskim parlamentom, usvaja posebne mjere koje su posebice namijenjene utvrđivanju uvjeta primjene Ugovorâ u tim regijama, uključujući zajedničke politike.  Cilj je povećanja kvote stvaranje i očuvanje radnih mjesta, gospodarskog rasta i ulaganja u sektoru šećera od šećerne trske i ruma. Tim se povećanjem produbljuje zajedničko tržište te ono čini dostupnijim gospodarskim subjektima s poslovnim nastanom u navedenim najudaljenijim regijama tako što se nadoknađuju nedostaci koji proizlaze iz njihovog zemljopisnog i gospodarskog položaja.

                  Osim prilagodbe kvote, za buduće postupanje s kvotama i njihovim obrazloženjima Komisija će se morati oslanjati na analize koje će dostaviti Francuska do 31. srpnja 2017. u okviru srednjoročne revizije predviđene Odlukom 189/2014/EU od 20. veljače 2014.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Na temelju članka 349. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (Ugovor iz Lisabona) Vijeće donosi mjere vodeći računa o posebnim obilježjima i ograničenjima najudaljenijih regija štiteći pritom integritet i dosljednost pravnog poretka Unije, uključujući unutarnje tržište i zajedničke politike. Odluka 189/2014/EU i parametri na kojima se temelji smatraju se dosljednima u odnosu na druge politike Unije Povećanje kvote retroaktivna je i ograničena prilagodba kojom se kvota podiže na razinu koja odgovara godišnjoj stopi rasta koju je Vijeće već predvidjelo. Ostali parametri Odluke 189/2014/EU ostaju nepromijenjeni. Zbog toga povećanje godišnje kvote s 120 000 hča na 144 000 hča ne može utjecati na dosljednost Odluke 189/2014/EU u odnosu na druge politike Unije.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Članak 349. Ugovora iz Lisabona - Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).

                •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Samo je Vijeće ovlašteno, na temelju članka 349. UFEU-a, za donošenje posebnih mjera kojima se pogoduje najudaljenijim regijama kako bi se prilagodila primjena Ugovora na te regije, uključujući zajedničke politike, zbog stalnih ograničenja koja utječu na gospodarske i socijalne uvjete najudaljenijih regija.

                  Prijedlog  je Odluke Vijeća stoga u skladu s načelom supsidijarnosti.

               •Proporcionalnost

                  U skladu s načelom proporcionalnosti sadržaj i oblik djelovanja Unije ne bi trebao prijeći ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva Ugovora. Kvota od 144 000 hektolitara odgovara predviđenoj stopi rasta i količini koja proizlazi iz primjene te stope rasta za kraj 2016. U pravnom okviru Odluke 189/2014/EU jedini način za povećanje kvote od 1. siječnja 2016. kako bi odgovarala stopi rasta od 3,2% izmjena je postojeće Odluke s retroaktivnim učinkom. Ni sadržaj ni oblik djelovanja ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva članka 349. UFEU-a.

               •Odabir instrumenta

                  Vidjeti odjeljak proporcionalnost.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  1. Iz članka 349. prvog podstavka UFEU -a na temelju interpretacije Suda Europske Unije u predmetima C-132/14 do C-136/14 proizlazi da se donose „posebne mjere“ kojima se „vodi računa“ o „strukturno uvjetovanom društvenom i gospodarskom stanju“ u najudaljenijim regijama koje je „još složenije“ zbog niza čimbenika čija „postojanost i međudjelovanje  velikoj mjeri ograničuju njihov razvoj“. Ti se čimbenici navode u članku 349. prvom podstavku UFEU-a kao otežavajuće okolnosti strukturno uvjetovanog društvenog i gospodarskog stanja najudaljenijih regija koje Vijeće mora uzeti u obzir prilikom donošenja posebnih mjera na temelju članka 349. trećeg podstavka UFEU-a (presuda Suda (veliko vijeće) od 15. prosinca 2015. u predmetima C-132/14 do C-136/14, točke 67. i 68).  U kontekstu opisanog stajališta Suda i razloga objašnjenih u nastavku, Komisija smatra da je jedina odgovarajuća mjera hitno retroaktivno povećanje kvote za primjenu snižene stope trošarine sa 120 000 hča na 144 000 hča:

                  proizvođači tradicionalnog ruma nisu mogli ostvariti dostatan pristup tržištu kontinentalne Francuske. Na temelju predviđene stope rasta kvota krajem 2016. iznosila bi 144 400 hča. Stoga je retroaktivno povećanje kvote za 2016. na 144 000 hča naknadno usklađivanje kvota sa stopom rasta koju je već predvidjelo Vijeće;

                  ekonomski okvir već su utvrdili Komisija i Vijeće;

                  potrebno je hitno i retroaktivno povećanje kako bi se spriječila neposredna i vjerojatno nepopravljiva šteta za proizvođače;

                  podaci Eurostata pokazuju očito smanjenje izvoza tradicionalnog ruma proizvedenog u najudaljenijim regijama u Europsku uniju;

                  iz dostupnih podataka vidljiv je gubitak tržišnog udjela tog tradicionalnog ruma u drugim državama članicama EU-a u korist proizvođača iz trećih zemalja;

                  uvoz ruma iz ostalih trećih zemalja stavljenog na tržište u kontinentalnoj Francuskoj porastao je u mnogo većoj mjeri;

                  ostali parametri Odluke 189/2014/EU ostali su nepromijenjeni.

                  2. Radi se o prilagodbi ograničenog gospodarskog učinka te nisu opravdani troškovi „procjene učinka“. U ovom slučaju povećanje kvote s retroaktivnim učinkom od 1. siječnja 2016. jedina je mogućnost kako bi se osiguralo da „tradicionalni” rum iz tih najudaljenijih regija ostane konkurentan na tržištu Unije.

                  Osim toga, u nezavisnoj ekonomskoj studiji dovršenoj u srpnju 2016.
                     5
                   koju su provele službe Komisije  u cilju ocjene je li Direktiva 92/83/EEZ i dalje prikladna za predviđenu namjenu zaključeno je da uvoz tradicionalnog ruma iz Guadeloupea, Francuske Gijane, Martiniquea i Réuniona u Francusku čini samo mali dio ukupne potrošnje alkohola u Francuskoj te stoga postojanje snižene stope ne može dovesti do narušavanja konkurentnosti na tržištu ruma u Francuskoj. S obzirom na to još je manje vjerojatan utjecaj tog uvoza na funkcioniranje jedinstvenog tržišta.

                  Ti su zaključci objavljeni i obavljeno je savjetovanje sa svim zainteresiranim stranama. Iako cilj te studije nije bio povećanje kvota za tradicionalni rum iz Guadeloupea, Francuske Gijane, Martiniquea i Reuniona na koji se primjenjuju povlaštene stope u kopnenoj Francuskoj,  Komisija napominje da u niti jednom od više od 750 zaprimljenih i provjerenih doprinosa u okviru tog javnog savjetovanja nije bilo argumenata ili dodatnih podataka na temelju kojih bi bile potrebne dodatne analize
                     6
                  .

               •Savjetovanja s dionicima

                  Vidjeti gornji odjeljak.

                  Osim hitne prilagodbe kvote, Komisija će se morati oslanjati na analize koje će dostaviti Francuska do 31. srpnja 2017. u okviru srednjoročne revizije predviđene Odlukom 189/2014/EU od 20. veljače 2014. U okviru te revizije provest će se nove konzultacije sa svim zainteresiranim stranama.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Vidjeti odjeljak Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva.

               •Primjerenost propisa i pojednostavnjenje

                  nije primjenjivo

               •Temeljna prava

                  nije primjenjivo

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Prijedlog ne utječe na proračun.

               2017/0127 (CNS)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o izmjeni Odluke Vijeća br. 189/2014/EU kojom se Francuskoj odobrava primjena snižene stope određenih neizravnih poreza na „tradicionalni” rum proizveden u Guadeloupeu, Francuskoj Gijani, Martiniqueu i Réunionu te o stavljanju izvan snage Odluke 2007/659/EZ

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 349.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta
                  7
               ,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
                  8
               ,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija
                  9
               ,

               djelujući u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)Na temelju članka 1. Odluke Vijeća br. 189/2014/EU
                  10
                Francuskoj je odobreno da u kontinentalnoj Francuskoj na „tradicionalni” rum proizveden u Guadeloupeu, Francuskoj Gijani, Martiniqueu i Réunionu produlji primjenu stope trošarine niže od pune stope na alkohol utvrđene člankom 3. Direktive 92/84/EEZ
                  11
                i da primijeni stope nameta nazvanog „cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) niže od pune stope koja je primjenjiva u skladu s francuskim nacionalnim zakonodavstvom.

               (2)Člankom 3. navedene Odluke propisano je da se snižene stope trošarine i VSS-a za „tradicionalni”rum ograničuju na godišnju kvotu od 120 000 hektolitara čistog alkohola (hča).

               (3)Francuska su tijela 22. rujna 2016. zatražila od Komisije da podnese nacrt tehničke izmjene kojom bi se godišnja kvota od 120 000hča povećala na 144 000 hča. Zahtjevu je priloženo izvješće u kojem su obrazložene tražene izmjene. Proizvođači tradicionalnog ruma nisu mogli ostvariti dostatan pristup tržištu kontinentalne Francuske tijekom 2016. Na temelju očekivane stope rasta do kraja 2016. moguća kvota je bila 144 400 hča i ta je količina dostignuta krajem 2016. Godišnju kvotu od 120 000 hča trebalo bi stoga povećati na 144 000 hča. Mjere odobrene Odlukom Vijeća 189/2014/EU bit će predmet analize i dublje revizije cjelokupnog sustava. U toj će se analizi u obzir uzeti francusko izvješće na temelju članka 4. Odluke 189/2014/EU.

               (4)Kvota od 120 000 hča za 2016. ispunjena je prije kraja 2016. i bez retroaktivnog povećanja kvote s primjenom od 1. siječnja 2016.  negativne posljedice za proizvođače bile bi znatne i vjerojatno nepopravljive. Odnosi proizvođača ruma i velikih trgovačkih lanaca u Francuskoj uređeni su godišnjim ugovorima kojima se određuju obveze u pogledu isporučenih količina, kupovnih cijena te eventualnih popusta i posebnih ponuda. Iscrpljivanjem kvote došlo je do naknadnog povećanja oporezivanja za količine koje premašuju kvotu, pri čemu proizvođači  nisu mogli predvidjeti vjerojatnost ni opseg premašivanja na početku godine kad su se ti ugovori potpisali. Bez retroaktivnog povećanja kvote proizvođači ruma zabilježit će znatne gubitke na količinama koje premašuju kvotu. Stoga je potrebno dozvoliti retroaktivno povećanje kvote od 1. siječnja 2016.

               (5)Ostali parametri Odluke 189/2014/EU ostaju neizmijenjeni, a u nezavisnoj ekonomskoj studiji dovršenoj u srpnju 2016. koju su provele službe Komisije potvrđeno je da uvoz tradicionalnog ruma iz Guadeloupea, Francuske Gijane, Martiniquea i Réuniona u Francusku čini samo mali dio ukupne potrošnje alkohola u Francuskoj. Stoga postojanje snižene stope ne može dovesti do narušavanja tržišnog natjecanja na tržištu ruma u Francuskoj ni posljedično na zajedničkom tržištu.

               (6)Ovom se Odlukom ne dovodi u pitanje moguća primjena članaka 107. i 108. UFEU-a.

               (7)Odluku 189/2014/EU treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               1. Članak 3. stavak 1. Odluke 189/2014/EU zamjenjuje se kako slijedi:

               1.  Snižene stope trošarine i VSS-a iz članka 1. koje se primjenjuju na rum iz članka 2. ograničuju se na godišnju kvotu od 120 000 hektolitara čistog alkohola za razdoblje do 31. prosinca 2015. Za razdoblje od 1. siječnja 2016. do 31. prosinca 2020. ograničuju se na godišnju kvotu od 144 000 hektolitara čistog alkohola.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  Odluka Vijeća (2002/166/EZ) od 18. veljače 2002. kojom se Francuskoj odobrava produljenje primjene snižene stope trošarine na „tradicionalni” rum proizveden u njezinim prekomorskim departmanima SL L [55], [26.02.2002.], str. [33.].

                     (2)
                  Odluka Vijeća (2007/659/EZ) od 9. listopada 2007. kojom se Francuskoj odobrava primjena snižene stope trošarine na „tradicionalni” rum proizveden u njezinim prekomorskim departmanima i o stavljanju izvan snage Odluke 2002/166/EZ, SL L 270, 13.10.2007., str. 12.

                     (3)
                  Odluka Vijeća br. 896/2011/EU od 19. prosinca 2011. o izmjeni Odluke 2007/659/EZ u pogledu razdoblja primjene i godišnje kvote za primjenu snižene stope trošarine, SL L 345, 29.12.2011., str.18

                     (4)
                  Odluka Vijeća br. 189/2014/EU od 20. veljače 2014. kojom se Francuskoj odobrava primjena snižene stope određenih neizravnih poreza na „tradicionalni” rum proizveden u Guadeloupeu, Francuskoj Gijani, Martiniqueu i Réunionu te o stavljanju izvan snage Odluke 2007/659/EZ [59] od [28.2.2014.], str. [1.].

                     (5)
                  Str. 28. izvješća i prilog 7, str. 17.-20.

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/3e197d56-02d3-4efd-b056-5b7d53b8e196/Evaluation%20of%20Council%20Directive%2092-83-EEC%20on%20the%20harmonisation%20of%20the%20structures%20of%20excise%20duties%20on%20alcohol%20and%20alcoholic%20beverages.pdf

                     (6)

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/c1011602-0d01-4d97-9ce1-56a23fa57929/Appendix%209a%20-%20Open%20public%20consultation%20summary%20report.pdf

                     (7)
                  SL C  , str. .

                     (8)
                  Odluka Vijeća br. 189/2014/EU od 20. veljače 2014. kojom se Francuskoj odobrava primjena snižene stope određenih neizravnih poreza na „tradicionalni” rum proizveden u Guadeloupeu, Francuskoj Gijani, Martiniqueu i Réunionu te o stavljanju izvan snage Odluke 2007/659/EZ (SL L 59, 28.02.2014., str.1.).

                     (9)
                  Direktiva Vijeća 92/84/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju stopa trošarina na alkohol i alkoholna pića (SL L 316, 31.10.1992., str. 29.).