               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.2.2022.
            COM(2022) 33 final
            2022/0022(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a u vezi s izmjenom Priloga IV. (Energija) Sporazumu o EGP-u (Direktiva o energetskoj učinkovitosti zgrada)
            (Tekst značajan za EGP)

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku kojom se utvrđuje stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a u vezi s predviđenim donošenjem odluke Zajedničkog odbora EGP-a u vezi s izmjenom Priloga IV. (Energija) Sporazumu o EGP-u

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Sporazum o EGP-u

               Sporazumom o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”) jamče se jednaka prava i obveze na unutarnjem tržištu za građane i gospodarske subjekte u EGP-u. Njime se predviđa uvođenje zakonodavstva EU-a kojim su obuhvaćene četiri slobode u 30 država EGP-a, koje čine države članice EU-a, Norveška, Island i Lihtenštajn. Osim toga, Sporazum o EGP-u obuhvaća suradnju u drugim važnim područjima kao što su istraživanje i razvoj, obrazovanje, socijalna politika, okoliš, zaštita potrošača, turizam i kultura, zajednički poznatima kao „neizravne i horizontalne” politike. Sporazum je stupio na snagu 1. siječnja 1994. Europska unija zajedno sa svojim državama članicama stranka je Sporazuma.

               2.2.Zajednički odbor EGP-a

               Zajednički odbor EGP-a nadležan je za upravljanje Sporazumom o EGP-u. To je forum za razmjenu mišljenja povezanih s funkcioniranjem Sporazuma o EGP-u. Odluke donosi konsenzusom. Za koordinaciju pitanja EGP-a na strani EU-a odgovorno je Glavno tajništvo Europske komisije.

               2.3.Predviđeni akt Zajedničkog odbora EGP-a

               Zajednički odbor EGP-a treba donijeti odluku Zajedničkog odbora EGP-a („predviđeni akt”) o izmjeni Priloga IV. (Energija) Sporazumu o EGP-u.

               Svrha je predviđenog akta uključiti Direktivu o energetskoj učinkovitosti zgrada
                  1
                u Sporazum o EGP-u.

               Predviđeni akt postat će obvezujući za stranke u skladu s člancima 103. i 104. Sporazuma o EGP-u.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Komisija Vijeću na donošenje podnosi nacrt odluke Zajedničkog odbora EGP-a koji predstavlja stajalište Unije. Nakon donošenja, stajalište bi se što prije trebalo iznijeti u Zajedničkom odboru EGP-a.

               Sadržaj i priroda nacrta priložene odluke Zajedničkog odbora EGP-a nadilaze puke tehničke prilagodbe u smislu Uredbe Vijeća br. 2894/94. Stoga Vijeće utvrđuje stajalište Unije.

               Priložena odluka Zajedničkog odbora EGP-a sadržava među ostalim sljedeće prilagodbe.

               Zbog posebnosti relativno novog i ujednačenog fonda zgrada Islanda predlaže se privremeno i uvjetno izuzeće od primjene Direktive 2010/31/EU o energetskoj učinkovitosti zgrada. U Islandu je 99,9 % električne energije i 98 % grijanja prostora pokriveno lokalnim obnovljivim izvorima energije. Stoga u slučaju Islanda mjere za poboljšanje energetske učinkovitosti zgrada neće imati gotovo nikakav utjecaj na emisije stakleničkih plinova ili energetsku sigurnost.

               S obzirom na vrlo malu veličinu fonda zgrada u Lihtenštajnu te njegovu klimu i tipologiju zgrada predlaže se izuzeće Lihtenštajna od obveze provođenja vlastitih izračuna za utvrđivanje troškovno optimalnih razina minimalnih zahtjeva energetske učinkovitosti zgrada u skladu s člankom 5. Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada.

               Nadalje, predlaže se da Norveška i Lihtenštajn mogu utvrditi propise o minimalnim zahtjevima energetske učinkovitosti primjenom granice sustava koja se razlikuje od granice za potrošnju primarne energije koja se zahtijeva na temelju Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada, ali pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti iz članka 1. točke (c) ove Odluke.

               Kako bi se osiguralo da sustav energetskog certificiranja kojim upravljaju korisnici u Norveškoj proizvodi rezultate jednakovrijedne certifikatima koje izdaju neovisni stručnjaci u skladu s člankom 17. Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada, predlaže se prilagodba u skladu s člankom 1. točkom (d).

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  2
               .

               4.1.2.Primjena na ovaj predmet

               Zajednički odbor EGP-a tijelo je osnovano na temelju sporazuma, i to Sporazuma o EGP-u. Akt koji Zajednički odbor EGP-a treba donijeti akt je koji proizvodi pravne učinke. Predviđeni akt bit će obvezujući na temelju međunarodnog prava u skladu s člancima 103. i 104. Sporazuma o EGP-u.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir sporazuma. Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a u vezi s člankom 1. stavkom 3. Uredbe Vijeća br. 2894/94 o rješenjima za provedbu Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a u vezi s člankom 1. stavkom 2. Uredbe Vijeća br. 2894/94 ovisi ponajprije o materijalnoj pravnoj osnovi pravnog akta EU-a koji se uključuje u Sporazum o EGP-u.

               Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, naime onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena na ovaj predmet

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na uspostavu i funkcioniranje unutarnjeg energetskog tržišta.

               Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 194. stavak 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova za predloženu odluku trebao bi biti članak 194. stavak 2., u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a i člankom 1. stavkom 3. Uredbe Vijeća br. 2894/94 o rješenjima za provedbu Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru.

               5.Objava predviđenog akta

               Budući da će se aktom Zajedničkog odbora EGP-a izmijeniti Prilog IV. (Energija) Sporazumu o EGP-u, primjereno ga je nakon donošenja objaviti u Službenom listu Europske unije.

               2022/0022 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a u vezi s izmjenom Priloga IV. (Energija) Sporazumu o EGP-u

                  (Direktiva o energetskoj učinkovitosti zgrada)

               (Tekst značajan za EGP)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 194. stavak 2., u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2894/94 od 28. studenoga 1994. o rješenjima za provedbu Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru
                  3
               , a posebno njezin članak 1. stavak 3.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru
                  4
                („Sporazum o EGP-u”) stupio je na snagu 1. siječnja 1994.

               (2)Na temelju članka 98. Sporazuma o EGP-u, Zajednički odbor EGP-a može odlučiti izmijeniti, među ostalim, Prilog IV. Sporazumu o EGP-u, koji sadržava odredbe o energiji.

               (3)Direktiva 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća
                  5
                treba se uključiti u Sporazum o EGP-u.

               (4)Prilog IV. (Energija) Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               (5)Stajalište Unije u Zajedničkom odboru EGP-a trebalo bi se stoga temeljiti na nacrtu odluke Zajedničkog odbora EGP-a utvrđenom u Prilogu ovoj Odluci,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje u ime Unije treba zauzeti u okviru Zajedničkog odbora EGP-a o predloženoj izmjeni Priloga IV. (Energija) Sporazumu o EGP-u temelji se na nacrtu odluke Zajedničkog odbora EGP-a priloženom ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 153, 18.6.2010., str. 13.

                     (2)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 61.–64.

                     (3)

                        SL L 305, 30.11.1994., str. 6.

                     (4)

                        SL L 1, 3.1.1994., str. 3.

                     (5)

                        Direktiva 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o energetskoj učinkovitosti zgrada, SL L 153, 18.6.2010., str. 13.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.2.2022.
            COM(2022) 33 final

            PRILOG

            Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Zajedničkog odbora EGP-a u vezi s izmjenom Priloga IV. (Energija) Sporazumu o EGP-u(Direktiva o energetskoj učinkovitosti zgrada)

               PRILOG

               NACRT ODLUKE ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a

               br. […]

               оd […]

               o izmjeni Priloga IV. (Energija) Sporazumu o EGP-u

               ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,

               uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegov članak 98.,

               budući da:

               (1)Direktiva 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o energetskoj učinkovitosti zgrada
                  1
                treba se uključiti u Sporazum o EGP-u.

               (2)Zbog posebnosti relativno novog i ujednačenog fonda zgrada Islanda prihvaća se privremeno i uvjetno izuzeće od primjene Direktive 2010/31/EU o energetskoj učinkovitosti zgrada. To se izuzeće primjenjuje na Direktivu 2010/31/EU u obliku u kojem je bila na snazi prije izmjene Direktivom (EU) 2018/844 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. i strogo je vremenski ograničeno do trenutka kad se postigne dogovor o uključivanju Direktive 2010/31/EU kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2018/844.

               (3)S obzirom na vrlo malu veličinu fonda zgrada u Lihtenštajnu te njegovu klimu i tipologiju zgrada Lihtenštajn je izuzet od obveze provođenja vlastitih izračuna za utvrđivanje troškovno optimalnih razina minimalnih zahtjeva energetske učinkovitosti zgrada u skladu s člankom 5. Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada.

               (4)Norveška i Lihtenštajn mogu utvrditi propise o minimalnim zahtjevima energetske učinkovitosti primjenom granice sustava koja se razlikuje od granice za potrošnju primarne energije koja se zahtijeva na temelju Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada, ali pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti iz članka 1. točke (c) ove Odluke.

               (5)Kako bi se osiguralo da sustav energetskog certificiranja kojim upravljaju korisnici u Norveškoj proizvodi rezultate jednakovrijedne certifikatima koje izdaju neovisni stručnjaci u skladu s člankom 17. Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada, predlaže se prilagodba u skladu s člankom 1. točkom (d).

               (6)Prilog IV. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Tekst točke 17. (Direktiva 2002/91/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2002.) Priloga IV. Sporazumu o EGP-u zamjenjuje se sljedećim:

               „32010 L 0031: Direktiva 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o energetskoj učinkovitosti zgrada (SL L 153, 18.6.2010., str. 13.).

               Za potrebe ovog Sporazuma odredbe Direktive sadržavaju sljedeće prilagodbe:

               (a)Direktiva se ne primjenjuje na Island;

               (b)u članku 5. stavku 2. dodaje se sljedeće:

               „Za potrebe utvrđivanja troškovno optimalnih razina minimalnih zahtjeva energetske učinkovitosti zgrada Lihtenštajn može iskoristiti izračune druge ugovorne stranke koja ima usporedive parametre.”;

               (c)za potrebe članka 9. stavka 3. točke (a) i Priloga I. Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada Lihtenštajn i Norveška svoje zahtjeve za potrošnju energije mogu temeljiti na neto energiji, uz uvjet da su ispunjeni sljedeći uvjeti i uspostavljene sljedeće zaštitne mjere:

                     2
                  i. minimalni zahtjevi energetske učinkovitosti utvrđeni su u skladu sa zahtjevima članka 5. Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada, na temelju osnovnih načela metodološkog okvira za izračunavanje troškovno optimalnih razina minimalnih zahtjeva energetske učinkovitosti;

               ii. objavljen je brojčani pokazatelj potrošnje primarne energije koji odgovara zahtjevima energetske učinkovitosti utvrđenima u građevinskim propisima;

               iii. Komisija zadržava pravo izmjene ove prilagodbe u kontekstu budućih pregovora o Direktivi o energetskoj učinkovitosti zgrada kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2018/844;

                (d)u članku 17. dodaje se sljedeće:

               „Države EFTA-e mogu za stambene zgrade uspostaviti pojednostavnjeni sustav energetskog certificiranja kojim upravljaju korisnici, a koji se može primjenjivati kao alternativa angažiranju stručnjaka ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

               i. na raspolaganju su temeljito znanje i kvalitetni podaci o cijelom fondu stambenih zgrada, uključujući sve tipologije zgrada i starosne razrede, te značajkama ovojnice zgrade i tehničkih sustava zgrade u upotrebi po pojedinoj tipologiji, što omogućuje izračun energetske učinkovitosti pojedinih zgrada i samostalnih uporabnih cjelina zgrada uz visok stupanj pouzdanosti na temelju informacija dobivenih od korisnika;

               ii. na raspolaganju su detaljni podaci o troškovno optimalnim ili troškovno učinkovitim poboljšanjima za svaku tipologiju zgrada;

               iii. uspostavljene su mjere za potporu korisnicima pri upravljanju sustavom za potrebe izdavanja certifikata za zgrade. Te mjere mogu uključivati telefonsku podršku ili savjetodavne službe koje će omogućiti kontakt između korisnika s jedne strane i neovisnih stručnjaka i stručnjaka za sustav s druge strane;

               iv.kako bi rizik od manipulacije rezultata bio zanemariv, sustav certificiranja kojim upravljaju korisnici uključuje kontrolu kvalitete i mehanizme provjere informacija koje korisnik unosi i njihove transparentnosti;

               v.uspostavljeni su neovisni sustavi kontrole kako bi se osiguralo da certificiranje energetske učinkovitosti kojim upravljaju korisnici daje jednakovrijedne rezultate kao i certifikati koje izdaju stručnjaci kad je riječ o kvaliteti i pouzdanosti;

               vi.sustav kojim upravljaju korisnici izdaje preporuke koje im mogu pomoći pri odabiru troškovno optimalnih ili troškovno učinkovitih poboljšanja za njihove konkretne zgrade i samostalne uporabne cjeline zgrada.”

               Članak 2.

               Vjerodostojni su tekstovi Direktive 2010/31/EU na islandskom i norveškom jeziku koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu […], pod uvjetom da su podnesene sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u
                  3*.

               Članak 4.

               Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.

               Sastavljeno u Bruxellesu […]

                  Za Zajednički odbor EGP-a

                  Predsjednik

                  Tajnici

                  Zajedničkog odbora EGP-a

                     (1)

                        SL L 153, 18.6.2010., str. 13.

                     (2)

                        Delegirana uredba Komisije (EU) br. 244/2012 od 16. siječnja 2012. o dopuni Direktive 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća o energetskim svojstvima zgrada utvrđivanjem usporednog metodološkog okvira za izračunavanje troškovno optimalnih razina za minimalne zahtjeve energetskih svojstava zgrada i dijelova zgrada.

                     (3)
                  *
                        [Ustavni zahtjevi nisu navedeni.] [Ustavni su zahtjevi navedeni.]


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 3.2.2022.
            COM(2022) 29 final
            2022/0019(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu, osnovanih pod okriljem Svjetske carinske organizacije, u vezi s donošenjem savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija i sličnih akata o određivanju vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe na temelju Sporazuma o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. te donošenjem savjetodavnih mišljenja, informacija i savjeta te sličnih akata o utvrđivanju podrijetla robe u skladu sa Sporazumom o pravilima o podrijetlu

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na okvirnu odluku kojom se utvrđuje stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu, osnovanih pod okriljem Svjetske carinske organizacije, u vezi s donošenjem savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija i sličnih akata o određivanju vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe na temelju Sporazuma o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. te savjetodavnih mišljenja, informacija i savjeta te sličnih akata o utvrđivanju podrijetla robe u skladu sa Sporazumom o pravilima o podrijetlu.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Sporazum Svjetske trgovinske organizacije o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. i Sporazum o pravilima o podrijetlu.

               Cilj je Sporazuma o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. („Sporazum o određivanju carinske vrijednosti”)
                  1
                uspostaviti pravedan, ujednačen i neutralan sustav za određivanje vrijednosti robe u carinske svrhe za sve članice Svjetske trgovinske organizacije.

               Ciljevi su Sporazuma o pravilima o podrijetlu
                  2
                osigurati da se pravilima o nepovlaštenom podrijetlu ne stvaraju nepotrebne prepreke trgovini te uskladiti pravila o podrijetlu na međunarodnoj razini, osim pravila o podrijetlu koja se odnose na odobravanje carinskih povlastica. Ugovorne stranke moraju do završetka programa usklađivanja osigurati da su njihova pravila o podrijetlu transparentna, da nemaju ograničavajuće, otežavajuće ili narušavajuće učinke na međunarodnu trgovinu i da se primjenjuju dosljedno, jednako, nepristrano i razumno.

               Oba sporazuma stupila su na snagu 1. siječnja 1995.

               Europska unija stranka je obaju sporazuma
                  3
               .

               2.2.Tehnički odbori za određivanje carinske vrijednosti i za pravila o podrijetlu, osnovani pod okriljem Svjetske carinske organizacije

               Tehnički odbor za određivanje carinske vrijednosti, osnovan pod okriljem Svjetske carinske organizacije, odgovoran je, među ostalim, za pružanje informacija i savjeta o svim pitanjima koja se odnose na određivanje vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe koje može zatražiti bilo koja članica ili Odbor. Takve informacije i savjeti mogu biti u obliku savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja i studija.

               Tehnički odbor za određivanje carinske vrijednosti sastaje se prema potrebi, ali najmanje dva puta godišnje. Odbor odlučuje najmanje dvotrećinskom većinom prisutnih članova. Savjetodavna mišljenja, komentari, objašnjenja, studije slučaja i studije koje je donio taj odbor priloženi su izvješćima s njegovih sastanaka i dostupni su za carinu i trgovinu u Zbirci njegovih tekstova. Unija i njezine države članice sudjeluju u Tehničkom odboru za određivanje carinske vrijednosti kao jedinstveni blok te izražavaju svoje stajalište na temelju koordiniranog stajališta EU-a utvrđenog prije sastanaka tog odbora.

               Tehnički odbor za pravila o podrijetlu, osnovan pod okriljem Svjetske carinske organizacije, odgovoran je, među ostalim, za pružanje savjetodavnih mišljenja, informacija i savjeta o svim pitanjima koja se odnose na određivanje podrijetla robe radi osiguravanja ujednačenosti u tumačenju i primjeni Sporazuma o pravilima o podrijetlu.

               Taj se odbor sastaje prema potrebi, ali ne manje od jednom godišnje. Unija i njezine države članice sudjeluju u sastancima Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu kao jedinstveni blok te izražavaju svoje stajalište na temelju koordiniranog stajališta EU-a utvrđenog prije sastanaka tog odbora.

               2.3.Predviđeni akti

               Kad je riječ o Tehničkom odboru za određivanje carinske vrijednosti, predložena okvirna odluka odnosi se na sljedeće akte u mjeri u kojoj bi oni imali pravne učinke u Uniji:

               – Savjetodavna mišljenja donesena u skladu s točkom 2. podtočkom (a) i točkom 2. podtočkom (d) Priloga II. Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti. U savjetodavnom mišljenju odgovara se na pitanje o primjeni Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti na određeni skup činjenica, stvarnih ili teoretskih. Stoga, ako su činjenice u situaciji istovjetne onima opisanima u savjetodavnom mišljenju, dostupno je jasno rješenje za carinske uprave; u slučajevima kada činjenice nisu istovjetne, savjetodavno mišljenje ipak može poslužiti kao smjernica za rješavanje problema.

               – Komentare donesene u skladu s točkom 2. podtočkom (d) Priloga II. Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti. Komentar je rasprava koja se sastoji od niza komentara na dio teksta Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti čija je svrha pojasniti situaciju u kojoj se doslovno čitanje samog teksta može na koristan način dopuniti dodatnim smjernicama. Komentari bi, prema potrebi, sadržavali ogledne primjere. Stoga bi se komentarima carinskim upravama obično pružale smjernice o primjeni određenog dijela Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti na niz situacija.

               – Objašnjenja donesena u skladu s točkom 2. podtočkom (d) Priloga II. Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti. Objašnjenjem se razjašnjavaju stajališta Tehničkog odbora o pitanju opće prirode koje proizlazi iz jedne ili više odredbi Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti. U objašnjenjima se isto tako mogu ispitivati trgovačke prakse, kako se odnose na pitanje, i donositi potrebni zaključci.  Upućivanjem na objašnjenje omogućit će se carinskim upravama da primijene odredbu Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti na niz različitih komercijalnih situacija koje su obuhvaćene njezinim područjem primjene.

               – Studije slučaja donesene u skladu s točkom 2. podtočkom (b) Priloga II. Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti. Studija slučaja primjer je složenog skupa činjenica koji se temelji na stvarnoj poslovnoj transakciji i koji se može upotrijebiti za dokazivanje praktične primjene jedne ili više odredaba Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti.

               – Studije donesene u skladu s točkom 2. podtočkom (b) Priloga II. Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti. U studiji se detaljno iznosi rezultat ispitivanja pitanja koje se odnosi na odredbe Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti, a koje nije prikladnije obuhvaćeno nijednim od prethodno navedenih instrumenata.

               Savjetodavna mišljenja, komentare, objašnjenja, studije slučaja i studije donosi Tehnički odbor za određivanje carinske vrijednosti na temelju konsenzusa te se prilažu izvješćima sa sastanaka tog odbora. Nadalje, stavljaju se na raspolaganje za carinu i trgovinu u Zbirci tekstova Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti.

               Predložena okvirna odluka može se odnositi i na sljedeće akte koje donosi Tehnički odbor za pravila o podrijetlu u mjeri u kojoj bi oni imali pravne učinke u Uniji:

               – Savjetodavna mišljenja donesena u skladu s točkom 1. podtočkom (a) Priloga I. Sporazuma o pravilima o podrijetlu. Na zahtjev jednog od svojih članova, Tehnički odbor za pravila o podrijetlu može ispitati posebne tehničke probleme koji nastaju u svakodnevnom upravljanju pravilima o podrijetlu i dati savjetodavna mišljenja o odgovarajućim rješenjima na temelju iznesenih činjenica.

               – Informacije i savjeti u skladu s točkom 1. podtočkom (b) Priloga I. Sporazuma o pravilima o podrijetlu. Na zahtjev jedne od svojih članica, Tehnički odbor za pravila o podrijetlu može pružiti informacije i savjete o svim pitanjima koja se odnose na utvrđivanje podrijetla robe.

               Savjetodavna mišljenja, informacije i savjeti koje donese Tehnički odbor za pravila o podrijetlu mogu poslužiti kao smjernice za rješavanje sličnih tehničkih problema ili pitanja u vezi s utvrđivanjem podrijetla robe. Savjetodavna mišljenja, informacije i savjete Tehnički odbor za pravila o podrijetlu donosi na temelju konsenzusa.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Neka stajališta Unije koja treba zauzeti na sastancima Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti ili Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu i koja su utvrđena prije tih sastanaka odnose se na donošenje savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija, informacija i savjeta u tim odborima te sličnih akata koji, iako nisu nužno pravno obvezujući akti, mogu imati pravne učinke u EU-u.

               Za donošenje stajališta Unije o tim posebnim instrumentima potrebna je pojačana i učinkovita suradnja među institucijama zbog tehničke prirode i količine pitanja o kojima se raspravlja u tim odborima, kao i zbog kratkog raspoloživog vremena za razmatranje pitanja o kojima se raspravlja.

               Stoga je u interesu Unije da se ta stajališta utvrde u skladu s načelima, kriterijima i smjernicama kojima se uređuje određivanje vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe i utvrđivanje podrijetla robe te da se Uniji brzo omogući ostvarivanje njezinih prava u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu.

               U tu svrhu Komisija predlaže da Vijeće donese „skupnu” odluku u skladu s člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU)
                  4
               . Tom će se odlukom utvrditi okvir za pravodobno utvrđivanje stajališta koja u ime Unije treba donijeti u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu kada su ta tijela pozvana donositi akte koji proizvode pravne učinke.

               Kako bi se osiguralo da Vijeće može redovito procjenjivati i, prema potrebi, revidirati politiku iz ove Odluke, kao i u duhu lojalne suradnje među institucijama Unije obuhvaćene člankom 13. stavkom 2. Ugovora o Europskoj uniji
                  5
               , valjanost te „skupne” odluke Vijeća trebala bi biti vremenski ograničena.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. UFEU-a predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  6
               .

               4.1.2.Primjena na ovaj predmet

               Tehnički odbor za određivanje carinske vrijednosti pod okriljem Svjetske carinske organizacije (WCO) tijelo je osnovano na temelju sporazuma, odnosno Sporazuma o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. (Sporazum o određivanju carinske vrijednosti). Tehnički odbor za pravila o podrijetlu pod okriljem WCO-a tijelo je osnovano na temelju sporazuma, odnosno Sporazuma o pravilima o podrijetlu.

               Tehnička savjetodavna mišljenja, komentari, objašnjenja, studije slučaja, studije, informacije i savjeti te slični akti koje su Tehnički odbor za određivanje carinske vrijednosti i Tehnički odbor za pravila o podrijetlu pozvani donijeti, a koji se odnose na određivanje vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe i utvrđivanje podrijetla robe, akti su koji proizvode pravne učinke jer mogu presudno utjecati na sadržaj prava Unije, odnosno na odredbe Carinskog zakonika Unije i njegovih delegiranih i provedbenih akata koji se odnose na određivanje vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe te na pitanja koja se odnose na utvrđivanje podrijetla robe.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, naime onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena na ovaj predmet

               Ustaljena je sudska praksa da akt Unije pripada zajedničkoj trgovinskoj politici ako se posebno odnosi na međunarodnu trgovinu po tome što je u svojoj osnovi namijenjen promicanju, olakšavanju ili uređivanju trgovine te na nju ima izravan i neposredan učinak. Vrijednost robe u carinske svrhe i podrijetlo robe utvrđeni su i uređeni Carinskim zakonikom Unije kao čimbenici na temelju kojih se primjenjuju uvozne i izvozne carine te druge mjere u vezi s trgovinom robom. Sporazum o određivanju carinske vrijednosti i Sporazum o pravilima o podrijetlu trgovinski su sporazumi povezani s trgovinom robom, kao i akti koje su donijela tijela koja su osnovali. Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta stoga se odnose na zajedničku trgovinsku politiku.

               Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 207. stavak 4. prvi podstavak UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2022/0019 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu, osnovanih pod okriljem Svjetske carinske organizacije, u vezi s donošenjem savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija i sličnih akata o određivanju vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe na temelju Sporazuma o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. te donošenjem savjetodavnih mišljenja, informacija i savjeta te sličnih akata o utvrđivanju podrijetla robe u skladu sa Sporazumom o pravilima o podrijetlu

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Odlukom Vijeća 94/800/EZ od 22. prosinca 1994.
                  7
                Unija je odobrila Sporazum o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. (Sporazum o određivanju carinske vrijednosti) i Sporazum o pravilima o podrijetlu.

               (2)Člankom 18. stavkom 2. Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti osniva se, pod okriljem Vijeća za carinsku suradnju, Tehnički odbor za određivanje carinske vrijednosti, u skladu s točkom 1. Priloga II. Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti, kako bi se na tehničkoj razini osigurala ujednačenost u tumačenju i primjeni tog sporazuma.

               (3)U skladu s točkom 2. podtočkom (a) Priloga II. Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti, Tehnički odbor za određivanje carinske vrijednosti može ispitati posebne tehničke probleme koji nastaju u svakodnevnom upravljanju sustavom za određivanje carinske vrijednosti članica i dati savjetodavna mišljenja o odgovarajućim rješenjima na temelju iznesenih činjenica.

               (4)U skladu s točkom 2. podtočkom (b) Priloga II. Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti, Tehnički odbor za određivanje carinske vrijednosti odgovoran je za proučavanje, u skladu sa zahtjevom, zakona, postupaka i praksi vrednovanja koji se odnose na taj sporazum te za pripremu izvješća o rezultatima takvih studija.

               (5)U skladu s točkom 2. podtočkom (d) Priloga II. Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti, Tehnički odbor za određivanje carinske vrijednosti odgovoran je za pružanje informacija i savjeta o svim pitanjima koja se odnose na određivanje vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe koje može zatražiti bilo koja članica ili Odbor za određivanje carinske vrijednosti osnovan člankom 18. stavkom 1. Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti. Takve informacije i savjeti mogu biti u obliku savjetodavnih mišljenja, komentara ili objašnjenja.

               (6)Člankom 4. stavkom 2. Sporazuma o pravilima o podrijetlu osniva se, pod okriljem Vijeća za carinsku suradnju, Tehnički odbor za pravila o podrijetlu, koji obavlja tehnički posao propisan u Prilogu I. Sporazumu o pravilima o podrijetlu.

               (7)U skladu s točkom 1. podtočkom (a) Priloga I. Sporazumu o pravilima o podrijetlu, Tehnički odbor za pravila o podrijetlu može ispitati posebne tehničke probleme koji nastaju u svakodnevnom upravljanju pravilima o podrijetlu članica i dati savjetodavna mišljenja o odgovarajućim rješenjima na temelju iznesenih činjenica.

               (8)U skladu s točkom 1. podtočkom (b) Priloga I. Sporazumu o pravilima o podrijetlu, Tehnički odbor za pravila o podrijetlu odgovoran je za pružanje informacija i savjeta o svim pitanjima koja se odnose na utvrđivanje podrijetla robe koje može zatražiti bilo koja članica ili Odbor za pravila o podrijetlu osnovan člankom 4. stavkom 1. Sporazuma o pravilima o podrijetlu.

               (9)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti u pogledu donošenja savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija ili sličnih akata o bilo kojem pitanju koje se odnosi na određivanje vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe kako bi se osigurala ujednačenost u tumačenju i primjeni Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti jer takvi akti mogu presudno utjecati na sadržaj prava Unije, odnosno na odredbe Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije
                  8
               , Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015.
                  9
                i Provedbene uredbe Komisije (EU) 2015/2447 оd 24. studenoga 2015.
                  10
                o vrijednosti robe u carinske svrhe i njezinu utvrđivanju.

               (10)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu u pogledu donošenja savjetodavnih mišljenja, informacija i savjeta ili sličnih akata koji se odnose na utvrđivanje podrijetla robe kako bi se osigurala ujednačenost u tumačenju i primjeni Sporazuma o pravilima o podrijetlu jer takvi akti mogu presudno utjecati na sadržaj prava Unije, odnosno na odredbe Uredbe (EU) br. 952/2013, Uredbe (EU) 2015/2446 i Uredbe (EU) 2015/2447 koje se odnose na podrijetlo robe i njegovo utvrđivanje.

               (11)U interesu je Unije da se stajališta koja je Unija izrazila u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu utvrde u skladu s načelima, kriterijima i smjernicama kojima se uređuje određivanje vrijednosti uvezene robe za carinske potrebe i utvrđivanje podrijetla robe. U interesu je Unije i da se takva stajališta utvrde brzo kako bi se Uniji omogućilo da ostvari svoja prava u Tehničkom odboru za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkom odboru za pravila o podrijetlu.

               (12)S obzirom na iznimno tehničku prirodu pitanja povezanih s određivanjem vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe i pitanja povezanih s utvrđivanjem podrijetla robe, veliki broj pitanja koja se razmatraju tijekom godišnjih sastanaka Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu, kratko razdoblje za razmatranje dokumenata dobivenih od Tajništva WCO-a i članova Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti / Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu tijekom pripreme sastanaka tih dvaju odbora i posljedične potrebe da se stajalištem Unije uzmu u obzir nove informacije predstavljene prije ili tijekom sastanaka navedenih dvaju odbora, radi preciznijeg određivanja stajališta Unije trebalo bi uspostaviti potrebne korake u skladu s načelom lojalne suradnje među institucijama Unije navedenom u članku 13. stavku 2. Ugovora o Europskoj uniji.

               (13)S obzirom na opetovanu kasnu dostupnost radnih dokumenata prije sastanaka Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu te kako bi se očuvali prava i interesi Unije u okviru tih tehničkih odbora, Komisija bi trebala nastojati pozvati Tajništvo WCO-a da osigura dostupnost radnih dokumenata u skladu s odgovarajućim poslovnicima kako bi takvi dokumenti bili poslani najmanje 30 dana prije početka relevantne sjednice.

               (14)Kako bi se osiguralo da Vijeće može redovito procjenjivati i, prema potrebi, revidirati politiku iz ove Odluke, kao i u duhu lojalne suradnje među institucijama Unije obuhvaćene člankom 13. stavkom 2. Ugovora o Europskoj uniji, valjanost ove Odluke trebala bi biti vremenski ograničena,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti, osnovanog Sporazumom o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994., pod okriljem Svjetske carinske organizacije, o donošenju savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija ili sličnih akata koji se odnose na određivanje vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe te o pripremi takvih akata utvrđuje se u skladu s načelima, kriterijima i smjernicama iz odjeljka I. Priloga.

               Članak 2.

               Stajalište Unije koje treba zauzeti u skladu s člankom 1. utvrđuje se u skladu sa specifikacijama iz odjeljka II. Priloga.

               Članak 3.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu osnovanog Sporazumom o pravilima o podrijetlu, pod okriljem Svjetske carinske organizacije, o donošenju savjetodavnih mišljenja, informacija ili savjeta ili sličnih akata o utvrđivanju podrijetla robe i o pripremi takvih akata utvrđuje se u skladu s načelima, kriterijima i smjernicama iz odjeljka I. Priloga.

               Članak 4.

               Stajalište Unije koje treba zauzeti u skladu s člankom 3. utvrđuje se u skladu sa specifikacijama iz odjeljka II. Priloga.

               Članak 5.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Prestaje važiti 31. prosinca 2025.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/20-val_01_e.htm

                     (2)

                        http://www.wcoomd.org/-/media/wco/public/global/pdf/topics/origin/overview/wto-agreement.pdf?db=web

                     (3)

                        Odluka Vijeća 94/800/EZ od 22. prosinca 1994., SL L 336/1, 23.12.1994., str. 1.–2.

                     (4)

                        Pročišćena verzija Ugovora o funkcioniranju Europske unije, SL C 326, 26.10.2012., str. 47.–390.

                     (5)

                        Pročišćena verzija Ugovora o Europskoj uniji, SL C 326, 26.10.2012., str. 13.–390.

                     (6)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 61.–64.

                     (7)

                        Odluka Vijeća 94/800/EZ od 22. prosinca 1994. o sklapanju u ime Europske zajednice, s obzirom na pitanja iz njezine nadležnosti, sporazuma postignutih u Urugvajskom krugu multilateralnih pregovora (1986. – 1994.) (SL L 336, 23.12.1994., str. 1.).

                     (8)

                        SL L 269, 10.10.2013., str. 1.

                     (9)

                        Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije, SL L 343, 29.12.2015., str. 1.

                     (10)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/2447 оd 24. studenoga 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju Carinskog zakonika Unije, SL L 343, 29.12.2015., str. 558.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 3.2.2022.
            COM(2022) 29 final

            PRILOG

            Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu, osnovanih pod okriljem Svjetske carinske organizacije, u vezi s donošenjem savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija i sličnih akata o određivanju vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe na temelju Sporazuma o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. te donošenjem savjetodavnih mišljenja, informacija i savjeta te sličnih akata o utvrđivanju podrijetla robe u skladu sa Sporazumom o pravilima o podrijetlu

               PRILOG

               1.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu, osnovanih pod okriljem Svjetske carinske organizacije, u vezi s donošenjem savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija i sličnih akata o određivanju vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe na temelju Sporazuma o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. te donošenjem savjetodavnih mišljenja, informacija i savjeta te sličnih akata o utvrđivanju podrijetla robe u skladu sa Sporazumom o pravilima o podrijetlu.

               1.1.NAČELA

               U okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu, osnovanih pod okriljem Svjetske carinske organizacije (WCO), Unija:

               (a)promiče i olakšava određivanje vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe i jedinstveno tumačenje i primjenu Sporazuma o provedbi članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. (Sporazum o određivanju carinske vrijednosti) te pridonosi tome;

               (b)promiče i olakšava utvrđivanje podrijetla robe i ujednačeno tumačenje i primjenu Sporazuma o pravilima o podrijetlu te pridonosi tome;

               (c)radi na primjerenom uključivanju dionika u fazu pripreme savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija, informacija ili savjeta o bilo kojem pitanju ili sličnih akata Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu i osigurava da su savjetodavna mišljenja, komentari, objašnjenja, studije slučaja, studije, informacije ili savjeti o bilo kojem pitanju, ili slični akti koje su donijeli ti tehnički odbori, u skladu sa Sporazumom o određivanju carinske vrijednosti odnosno Sporazumom o pravilima o podrijetlu;

               (d)osigurava da su mjere donesene u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti u skladu s općim uvodnim napomenama o Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti i napomenama za tumačenje iz Priloga I. tom sporazumu;

               (e)promiče stajališta usklađena s politikama i najboljom praksom Unije, uključujući cilj zaštite financijskih interesa EU-a, kao i sve druge međunarodne obveze Unije u dotičnom području;

               1.2.MJERILA

               Stajališta koja treba zauzeti u ime Unije:

               (a)utvrđuju se u skladu sa Sporazumom o određivanju carinske vrijednosti, njegovim općim uvodnim napomenama i napomenama za tumačenje utvrđenima u Prilogu I. tom sporazumu, u mjeri u kojoj se to odnosi na određivanje vrijednosti uvezene robe za carinske potrebe;

               (b)utvrđuju se u skladu sa Sporazumom o pravilima o podrijetlu, u mjeri u kojoj se to odnosi na utvrđivanje podrijetla robe;

               (c)ako je primjenjivo, u obzir se uzima sljedeće:

               –sudska praksa Suda Europske unije povezana s vrijednošću robe u carinske svrhe i podrijetlom robe,

               –instrumenti koje su prethodno donijeli Tehnički odbor za određivanje carinske vrijednosti i Tehnički odbor za pravila o podrijetlu i koji su još uvijek primjenjivi,

               –pravne odredbe Unije o vrijednosti robe u carinske svrhe i podrijetlu robe,

               –smjernice koji se odnose na vrijednost robe u carinske svrhe razvijene u okviru odjela za određivanje vrijednosti carinske stručne skupine,

               –smjernice koji se odnose na podrijetlo robe razvijene u okviru odjela za podrijetlo carinske stručne skupine,

               –svi drugi pravni akti ili smjernice povezane s određivanjem carinske vrijednosti i podrijetlom robe koje su razvili Vijeće ili Komisija.

               1.3.SMJERNICE

               (a)Unija, prema potrebi, nastoji poduprijeti donošenje savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija, informacija i savjeta u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu, ili sličnih akata koji se odnose na određivanje vrijednosti uvezene robe za carinske potrebe i utvrđivanje podrijetla robe, kako bi se na tehničkoj razini osigurala ujednačenost u tumačenju i primjeni Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti i Sporazuma o pravilima o podrijetlu.

               (b)Unija prema potrebi predlaže i priprema instrumente iz točke (a).

               2.Utvrđivanje stajališta koje u ime Europske unije treba zauzeti u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu, osnovanih pod okriljem WCO-a, u vezi s donošenjem savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija i sličnih akata o određivanju vrijednosti uvezene robe u carinske svrhe na temelju Sporazuma o određivanju carinske vrijednosti te donošenjem savjetodavnih mišljenja, informacija i savjeta te sličnih akata o utvrđivanju podrijetla robe u skladu sa Sporazumom o pravilima o podrijetlu.

               1.Prije svakog sastanka Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti ili Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu tijekom kojeg su ti odbori pozvani donositi savjetodavna mišljenja, komentare, objašnjenja, studije slučaja, studije, informacije i savjete ili slične akte koji proizvode pravne učinke za Uniju, poduzimaju se potrebni koraci kako bi se u stajalištu koje treba iznijeti u ime Unije uzele u obzir najnovije tehničke i druge relevantne informacije dostavljene Komisiji, u skladu s načelima, kriterijima i smjernicama utvrđenima u odjeljku I. Kako bi se očuvala prava Unije i interesi u okviru WCO-a, Komisija posvećuje posebnu pozornost dostupnosti radnih dokumenata u skladu s poslovnikom Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila.

               2.U tu svrhu i na temelju tih podataka Komisija Vijeću pravodobno prije svakog sastanka Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti i Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu iz točke 1. dostavlja pisani dokument u kojem se utvrđuju pojedinosti predloženog utvrđivanja stajališta Unije za raspravu i prihvaćanje pojedinosti stajališta koje treba iznijeti u ime Unije. Vijeće proučava dokumente Komisije u što kraćem roku.
                  Ako Vijeće ne prihvati određeni dio prijedloga, Komisija neće predstaviti stajalište Unije o tom dijelu Tehničkom odboru za određivanje carinske vrijednosti ili Tehničkom odboru za pravila o podrijetlu.

               3.Ako se stajalište Unije sadržajno razlikuje od savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija ili sličnih akata predloženih u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti ili od savjetodavnih mišljenja, informacija i savjeta ili sličnih akata predloženih u okviru Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu, Komisija u ime Unije izražava stajalište da predmetni akt ne zadovoljava konsenzus potreban za donošenje u Tehničkom odboru za određivanje carinske vrijednosti ili Tehničkom odboru za pravila o podrijetlu.

               4. Kako bi se očuvala prava Unije i izbjegla odluka o pitanju o kojem Vijeće ne može zauzeti stajalište prije nego što se od članova Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti ili Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu zatraži da izraze svoje konačno stajalište o donošenju savjetodavnih mišljenja, komentara, objašnjenja, studija slučaja, studija, informacija i savjeta ili sličnih akata, Komisija u ime Unije zahtijeva da se o predloženom aktu raspravlja u okviru Tehničkog odbora za određivanje carinske vrijednosti ili Tehničkog odbora za pravila o podrijetlu.

               ***


                              EUROPSKA
                              KOMISIJA
                                                     Bruxelles, 8.2.2022.
                                                     COM(2022) 41 final
                                                     2022/0029 (NLE)
                                           Prijedlog
                                      ODLUKE VIJEĆA
    o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti na 65. sjednici Komisije za opojne
   droge o uvrštavanju tvari u tablicu I. Konvencije Ujedinjenih naroda protiv nezakonite
                       trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima
HR                                                                                HR
 ---pagebreak---                                             OBRAZLOŽENJE
   1.        PREDMET PRIJEDLOGA
   Prijedlog se odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje u ime Unije treba zauzeti u
   Komisiji za opojne droge u vezi s predviđenim donošenjem izmjena tablica Konvencije
   Ujedinjenih naroda protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima iz
   1988. na temelju preporuka Međunarodnog odbora za kontrolu narkotika.
   2.        KONTEKST PRIJEDLOGA
   2.1.      Konvencija Ujedinjenih naroda protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i
             psihotropnim tvarima iz 1988.
   Konvencijom Ujedinjenih naroda protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim
   tvarima iz 1988. („Konvencija”) promiče se suradnja među strankama kako bi mogle
   djelotvornije rješavati različita pitanja povezana s nezakonitom trgovinom opojnim drogama i
   psihotropnim tvarima koja imaju međunarodnu dimenziju. U izvršavanju svojih obveza na
   temelju Konvencije stranke poduzimaju potrebne mjere, uključujući zakonodavne i
   administrativne mjere, u skladu s temeljnim odredbama svojih domaćih zakonodavnih
   sustava.
   Konvencija je stupila na snagu 11. studenoga 1990.
   EU1 i njegove države članice stranke su Konvencije.
   2.2.      Komisija za opojne droge
   Riječ je o komisiji Gospodarskog i socijalnog vijeća UN-a (ECOSOC) čije su funkcije i
   ovlasti, među ostalim, utvrđene u Konvenciji. Komisiju čine 53 države članice UN-a koje bira
   ECOSOC. Dvanaest država članica EU-a2 trenutačno su članice Komisije za opojne droge s
   pravom glasa. Unija ima status promatrača u Komisiji za opojne droge.
   Uzimajući u obzir primjedbe koje su dostavile stranke, primjedbe i preporuke Međunarodnog
   odbora za kontrolu narkotika, čija je procjena odlučujuća za znanstvena pitanja, te sve druge
   relevantne čimbenike, Komisija za opojne droge može dvotrećinskom većinom glasova svojih
   članova odlučiti o uvrštavanju neke tvari u tablice Konvencije.
   2.3.      Predviđeni akt Komisije za opojne droge
   Komisija za opojne droge treba na svojoj 65. sjednici od 14. do 18. ožujka 2022. donijeti
   odluke o uvrštavanju triju tvari u tablice Konvencije („predviđeni akti”), a to su 4-AP, boc-4-
   AP i norfentanil.
   U skladu s Konvencijom odluke Komisije za opojne droge postaju obvezujuće, osim ako
   stranka odluku podnese na preispitivanje ECOSOC-u u primjenjivom roku3. Odluke
   ECOSOC-a u takvim su predmetima konačne. Predviđeni akti postat će obvezujući za stranke
   u skladu s člankom 12. Konvencije, u čijim je relevantnim dijelovima navedeno sljedeće:
   1
           Odluka Vijeća od 22. listopada 1990. o sklapanju Konvencije Ujedinjenih naroda protiv nezakonite
           trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima u ime Europske ekonomske zajednice (SL L 326,
           24.11.1990., str. 56.).
   2
           Belgija, Njemačka, Španjolska, Francuska, Italija, Litva, Mađarska, Nizozemska, Austrija, Poljska,
           Slovenija i Švedska.
   3
           Članak 12. stavak 7. Konvencije UN-a iz 1988.
HR                                                     1                                                      HR
 ---pagebreak---    „Svaku odluku Komisije donesenu u skladu s ovim člankom glavni tajnik priopćuje svim
   državama i drugim tijelima koja su, ili imaju pravo postati, stranke ove Konvencije, i Odboru.
   Takva odluka postaje pravno obvezujuća za sve stranke 180 dana nakon njezina priopćavanja.
   Odluke Komisije donesene u skladu s ovim člankom podliježu preispitivanju Vijeća na
   zahtjev bilo koje stranke, a taj je zahtjev potrebno podnijeti u roku od 180 dana od datuma
   priopćavanja odluke. Zahtjev za preispitivanje šalje se glavnom tajniku zajedno sa svim
   relevantnim informacijama na kojima se temelji.
   Glavni tajnik dostavlja preslike zahtjeva za preispitivanje i relevantnih informacija Komisiji,
   Odboru i svim strankama pozivajući ih da svoje primjedbe dostave u roku od 90 dana. Sve
   zaprimljene primjedbe dostavljaju se Vijeću na razmatranje.
   Vijeće može potvrditi ili poništiti odluku Komisije. Obavijest o odluci Vijeća dostavlja se
   svim državama i drugim tijelima koja su, ili imaju pravo postati, stranke ove Konvencije,
   Komisiji i Odboru.”
   3.        STAJALIŠTE KOJE TREBA ZAUZETI U IME UNIJE
   Komisija je 2. veljače 2022. obaviještena o preporuci Međunarodnog odbora za kontrolu
   narkotika za uvrštavanje triju tvari u tablicu I. Konvencije, a to su 4-AP, boc-4-AP i
   norfentanil.
   Prema procjeni Međunarodnog odbora za kontrolu narkotika 4-AP, boc-4-AP i norfentanil
   često se upotrebljavaju u nezakonitoj proizvodnji fentanila i tvari sličnih fentanilu (tj.
   sintetičkih opioida). Postoje dokazi da količina i razmjer nezakonite proizvodnje tih opojnih
   droga i psihotropnih tvari ozbiljno ugrožavaju javno zdravlje ili uzrokuju ozbiljne socijalne
   probleme pa je stoga opravdano te tvari staviti pod međunarodnu kontrolu. Ujedno ne postoji
   zakonita uporaba predmetnih tvari 4-AP, boc-4-AP i norfentanila osim u malim količinama za
   istraživanje, razvoj i laboratorijsku analizu.
   Europska unija suočava se s problemima zbog nezakonite proizvodnje fentanila i tvari sličnih
   fentanilu. Te nezakonito proizvedene opojne droge i psihotropne tvari uzrokuju ozbiljne
   probleme za javno zdravlje te ozbiljne socijalne probleme u Uniji.
   Države članice Unije trebale bi stoga u Komisiji za opojne droge podržati uvrštavanje tih triju
   tvari (4-AP, boc-4-AP i norfentanil) u tablicu I. Konvencije.
   Izmjene u tablicama Konvencije izravno utječu na područje primjene prava Unije u području
   kontrole prekursora za droge jer se tvari koje se uvrštavaju u tablice Konvencije uključuju u
   pravo Unije4. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte kako bi se to osiguralo.
   4.        PRAVNA OSNOVA
   4.1.      Postupovna pravna osnova
   4.1.1.    Načela
   Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je
   donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo
   osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne
   učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.
   4
           Uredba Vijeća (EZ) br. 111/2005 od 22. prosinca 2004. o utvrđivanju pravila za nadzor trgovine
           prekursorima za droge između Unije i trećih zemalja (SL L 22, 26.1.2005., str. 1.) i Uredba (EZ)
           br. 273/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o prekursorima za droge (SL L 47,
           18.2.2004., str. 1.).
HR                                                    2                                                      HR
 ---pagebreak---    Članak 218. stavak 9. UFEU-a primjenjuje se neovisno o tome je li Unija članica tijela ili
   stranka sporazuma5.
   Pojmom „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaćeni su akti koji proizvode pravne učinke
   na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Njime su
   obuhvaćeni i instrumenti koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali
   „mogu presudno utjecati na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”6.
   4.1.2.    Primjena u ovom slučaju
   Komisija za opojne droge je tijelo osnovano na temelju sporazuma, odnosno na temelju
   Konvencije Ujedinjenih naroda protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim
   tvarima.
   Akt koji Komisija za opojne droge treba donijeti akt je koji proizvodi pravne učinke.
   Predviđeni akt bit će obvezujući na temelju međunarodnog prava u skladu s člankom 12.
   Konvencije Ujedinjenih naroda protiv nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim
   tvarima i može presudno utjecati na sadržaj sljedećeg zakonodavstva EU-a: Uredbe Vijeća
   (EZ) br. 111/2005 od 22. prosinca 2004. o utvrđivanju pravila za nadzor trgovine
   prekursorima za droge između Unije i trećih zemalja te Uredbe (EZ) br. 273/2004 Europskog
   parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o prekursorima za droge. To je stoga što izmjene u
   tablicama Konvencije izravno utječu na područje primjene prava Unije u području kontrole
   prekursora za droge jer se tvari koje se uvrštavaju u tablice Konvencije uključuju u pravo
   Unije.
   Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir Sporazuma;
   Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavak 9. UFEU-a.
   4.2.      Materijalna pravna osnova
   4.2.1.    Načela
   Materijalna pravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi
   o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojem se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni
   akt ima dva cilja ili dva elementa te ako se može utvrditi da je jedan od tih dvaju ciljeva ili
   elemenata glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a
   mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva
   glavni ili prevladavajući cilj ili element.
   4.2.2.    Primjena u ovom slučaju
   Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na zajedničku trgovinsku politiku.
   Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 207. UFEU-a.
   5
            Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka/Vijeće, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točka 64.
   6
            Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka/Vijeće, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točke od 61.
            do 64.
HR                                                       3                                                   HR
 ---pagebreak---    4.3.      Zaključak
   Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 207. u vezi s člankom 218. stavkom 9.
   UFEU-a.
            Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)
   Nije primjenjivo.
   •        Proporcionalnost
   Prijedlog je proporcionalan i ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva jer se
   odnosi samo na nove prekursore za droge koji su od interesa za Uniju.
   •        Odabir instrumenta
   U skladu s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a potrebna je odluka Vijeća kako bi se utvrdilo
   stajalište koja treba zauzeti u ime Unije u tijelu osnovanom na temelju međunarodnog
   sporazuma.
   5.        OBJAVA PREDVIĐENOG AKTA
   Ne primjenjuje se.
HR                                               4                                             HR
 ---pagebreak---                                                            2022/0029 (NLE)
                                                Prijedlog
                                          ODLUKE VIJEĆA
      o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti na 65. sjednici Komisije za opojne
     droge o uvrštavanju tvari u tablicu I. Konvencije Ujedinjenih naroda protiv nezakonite
                           trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. u
   vezi s člankom 218. stavkom 9.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:
   (1)      Unija je Odlukom Vijeća 90/611/EEZ pristupila Konvenciji Ujedinjenih naroda protiv
            nezakonite trgovine opojnim drogama i psihotropnim tvarima iz 1988. („Konvencija”),
            koja je zatim stupila na snagu 11. studenoga 1990.
   (2)      U skladu s člankom 12. stavcima od 2. do 7. Konvencije tvari se mogu uvrštavati u
            tablice Konvencije u kojima su navedeni prekursori za droge.
   (3)      Komisija za opojne droge trebala bi na svojoj 65. sjednici od 14. do 18. ožujka 2022. u
            Beču donijeti odluku o uvrštavanju triju novih tvari u tablicu I. Konvencije.
   (4)      Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Komisiji za opojne
            droge jer će odluka te komisije biti obvezujuća za Uniju i može presudno utjecati na
            sadržaj zakonodavstva Unije, odnosno na Uredbu Vijeća (EZ) br. 111/2005 od
            22. prosinca 2004. o utvrđivanju pravila za nadzor trgovine prekursorima za droge
            između Unije i trećih zemalja7 i Uredbu (EZ) br. 273/2004 Europskog parlamenta i
            Vijeća od 11. veljače 2004. o prekursorima za droge8.
   (5)      Na temelju procjene Međunarodnog odbora za kontrolu narkotika, tri tvari, 4-AP, boc-
            4-AP i norfentanil, često se upotrebljavaju u nezakonitoj proizvodnji fentanila i vrlo su
            pogodne za nezakonitu proizvodnju fentanila i niza tvari sličnih fentanilu, koje su vrlo
            snažni sintetički opioidi. Postoje dokazi da se količinom i razmjerom nezakonite
            proizvodnje fentanila i fentanilu sličnih tvari ozbiljno ugrožava javno zdravlje ili
            uzrokuju ozbiljni socijalni problemi te je stoga nužno uključivanje tih tvari u sustave
            međunarodnog nadzora.
   (6)      Stoga je Međunarodni odbor za kontrolu narkotika 2. veljače 2022. uputio preporuku
            Komisiji za opojne droge da se 4-AP, boc-4-AP i norfentanil uvrste u tablicu I.
            Konvencije.
   (7)      Nezakonito proizvedenim fentanilom i fentanilu sličnim tvarima u određenim se
            državama članicama uzrokuju ozbiljni problemi za javno zdravlje i socijalni problemi.
   7
            SL L 22, 26.1.2005., str. 1.
   8
            SL L 47, 18.2.2004., str. 1.
HR                                                   5                                                HR
 ---pagebreak---    (8)     Odluka o uvrštavanju tvari u tablicu I. Konvencije u isključivoj je nadležnosti Unije.
           Unija ima status promatrača u Komisiji za opojne droge u kojoj trenutačno 12 država
           članica Unije ima status člana s pravom glasa.
   (9)     Djelujući zajednički u interesu Unije, stajalište Unije izražavaju države članice koje su
           članice Komisije za opojne droge.
   (10)    Stoga bi države članice Unije trebale u Komisiji za opojne droge zauzeti stajalište o
           uvrštavanju 4-AP-a, boc-4-AP-a i norfentanila u tablicu I. Konvencije,
   DONIJELO JE OVU ODLUKU:
                                               Članak 1.
   Stajalište koje u ime Unije trebaju zauzeti države članice na 65. sjednici Komisije za opojne
   droge od 14. do 18. ožujka 2022. navedeno je u nastavku:
   4-AP, boc-4-AP i norfentanil treba uvrstiti u tablicu I. Konvencije.
                                               Članak 2.
   Stajalište iz članka 1. izražavaju države članice Unije koje su članice Komisije za opojne
   droge, djelujući zajednički u interesu Unije.
                                               Članak 3.
   Ova je Odluka upućena državama članicama.
   Sastavljeno u Bruxellesu,
                                                 Za Vijeće
                                                 Predsjednik
HR                                                 6                                                 HR


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 9.2.2022.
            COM(2022) 38 final
            2022/0025(NLE)

            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Međunarodnog centra za rješavanje ulagačkih sporova (ICSID)

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku kojom se utvrđuje stajalište koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Upravnog vijeća Međunarodnog centra za rješavanje ulagačkih sporova (ICSID) u vezi s predviđenim donošenjem izmijenjenih pravila ICSID-a
                  1
               . Donošenje će imati pravne učinke na ugovornu praksu Europske unije u području rješavanja ulagačkih sporova.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Poseban interes Europske unije u ICSID-u

               ICSID trenutačno ima 155 država ugovornica, od kojih je 26 država članica Unije. Europska unija nije članica ICSID-a. Međutim, Europska unija uvrštava ICSID-ova arbitražna pravila i arbitražna pravila u kontekstu dodatnih mogućnosti u sve svoje sporazume o trgovini i ulaganjima koji obuhvaćaju pravila o zaštiti ulaganja
                  2
               . Prema tim sporazumima ICSID-ova pravila mogu se primjenjivati na ulagačke sporove koje ulagači iz EU-a pokrenu protiv trećih zemalja, koje ulagači izvan EU-a pokrenu protiv država članica EU-a ili, prema predloženim izmjenama, u sporovima pokrenutima protiv Unije na temelju ICSID-ovih arbitražnih pravila u kontekstu dodatnih mogućnosti. Stoga Unija ima poseban interes u pogledu reforme pravila ICSID-a.

               2.2.ICSID

               ICSID je institucija koja je dio Grupe Svjetske banke. Te je neovisna i depolitizirana institucija za rješavanje sporova. Ciljevi ICSID-a su sljedeći:

               (a)nuditi mehanizam za rješavanje sporova između ulagača i države mirenjem, arbitražom ili utvrđivanjem činjenica;

               (b)voditi te sporove; i

               (c)promicati međunarodna ulaganja izgradnjom povjerenja u postupak rješavanja sporova.

               ICSID-ov mehanizam za rješavanje sporova dostupan je za sporove između ulagača i države te sporove između država na temelju ugovora o ulaganjima i trgovinskih sporazuma, nacionalnih zakona o ulaganju i ugovora o ulaganjima sklopljenima između država i stranih ulagača. ICSID djeluje i kao administrativna služba.

               2.3.Predviđeni akti ICSID-a

               Tajništvo ICSID-a pokrenulo je 2018. postupak savjetovanja o reformi pravila Centra. Od 2018. do 2021. vodile su se intenzivne rasprave između Tajništva i država članica ICSID-a na temelju niza od pet nacrta revidiranih pravila. Europska unija, koju zastupa Europska komisija, aktivno sudjeluje u postupku savjetovanja, usklađuje stajališta država članica EU-a i dosljedno dostavlja primjedbe o nacrtima tekstova u ime EU-a i njegovih država članica. Kao rezultat tog postupka, Upravno vijeće glasovat će o sljedećim izmjenama i novim tekstovima, koji će imati pravne učinke na ugovornu praksu Europske unije, pisanim postupkom čiji se završetak planira 21. ožujka 2022.

               2.3.1.
                     Izmjene postupaka u okviru Konvencije ICSID-a

               Izmjene obuhvaćaju izmjene ICSID-ovih administrativnih i financijskih pravila, ICSID-ovih institucijskih pravila, ICSID-ovih arbitražnih pravila i ICSID-ovih pravila mirenja.

               Među glavnim su bitnim izmjenama nova obveza navođenja opisa vlasništva i kontrole nad ulaganjem u zahtjevu za arbitražu ili mirenje, obveza otkrivanja financiranja koje osigurava treća strana, poboljšana pravila o diskvalifikaciji arbitara, troškovi postupka, rano odbacivanje neutemeljenih tužbi, odvajanje postupaka te revidirani rokovi. Uvedena je nova odredba koja se izričito odnosi na zahtjeve za plaćanje jamstva za troškove. Transparentnost postupaka povećana je koliko god je to bilo moguće bez izmjene Konvencije ICSID-a. Predložena su i nova pravila za ubrzani arbitražni postupak.

               2.3.2. Izmjene postupaka u kontekstu dodatnih mogućnosti

               Izmjene obuhvaćaju izmjene ICSID-ovih pravila o dodatnim mogućnostima, ICSID-ovih administrativnih i financijskih pravila u kontekstu dodatnih mogućnosti, ICSID-ovih arbitražnih pravila u kontekstu dodatnih mogućnosti i ICSID-ovih pravila mirenja u kontekstu dodatnih mogućnosti.

               Moguće područje primjene pravila o dodatnim mogućnostima prošireno je na ulagačke sporove u kojima ni tuženik ni država tužitelja nisu ugovorne stranke ICSID-a te na sporove koji obuhvaćaju organizacije za regionalnu gospodarsku integraciju. Osim toga, većina izmjena arbitražnih pravila i pravila mirenja ICSID-a primijenjena je i na pravila ICSID-a o dodatnim mogućnostima, u kojima su odredbe o transparentnosti nešto ambicioznije.

               2.3.3. Izmjene ICSID-ovih postupaka utvrđivanja činjenica

               Izmjene se odnose na ICSID-ova pravila utvrđivanja činjenica te na ICSID-ova administrativna i financijska pravila utvrđivanja činjenica. Predložena su ažurirana i samostalna pravila utvrđivanja činjenica na temelju kojih stranke u sporu mogu od Odbora za utvrđivanje činjenica zajednički zatražiti da provede određeni postupak utvrđivanja činjenica.

               2.3.4. Prijedlog novih pravila posredovanja ICSID-a

               Predložena su nova pravila posredovanja ICSID-a te pripadajuća administrativna i financijska pravila kao odgovor na zahtjeve država i ulagača da se povećaju kapaciteti za posredovanje. Pravila posredovanja imaju široko područje primjene i mogu se, uz pristanak, primijeniti na sve postupke posredovanja povezane s ulaganjima koji obuhvaćaju državu ili organizaciju za regionalnu gospodarsku integraciju.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Izmjene o kojima će glasovati Upravno vijeće ICSID-a odnose se na neke od nedostataka utvrđenih u postojećem sustavu rješavanja sporova između ulagača i države. Valja napomenuti da, usporedno s postupkom reforme ICSID-a, Europska unija i njezine države članice rade na uspostavi stalnog multilateralnog suda za ulaganja koji bi postojeći sustav arbitraže o ulaganjima zamijenio trajnim mehanizmom. Rad na uspostavi multilateralnog suda za ulaganja trenutačno se odvija u okviru Komisije Ujedinjenih naroda za međunarodno trgovačko pravo (UNCITRAL), a njegov se dovršetak očekuje 2026. Europska unija smatra da će samo stalni sud za ulaganja u dostatnoj mjeri i sveobuhvatno riješiti sve probleme koji proizlaze iz trenutačnog sustava ad hoc arbitraže o ulaganjima. No dok se multilateralni sud ne uspostavi, i dalje će se primjenjivati trenutačni sustav arbitraže o ulaganjima pa sva poboljšanja njegovih pravila treba pozdraviti. Vijeće bi stoga trebalo podržati predložene izmjene pravila ICSID-a.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               U članku 218. stavku 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) navodi se: „Vijeće na prijedlog Komisije ili Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku donosi odluku kojom se suspendira primjena sporazuma i utvrđuju stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma.”

               Kao prvo, člankom 218. stavkom 9. UFEU-a zahtijeva se postojanje tijela osnovanog na temelju međunarodnog sporazuma koje ima ovlasti utvrđivati pravila ili donositi odluke u kontekstu tog sporazuma. Sintagma „tijelo osnovano na temelju sporazuma” upućuje na zaključak da se „primjena te odredbe odnosi na stajališta koja u ime Unije treba zauzeti u okviru njezina sudjelovanja, putem njezinih institucija ili eventualno posredstvom njezinih država članica koje zajednički djeluju u njezinu interesu, u donošenju takvih akata unutar dotičnog međunarodnog tijela.”
                  3

               Članak 218. stavak 9. UFEU-a primjenjuje se neovisno o tome je li Europska unija članica tog tijela ili stranka tog sporazuma
                  4
               . Sud je naveo da „[k]ad je područje o kojem je riječ u nadležnosti Unije […] nesudjelovanje Unije u međunarodnom sporazumu o kojem je riječ ne sprječava je da provodi tu nadležnost utvrđujući, u okviru svojih institucija, stajalište koje u njezino ime treba donijeti u tijelu osnovanom na temelju tog sporazuma, osobito preko država članica stranaka tog sporazuma koje djeluju solidarno u njezinom interesu”
                  5
               .

               4.1.2.Primjena na ovaj predmet

               Predviđeni akti o izmjeni pravila ICSID-a u skladu su s tim načelima.

               Kao prvo, Upravno vijeće ICSID-a, odnosno tijelo koje glasuje o izmjenama, tijelo je osnovano na temelju sporazuma, u skladu s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a. Trenutačni članak 7. Konvencije ICSID-a i 7. pravilo ICSID-ovih administrativnih i financijskih pravila utvrđuju ulogu Upravnog vijeća u, među ostalim, izmjenama pravila ICSID-a. Upravo vijeće ima ovlasti utvrđivati pravila ili donositi odluke u kontekstu sporazumâ ICSID-a. Upravno vijeće ne djeluje neovisno o strankama, već putem svojih država ugovornica (vidjeti članak 4. stavak 1. Konvencije ICSID-a).

               Kao drugo, predviđeni akti su „akti koji proizvode pravne učinke” u skladu s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a. ICSID-ov mehanizam za rješavanje sporova primjenjuje se u međunarodnim sporazumima o zaštiti ulaganja Europske unije i njezinih država članica
                  6
               . Konkretno, nakon donošenja izmjena ICSID-ova pravila o dodatnim mogućnostima moći će se primjenjivati u sporovima pokrenutima protiv Europske unije u kojima su mjere koje je donijela Unija predmet spora i u kojima bi Unija imala ulogu tuženika. Stoga izmjene ICSID-ovih pravila proizvode pravne učinke na funkcioniranje i primjenu međunarodnih sporazuma koje je sklopila Unija te na vođenje sudskih postupaka u kojima je Unija stranka.

               Ukratko, Komisija traži od Vijeća da donese stajalište Unije u pogledu predviđenih akata kako bi države članice koje su ugovorne stranke Konvencije ICSID-a te djeluju zajednički u interesu Unije mogle iznijeti stajalište Unije u Upravnom vijeću ICSID-a. Postupovna pravna osnova za predloženu odluku je članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. „Ustaljena je sudska praksa da se odabir pravne osnove mjere Zajednice mora temeljiti na objektivnim elementima koji podliježu sudskom nadzoru, među kojima su osobito cilj i sadržaj te mjere.”
                  7

               4.2.2.Primjena na ovaj predmet

               Glavni cilj predviđenih akata odnosi se na ažuriranje i izmjenu postojećih pravila ICSID-a, tj. reformu pravila o rješavanju ulagačkih sporova kojima se Europska unija i njezine države članice služe u više sporazuma EU-a.

               U skladu s člankom 207. UFEU-a izravna strana ulaganja dio su zajedničke trgovinske politike Europske unije. Međunarodni sporazumi EU-a i država članica EU-a u kojima se upućuje na pravila ICSID-a štite izravna strana ulaganja i doneseni su (odnosno, u slučaju sporazuma o ulaganjima država članica EU-a, odobreni
                  8
               ) na temelju članka 207. UFEU-a. Prema mišljenju Suda Europske unije izravna strana ulaganja u isključivoj su nadležnosti Unije, dok su neizravna strana ulaganja i rješavanje ulagačkih sporova u podijeljenoj nadležnosti Unije i njezinih država članica
                  9
               .

               Stoga bi materijalna pravna osnova predložene odluke trebao biti članak 207. stavak 4. prvi podstavak UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 207. stavak 4. prvi podstavak UFEU-a u vezi s njegovim člankom 218. stavkom 9.

               5.Objava predviđenog akta

               S obzirom na to da je reforma rješavanja sporova između ulagača i države u javnom interesu te u skladu s predanošću Unije transparentnosti, primjereno je objaviti Odluku Vijeća nakon završetka glasovanja u Upravnom vijeću ICSID-a 21. ožujka 2022.

               2022/0025 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Međunarodnog centra za rješavanje ulagačkih sporova (ICSID)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s njegovim člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Upravno vijeće ICSID-a glasovat će o izmjenama pravila ICSID-a, koje će imati pravne učinke za potrebe članka 218. stavka 9. UFEU-a, pisanim postupkom čiji se završetak planira 21. ožujka 2022.

               (2)Europska unija nije članica ICSID-a. Međutim, Europska unija dosljedno uvrštava pravila ICSID-a, upućivanjem na njih, u svoje sporazume o trgovini i ulaganjima koji obuhvaćaju pravila o zaštiti ulaganja i rješavanju ulagačkih sporova.

               (3)U mišljenju 2/15 od 16. svibnja 2017.
                  10
                Sud Europske unije pojasnio je da su izravna strana ulaganja u isključivoj nadležnosti Unije, dok su neizravna strana ulaganja i rješavanje ulagačkih sporova u podijeljenoj nadležnosti Unije i njezinih država članica.

               (4)Nakon reforme ICSID-ova pravila o dodatnim mogućnostima moći će se primjenjivati u sporovima pokrenutima protiv organizacija za regionalnu gospodarsku integraciju, kao što je Europska unija. Osim toga, Unija se pravilima ICSID-a koristi u svojim ugovorima, a mogu ih koristiti i ulagači iz Unije u predmetima pokrenutima protiv trećih zemalja, ulagači izvan Unije u predmetima protiv država članica Unije ili sama Unija ako su ispunjeni odgovarajući zahtjevi iz Konvencije ICSID-a
                  11
               . Stoga će izmjene pravila ICSID-a imati pravne učinke na funkcioniranje i primjenu međunarodnih sporazuma koje je sklopila Unija te na vođenje sudskih postupaka u kojima je Unija stranka. Unija stoga ima poseban interes u pogledu reforme pravila ICSID-a.

               (5)Dvadeset šest država članica Unije članice su ICSID-a. Te države članice mogu sudjelovati u radu Upravnog vijeća i glasovati o izmjeni pravila u kontekstu pisanog postupka.

               (6)Stoga bi Vijeće trebalo donijeti stajalište Unije u pogledu predviđenih izmjena pravila ICSID-a kako bi države članice koje su ugovorne stranke Konvencije ICSID-a te djeluju zajednički u interesu Unije mogle iznijeti stajalište Unije u Upravnom vijeću ICSID-a.

               (7)Kad je riječ o postupcima u okviru Konvencije ICSID-a, izmjenama se ažuriraju i razrađuju ICSID-ova administrativna i financijska pravila, ICSID-ova institucijska pravila, ICSID-ova arbitražna pravila i ICSID-ova pravila mirenja. Izmjenama će se, među ostalim, povećati transparentnost postupaka, razjasniti odredbe o ranom odbacivanju neutemeljenih tužbi i jamstvu za troškove te uvesti obveze otkrivanja financiranja koje osigurava treća strana.

               (8)Kad je riječ o postupcima u kontekstu dodatnih mogućnosti ICSID-a, izmjenama se ažuriraju i razrađuju ICSID-ova administrativna i financijska pravila u kontekstu dodatnih mogućnosti, ICSID-ova arbitražna pravila u kontekstu dodatnih mogućnosti i ICSID-ova pravila mirenja u kontekstu dodatnih mogućnosti. Većina izmjena postupaka u okviru Konvencije ICSID-a primijenit će se i na ICSID-ova pravila o dodatnim mogućnostima. Osim toga, područje primjene postupaka u kontekstu dodatnih mogućnosti proširit će se, među ostalim, i na sporove koji obuhvaćaju organizacije za regionalnu gospodarsku integraciju.

               (9)Kad je riječ o ICSID-ovim postupcima utvrđivanja činjenica, predloženim izmjenama ažuriraju se i razrađuju samostalna ICSID-ova pravila utvrđivanja činjenica te ICSID-ova administrativna i financijska pravila utvrđivanja činjenica.

               (10)Kad je riječ o posredovanju u okviru ICSID-a, prijedlogom reforme utvrđuju se nova ICSID-ova pravila posredovanja te ICSID-ova administrativna i financijska pravila posredovanja.

               (11)Komisija je, u suradnji s vladama država članica koje su ugovorne stranke Konvencije ICSID-a, preuzela vodeću ulogu u pregovorima o ažuriranim pravilima na temelju dogovorenih stajališta Unije. Izmjenama se rješavaju postojeći problemi utvrđeni u pogledu aktualnog sustava za rješavanje sporova između ulagača i države te se znatno poboljšavaju pravila i propisi ICSID-a.

               (12)Stajalištem koje treba donijeti u ime Unije na temelju ove Odluke ne dovodi se u pitanje glavni cilj Unije i njezinih država članica da se uspostavi stalni multilateralni sud za ulaganja koji bi postojeći sustav arbitraže o ulaganjima zamijenio trajnim mehanizmom.

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Djelujući zajednički u interesu Unije, države članice koje su ugovorne stranke Konvencije ICSID-a prihvaćaju izmjene pravila ICSID-a pisanim postupkom glasovanja koji je predsjednik Upravnog vijeća ICSID-a pokrenuo 20. siječnja 2022.

               Članak 2.

               Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije nakon dovršetka postupka glasovanja u Upravnom vijeću ICSID-a.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena državama članicama koje su ugovorne stranke Konvencije ICSID-a.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Tj. ICSID-ovih administrativnih i financijskih pravila, institucijskih pravila, arbitražnih pravila, pravila mirenja, pravila o dodatnim mogućnostima, administrativnih i financijskih pravila o dodatnim mogućnostima, arbitražnih pravila u kontekstu dodatnih mogućnosti, pravila mirenja u kontekstu dodatnih mogućnosti, pravila utvrđivanja činjenica, administrativnih i financijskih pravila utvrđivanja činjenica, pravila posredovanja, administrativnih i financijskih pravila posredovanja.

                     (2)

                        Vidjeti članak 8.23(2) Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma između EU-a i Kanade (CETA), članak 3.33(2) Sporazuma o zaštiti ulaganja između EU-a i Vijetnama te članak 3.6(1) Sporazuma o zaštiti ulaganja između EU-a i Singapura. Člankom 26. Ugovora o energetskoj povelji, kojeg je Unija stranka, također se predviđa primjena pravila ICSID-a.

                     (3)

                        Presuda Suda od 6. listopada 2015., Vijeće protiv Komisije, C-73/14, ECLI:EU:C:2015:663, t. 63.

                     (4)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 64.

                     (5)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 52.

                     (6)

                        Vidjeti članak 8.23(2) Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma između EU-a i Kanade (CETA), članak 3.33(2) Sporazuma o zaštiti ulaganja između EU-a i Vijetnama te članak 3.6(1) Sporazuma o zaštiti ulaganja između EU-a i Singapura. Člankom 26. Ugovora o energetskoj povelji, kojeg je Unija stranka, također se dopušta primjena pravila ICSID-a.

                     (7)

                        Presuda Suda od 12. prosinca 2002., Komisija protiv Vijeća, C-281/01, ECLI:EU:C:2002:761, t. 33.

                     (8)

                        Uredba (EU) br. 1219/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o uspostavi prijelaznih aranžmana za bilateralne sporazume o ulaganjima između država članica i trećih zemalja.

                     (9)

                        Mišljenje Suda od 16. svibnja 2017., 2/15, ECLI:EU:C:2017:376, točka 293.

                     (10)

                        Mišljenje Suda 2/15 od 16. svibnja 2017., ECLI:EU:C:2017:376.

                     (11)

                        Za Uniju to trenutačno nije moguće jer organizacije za regionalnu gospodarsku integraciju ne mogu biti članice ICSID-a ako se ne izmijeni Konvencija ICSID-a.