               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.3.2018.
            COM(2018) 85 final
            2018/0040(COD)
            Prijedlog
            UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o izmjeni Uredbe (EU) br. 952/2013 radi produljenja prijelazne uporabe sredstava koja nisu tehnike elektroničke obrade podataka predviđene Carinskim zakonikom Unije

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Odredbe Carinskog zakonika Unije
                  1
                (dalje u tekstu „Zakonik”) primjenjuju se od 1. svibnja 2016. Važan je cilj Zakonika prelazak na potpunu uporabu elektroničkih sustava za interakcije između gospodarskih subjekata i carinskih tijela te među carinskim tijelima, i prestanak primjene postupaka na temelju papirnatih dokumenata.

               Zakonikom je predviđeno da bi različiti carinski postupci trebali biti obuhvaćeni elektroničkim sustavima i istodobno se propisuje da se pojedinosti i planiranje takvih sustava trebaju utvrditi u posebnom programu rada. U programu rada za CZU
                  2
                navedeno je planiranje za ukupno sedamnaest elektroničkih sustava u okviru CZU-a na temelju višegodišnjeg strateškog plana za sve projekte elektroničkih carinskih sustava, koji se izrađuje i redovito ažurira u skladu s Odlukom Europskog parlamenta i Vijeća iz 2008.
                  3
                Sustavi se mogu razvrstati u dvije kategorije:

               (a)četrnaest transeuropskih sustava, što uključuje sustave s nacionalnim komponentama koje razvijaju države članice i

               (b)tri nacionalna sustava koje države članice moraju samostalno razviti ili modernizirati.

               U članku 278. Zakonika propisano je da je za carinske postupke dopušteno upotrebljavati postojeće elektroničke sustave i sustave na temelju papirnatih dokumenata sve do uvođenja svih novih elektroničkih sustava predviđenih Zakonikom. U članku je utvrđeno da najkasnije do kraja 2020. mora prestati primjena tih prijelaznih odredaba. U skladu s tim rokom, programom rada utvrđeni su postupni planovi za dovršetak rada na elektroničkim sustavima do 2020.

               Komisija i države članice na dobrom su putu da na vrijeme dovrše veći dio rada na elektroničkim sustavima. U 2017. u predviđenim su rokovima uvedena tri od sedamnaest sustava i dovršena je prva faza još jednog sustava. Točnije, gotovo osamdeset posto rada Komisije na transeuropskim sustavima predviđenima u okviru programa rada bit će dovršeno do tog roka. Međutim, iako će većina sustava biti dovršena do 2020., posljednje faze razvoja informacijskih sustava često najdulje traju pa će neki sustavi biti samo djelomično dovršeni. Postoji niz prepreka i za Komisiju i za države članice u radu na uvođenju sedamnaest elektroničkih sustava. Te prepreke nije bilo moguće predvidjeti u trenutku utvrđivanja roka i uključuju sljedeće:

               ·neizbježna kašnjenja u dovršavanju projektiranja elektroničkih sustava. Pri utvrđivanju roka do 2020. bilo je predviđeno da će se pravila kojima se dopunjuje i provodi Carinski zakonik Unije (Delegirana uredba o CZU-u
                  4
               , Provedbena uredba o CZU-u
                  5
                i Prijelazna delegirana uredba o CZU-u
                  6
               ) donijeti vrlo brzo nakon donošenja Carinskog zakonika Unije u 2013., kako bi se njihove odredbe mogle uzeti u obzir u razvoju informatičkih sustava. Međutim, rasprave su potrajale dulje od očekivanog pa su akti u konačnom obliku doneseni tek krajem 2015. i početkom 2016. To je kašnjenje dovelo do kašnjenja u izradi funkcionalnih i tehničkih specifikacija za velik broj tih elektroničkih sustava;

               ·opsežnost rada na međusobnom povezivanju sedamnaest elektroničkih sustava diljem EU-a i posebna složenost određenih elektroničkih sustava. Ti su elementi došli do izražaja tek nakon početka rada na funkcionalnim i tehničkim specifikacijama za sustave. Potpuni uvid u situaciju na temelju rada na specifikacijama naveo je Komisiju i države članice na zaključak da je u nekim slučajevima nužno preispitivanje predviđenog roka dovršetka sustava. To je posebno očito za one elektroničke sustave za koje će se specifikacije dovršiti tek u 2018.;

               ·poteškoće u usklađivanju podataka. Od donošenja delegirane i provedbene uredbe u tijeku je intenzivan rad na usklađivanju podataka koje pružaju gospodarski subjekti. Taj je element ključan za interoperabilnost različitih elektroničkih sustava u okviru CZU-a, za usklađenu primjenu pravnih pravila i za suradnju s drugim javnim službama koje djeluju u pograničnim područjima. Usklađivanjem podataka s međunarodnim podatkovnim modelima poput modela Svjetske carinske organizacije osigurava se i bolje povezivanje s informacijskim sustavima trećih zemalja, čime se znatno olakšava trgovina. Međutim, taj rad podrazumijeva veće ulaganje od očekivanog u smislu vremena i financijskih sredstava za potpuno reprogramiranje nekih od postojećih elektroničkih sustava;

               ·redoslijed. Pri planiranju realističnih rokova i troškova posebna se pozornost mora usmjeriti na utjecaj predloženih elektroničkih promjena na okružje carine i trgovine. Budući da su elektronički sustavi međusobno usko povezani, važno je uvesti ih ispravnim redoslijedom kako bi se osiguralo uvažavanje međuovisnosti i uvođenje promjena za uprave i trgovinu na strukturiran i dosljedan način.

               Zbog svih tih razloga potrebno je odrediti kasniji rok za potpuno dovršenje rada na nekim sustavima (najkasnije do 2025.). Tim će se rokom osigurati neometano uvođenje većine sustava do 2020. i kasnije uvođenje preostalih sustava u odgovarajućem redoslijedu tijekom razdoblja od 2021. do 2025. Polovina sustava čije će se uvođenje odgoditi već postoji i potrebno ih je samo modernizirati u skladu s CZU-om, a druga su polovina novi sustavi.

               Sustavi koji će se odgoditi su:

               ·modernizacije u kojima je glavni tehnički izazov usklađivanje podataka, to jest modernizacija sustava kontrole uvoza (ICS), novog kompjuteriziranog provoznog sustava (NCTS), automatiziranog sustava izvoza (AES) i nacionalnog sustava izvoza zajedno s izvoznom komponentom nacionalnog sustava za posebne postupke i

               ·tri nova sustava osmišljena za primjenu inovativnih karakteristika Zakonika, to jest sustavi centraliziranog carinjenja za uvoz, dokaza o statusu iz Unije i upravljanja osiguranjima.

               Odgoda roka za uvođenje tih elektroničkih sustava do 2025. proturječna je članku 278. Zakonika kojim se upotreba sredstava za razmjenu i pohranu podataka osim planiranih elektroničkih sustava dopušta do 2020. Stoga je nužno produljiti rok iz članka 278. imajući u vidu sustave čije će se uvođenje odgoditi. Nadalje, potrebno je brzo djelovanje kako bi se zajamčila pravna sigurnost; poduzeća i carinske uprave imali bi velike poteškoće ako određeni sustavi ne bi bili uvedeni do 2020. i istodobno se zakonom zabrani nastavak primjene prijelaznih mjera.

               Budući da državama članicama i poduzećima trebaju u prosjeku dvije godine za donošenje mjera za svaki elektronički sustav, Komisija mora pružiti sigurnost do 2018. u pogledu ponovnog planiranja uvođenja određenih sustava i odgovarajućeg produljenja primjene prijelaznih odredaba nakon 2020., to jest do 2025.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

               Izmjena članka 278. Zakonika dosljedna je kalendaru planiranja za informacijske tehnologije u višegodišnjem strateškom planu te će se donošenjem nove provedbene odluke Komisije na temelju te izmjene ubrzo ažurirati program rada za Zakonik.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Pravna je osnova članak 33. i članak 207. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) (carinska suradnja i zajednička trgovinska politika).

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

               Prijedlog je u isključivoj nadležnosti EU-a u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (e) UFEU-a. •Proporcionalnost

               Prijedlog ne obuhvaća razvoj novih politika u usporedbi sa zakonodavnim aktom koji se njime mijenja; samo se jedna odredba tog zakonodavnog akta mijenja radi produljenja roka primjene prijelaznih mjera u pogledu malog broja carinskih postupaka kako bi se na bolji način osigurao postojeći odabir politika (postupan prijelaz u elektroničko okružje). Budući da je Zakonik pravni akt EU-a, može se izmijeniti samo jednakovrijednim pravnim aktom. Države članice ne mogu pojedinačno djelovati u tom području.

               •Odabir instrumenta

               Radi rješavanja prethodno navedenog problema Komisija predlaže izmjenu članka 278. Zakonika kojom bi se omogućilo produljenje primjene prijelaznih odredaba za razmjenu i pohranu informacija (to jest postojećih elektroničkih sustava i sustava na temelju papirnatih dokumenata) nakon 2020. za carinske postupke obuhvaćene elektroničkim sustavima koji se neće uvesti do 2020.

               Predloženom se izmjenom zadržava rok do 2020. iz članka 278., no istodobno se izmjenom predviđa produljeni rok do 2025. za carinske postupke obuhvaćene prethodno navedenim elektroničkim sustavima koji neće biti operativni do 2020.

               3.SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               Savjetovanja s dionicima

               Komisija je provela opsežna savjetovanja s državama članicama i uvažila njihovu zabrinutost zbog potrebe za realističnijim rokovima za razvoj elektroničkih sustava iz Carinskog zakonika Unije i zbog potrebe za nastavkom primjene prijelaznih odredaba za razmjenu carinskih podataka nakon važećeg roka do 2020. Ta su pitanja detaljno razmotrena na sastancima Komisije s predstavnicima država članica 31. ožujka 2017. i 29. – 30. lipnja 2017., kao i tijekom pisanih i bilateralnih savjetovanja. Komisija je usto državama članicama uputila detaljan upitnik radi dobivanja informacija o tome koji su sustavi čije bi se uvođenje trebalo odgoditi, ako smatraju da takvi postoje.  Odgovori država članica na upitnik uzeti su u obzir u predloženom novom roku i novom rasporedu uvođenja elektroničkih sustava.

               Komisija se ujedno savjetovala i s predstavnicima trgovine na forumu

                  Kontaktne skupine za trgovinu

               , stručne skupine koja okuplja predstavnike iz različitih trgovinskih udruženja, tijekom njezinih plenarnih sastanaka 27. travnja 2017. i 12. srpnja 2017. Poduzeća trebaju realistične rokove i složila su se s nužnim produljenjem primjene prijelaznih odredaba za razmjenu i pohranu carinskih informacija u pogledu elektroničkih sustava koji će biti spremni tek nakon 2020.

               Procjena učinka

               Za ovu inicijativu nije potrebna procjena učinka jer ne obuhvaća odabir politika. Inicijativom se samo predlaže produljenje primjene prijelaznih odredaba koje su već predviđene u Carinskom zakoniku Unije. Tim će se produljenjem zapravo osigurati neometana i manje narušavajuća provedba odabira politike iz Zakonika, za postupan prijelaz na potpunu uporabu elektroničkih sustava za interakcije između gospodarskih subjekata i carinskih tijela te među carinskim tijelima, i za prestanak primjene postupaka na temelju papirnatih dokumenata.

               Komisija je donijela izvješće
                  7
                o dosadašnjoj provedbi i učinku Carinskog zakonika Unije, uključujući njegove elektroničke sustave, u kojem su navedene pojedinosti o okolnostima kašnjenja provedbe nekih elektroničkih sustava.

               Primjerenost propisa i pojednostavnjivanje

               Cilj je Zakonika osigurati prijelaz na potpuno elektroničko okružje za sve carinske postupke kako bi se osigurao okvir EU-a za carinu prilagođen suvremenoj trgovinskoj stvarnosti, čime bi se poboljšala konkurentnost europskih poduzeća i istodobno bolje zaštitili financijski i gospodarski interesi Unije i država članica te sigurnost i zaštita potrošača u EU-u. Međutim, rok za uspostavu svih sedamnaest relevantnih elektroničkih sustava do 2020. uzrokuje znatan pritisak na sve uključene subjekte – države članice, Komisiju i poslovnu zajednicu. Predložena odgoda uspostave manjeg broja sustava pomoći će usmjeriti pažnju na osiguravanje djelotvornog uvođenja ostalih sustava do 2020. Štoviše, odgoda se može urediti ovom izmjenom pravnog okvira, čime bi se dopustio nastavak primjene važećih prijelaznih odredaba nakon 2020. u pogledu carinskih pitanja koja se obrađuju elektroničkim sustavima čija će se primjena odgoditi. Točnije, ti postojeći mehanizmi u nekim slučajevima već uključuju elektroničke sustave pa se odredbama Zakonika jednostavno osigurava njihova modernizacija. Stoga se odgodom roka za uvođenje određenih informacijskih sustava neće dovesti u pitanje ostvarivanje ciljeva iz Carinskog zakonika Unije.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Mogućnost upotrebe alternativnih sredstava za razmjenu i pohranu informacija za određene elektroničke sustave CZU-a neće imati utjecaj na proračun u kratkom roku. Pružanjem pravne zaštitne mjere za mali broj elektroničkih sustava koji će se uvesti nakon 2020., ovom se inicijativom tijekom sljedeće dvije godine omogućuje usmjeravanje na aktivnosti kojima se osigurava dovršetak većine sustava do 2020. Inicijativom se na taj način pomaže u ostvarivanju ciljeva CZU-a uključujući bolju zaštitu financijskih sredstava EU-a.

                  Kako bi se osigurao nastavak rada na razvoju elektroničkih sustava u okviru CZU-a nakon 2025., bit će potrebna financijska sredstva iz sljedeće generacije programa financiranja EU-a u području carina za razdoblje nakon 2020.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

               Komisija će do 2021. provesti privremeno ocjenjivanje zakonodavnog okvira Carinskog zakonika Unije i elektroničkih sustava provedenih do tog datuma. Nakon 2025. Komisija će pokrenuti sveobuhvatniju provjeru prikladnosti kada svi elektronički sustavi budu uvedeni, kako bi utvrdila postoje li nedostaci ili pogreške u Zakoniku koje je potrebno riješiti sveobuhvatnijim prijedlogom izmjene.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

               U skladu sa zakonodavnim pristupom koji je primijenjen u važećem tekstu članka 278. i Zakonika u cjelini Komisija predlaže da se izmijenjenim člankom 278. neće navesti elektronički sustavi čije će uvođenje kasniti. Umjesto toga, izmjena će se odnositi na skupine zakonodavnih odredaba za koje su predmetni elektronički sustavi osmišljeni, kako je navedeno u nastavku:

               ·upravljanje osiguranjima navedeno je kao elektronički sustav osmišljen za primjenu članaka od 89. do 98. Zakonika (osiguranje za mogući ili postojeći carinski dug);

               ·sustav kontrole uvoza naveden je kao elektronički sustav osmišljen za primjenu članaka od 127. do 130. Zakonika (ulazna skraćena deklaracija);

               ·dokaz o statusu iz Unije naveden je kao elektronički sustav osmišljen za primjenu članaka od 153. do 155. Zakonika (carinski status robe);

               ·centralizirano carinjenje za uvoz navedeno je kao elektronički sustav osmišljen za primjenu članka 179. Zakonika;

               ·novi kompjuterizirani provozni sustav (NCTS) naveden je kao elektronički sustav osmišljen za primjenu članka 210. točke (a), članka 215. stavka 2., članaka od 226. do 230. te članaka 233. i 234. Zakonika (provoz) te

               ·su automatizirani sustav izvoza (AES) i modernizacija nacionalnog sustava izvoza (što obuhvaća i izvoznu komponentu nacionalnog sustava za posebne postupke) navedeni kao elektronički sustavi osmišljeni za primjenu članka 210. stavka (d), članka 215. stavka 1., članaka 263., 264., 267., članaka od 269. do 272. i članaka 274. i 275. Zakonika (kako se primjenjuju na robu koja se iznosi iz carinskog područja Unije).

               Automatizirani sustav izvoza (AES) ujedno je osmišljen za primjenu centraliziranog carinjenja za izvoz (članak 179. Zakonika), ali budući da se oba ta sustava trebaju uvesti nakon 2020., nije potrebno izričito navesti povezanost članka 179. i automatiziranog sustava izvoza (AES) u novom predloženom stavku članka 278. Zakonika.

               Ako se donese, izmijenjenim će se tekstom omogućiti neometan prijelaz s postojećeg sustava na temelju papirnatih dokumenata na novo elektroničko okruženje predviđeno Zakonikom. Prijelazne odredbe za svaki elektronički sustav u razvoju koje bi se dosljedno tome nastavile primjenjivati za odgođene sustave, detaljno su navedene u Prijelaznoj delegiranoj uredbi o CZU-u. Pravna posljedica izmjene članka 278. Zakonika u skladu s prethodno opisanim bila bi primjena određenih prijelaznih mjera u duljem razdoblju. Najvažnije takve mjere su:

               ·elektronički sustav za obradu ulazne skraćene deklaracije, za postupak provoza i za izvozne kontrole i dalje bi bile postojeće verzije sustava kontrole izvoza, sustava NCTS-a i sustava kontrole izvoza;

               ·carinska tijela i dalje bi ovjeravala obrazac T2L u papirnatom obliku kao dokaz o statusu Unije;

               ·umjesto u Prilogu B Delegirane uredbe, u Prilogu 9. Prijelazne delegirane uredbe utvrdili bi se primjenjivi podatkovni zahtjevi za deklaracije i obavijesti u prethodno navedenim sustavima informacijske tehnologije koji će se uvesti nakon 2020.;

               ·nastavili bi se primjenjivati važeći postupci provoza Unije na temelju papirnatih dokumenata za prijevoz željeznicom, zrakom ili morem;

               ·papirnati dokumenti nastavili bi se upotrebljavati za obavijesti o izlasku robe iz carinskog područja;

               ·države članice uključene u izdavanje odobrenja za centralizirano carinjenje trebale bi surađivati, no imale bi i pravo odbiti izdavanje odobrenja ako bi time nastalo nerazmjerno administrativno opterećenje i

               ·informacije o osiguranjima koja se upotrebljavaju u nekoliko država članica u druge svrhe osim provoza trebale bi se razmjenjivati među državama članicama putem epošte i trebalo bi ih pohranjivati u nacionalnim sustavima država članica.

               2018/0040 (COD)

               Prijedlog

               UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o izmjeni Uredbe (EU) br. 952/2013 radi produljenja prijelazne uporabe sredstava koja nisu tehnike elektroničke obrade podataka predviđene Carinskim zakonikom Unije

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 33. i članak 207.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)U skladu s Uredbom (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o Carinskom zakoniku Unije
                  8
                (dalje u tekstu „Zakonik”), sve razmjene informacija između gospodarskih subjekata i carinskih tijela te među carinskim tijelima, kao i pohrana takvih informacija, provode se uporabom tehnika elektroničke obrade podataka.

               (2)Međutim, Zakonikom je dopuštena uporaba sredstava za razmjenu i pohranu informacija koja nisu tehnike elektroničke obrade podataka tijekom prijelaznog razdoblja u mjeri u kojoj elektronički sustavi potrebni za primjenu odredaba Zakonika još nisu operativni, ali najkasnije do 31. prosinca 2020.

               (3)Države članice u skladu sa Zakonikom trebaju surađivati s Komisijom u razvoju, održavanju i uvođenju elektroničkih sustava za razmjenu i pohranu informacija, a Komisija sastavlja program rada koji obuhvaća razvoj i uvođenje tih elektroničkih sustava.

               (4)Program rada utvrđen je Provedbenom Odlukom (EU) 2016/578
                  9
               . On sadržava popis sedamnaest elektroničkih sustava nužnih za primjenu Zakonika koje države članice razvijaju samostalno (za sustave kojima će se upravljati na nacionalnoj razini – „nacionalni sustavi”) ili u suradnji s Komisijom (za sustave na razini Unije koji se mogu sastojati i od komponenti na razini Unije i nacionalnih komponenti – „transeuropski sustavi”).

               (5)Programom rada utvrđen je planirani raspored uvođenja tih nacionalnih i transeuropskih sustava.

               (6)Postoji niz prepreka uvođenju svih potrebnih elektroničkih sustava do 2020. i za Komisiju i za države članice. Prvo, u nekim slučajevima usklađivanje podatkovnih elemenata na temelju međunarodno prihvaćenih podatkovnih modela, kako je propisano Zakonikom, zahtijeva potpuno reprogramiranje postojećih elektroničkih sustava, što podrazumijeva veća ulaganja vremena i financijskih sredstava od predviđenih u trenutku donošenja Zakonika. Drugo, elektronički sustavi su međusobno usko povezani pa ih je važno uvoditi ispravnim redoslijedom. Stoga kašnjenja u razvoju jednog sustava neizbježno dovode do kašnjenja u razvoju drugih. Treće, Zakonik je donesen 2013. (uključujući krajnji rok za prijelazne mjere do 31. prosinca 2020.), a dopunska i provedbena pravila donesena su tek 2015. i 2016., točnije Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/2446
                  10
               , Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/2447
                  11
                i Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/341
                  12
               . Rasprave o tim pravilima potrajale su dulje od očekivanog pa je zbog toga došlo do kašnjenja u utvrđivanju funkcionalnih i tehničkih specifikacija potrebnih za razvoj elektroničkih sustava.

               (7)Izgledno je da će se većina sustava uvesti do 2020., no ostali će do tog roka biti samo djelomično dovršeni.

               (8)Komisija stoga predlaže, nakon savjetovanja s državama članicama i gospodarskim subjektima, da bi se za dvije skupine sustava rad trebao nastaviti nakon 31. prosinca 2020. U prvoj su skupini postojeći elektronički sustavi koji se moraju modernizirati kako bi se u obzir uzeli određeni zahtjevi iz Zakonika poput usklađivanja zahtjeva o podacima koji se unose u sustave. Ta se skupina sastoji od tri transeuropska sustava (sustav za obradu ulaznih skraćenih deklaracija, sustav za vanjski i unutarnji provoz te sustav za robu koja se iznosi iz carinskog područja Unije) i nacionalnog izvoznog sustava (uključujući izvoznu komponentu nacionalnog sustava za posebne postupke). U drugoj su skupini tri nova transeuropska elektronička sustava (sustavi za osiguranja za mogući ili postojeći carinski dug, carinski status robe i centralizirano carinjenje). Komisija je u suradnji s državama članicama sastavila detaljan raspored imajući u vidu uvođenje tih sustava do kraja 2025.

               (9)U skladu s novim planovima za razvoj elektroničkih sustava, razdoblje utvrđeno u Zakoniku tijekom kojeg se sredstva za razmjenu i pohranu podataka, osim tehnika elektroničke obrade podataka iz članka 6. stavka 1. Zakonika, mogu upotrebljavati na prijelaznoj osnovi, trebalo bi također produžiti do 2025. u pogledu te dvije skupine elektroničkih sustava.

               (10)Kad je riječ o ostalim sustavima koje treba uspostaviti za potrebe provedbe Zakonika, i dalje bi trebao vrijediti opći rok završetka do 31. prosinca 2020. za uporabu sredstava za razmjenu i pohranu informacija koja nisu tehnike elektroničke obrade podataka iz članka 6. stavka 1. Zakonika.

               (11)Stoga bi Zakonik trebalo na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIJELI SU OVU UREDBU:

               Članak 1.

               Uredba (EU) br. 952/2013 mijenja se kako slijedi:

               (1)članak 278. zamjenjuje se sljedećim:

               „Članak 278.

               Prijelazne mjere

               1.Sredstva za razmjenu i pohranu podataka, osim tehnika elektroničke obrade podataka iz članka 6. stavka 1., mogu se upotrebljavati na prijelaznoj osnovi najkasnije do 31. prosinca 2020., ako elektronički sustavi koji su potrebni za primjenu odredbi Zakonika, osim onih iz stavka 2., još nisu operativni.

               2.Sredstva koja nisu tehnike elektroničke obrade podataka iz članka 6. stavka 1. mogu se upotrebljavati na prijelaznoj osnovi najkasnije do 31. prosinca 2025., ako još nisu operativni elektronički sustavi koji su potrebni za primjenu sljedećih odredbi Zakonika:

               (a)odredbi o osiguranjima za mogući ili postojeći carinski dug iz članaka od 89. do 98.;

               (b)odredbi o ulaznim skraćenim deklaracijama iz članaka od 127. do 130.;

               (c)odredbi o carinskom statusu robe iz članaka od 153. do 155.;

               (d)odredbi o centraliziranom carinjenju iz članka 179.;

               (e)odredbi o provozu iz članka 210. točke (a), članka 215. stavka 2., članaka od 226. do 230. i članaka 233. i 234. te

               (f)odredbi o robi koja se iznosi iz carinskog područja Unije utvrđenih u članku 210. točki (d), članku 215. stavku 1., člancima 263. i 264., članku 267., člancima od 269. do 272. te člancima 274. i 275.”

               (2)Izmjena članka 279. ne odnosi se na hrvatsku jezičnu verziju.

               Članak 2.

               Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

                     (1)

                        Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (preinačena) (SL L 56, 10.10.2013., str. 1.).

                     (2)

                        Provedbena odluka Komisije (EU) 2016/578 оd 11. travnja 2016. o uspostavi programa rada u pogledu razvoja i uvođenja elektroničkih sustava iz Carinskog zakonika Unije (SL L 99, 15.4.2016., str. 6.).

                     (3)

                        Odluka br. 70/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2008. o okruženju bez papira za carinu i trgovinu (SL L 23, 26.1.2008., str. 21.).

                     (4)

                        Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije (SL L 58, 29.12.2015., str. 1.).

                     (5)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/2447 оd 24. studenoga 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o utvrđivanju Carinskog zakonika Unije (SL L 58, 29.12.2015., str. 558.).

                     (6)

                        Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/341 оd 17. prosinca 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu prijelaznih pravila za određene odredbe Carinskog zakonika Unije dok odgovarajući elektronički sustavi još nisu operativni (SL L 69, 15.3.2016., str. 1.).

                     (7)

                        Izvješće Komisije Europskom parlamentu i Vijeću o provedbi Carinskog zakonika Unije te o upotrebi ovlasti za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 284. Carinskog zakonika Unije [COM(2018) 39].

                     (8)

                        Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije (SL L 269, 10.10.2013., str. 1.).

                     (9)

                        Provedbena odluka Komisije (EU) 2016/578 оd 11. travnja 2016. o uspostavi programa rada u pogledu razvoja i uvođenja elektroničkih sustava iz Carinskog zakonika Unije (SL L 99, 15.4.2016., str. 6.).

                     (10)

                        Delegirana uredba Komisije (EU) 2015/2446 od 28. srpnja 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o detaljnim pravilima koja se odnose na pojedine odredbe Carinskog zakonika Unije (SL L 343, 29.12.2015., str. 1.).

                     (11)

                        Provedbena uredba Komisije (EU) 2015/2447 оd 24. studenoga 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu određenih odredbi Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju Carinskog zakonika Unije (SL L 343, 29.12.2015., str. 558.).

                     (12)

                        Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/341 оd 17. prosinca 2015. o dopuni Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu prijelaznih pravila za određene odredbe Carinskog zakonika Unije dok odgovarajući elektronički sustavi još nisu operativni te o izmjeni Delegirane uredbe Komisije (EU) 2015/2446 (SL L 69, 15.3.2016., str. 1.).


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 8.3.2018.
            COM(2018) 119 final
            2018/0053(NLE)
            Prijedlog
            UREDBE VIJEĆA
            o izmjeni Uredbe (EU) 2018/120 u pogledu određenih ribolovnih mogućnosti

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Uredbom Vijeća (EU) br. 2018/120 utvrđene su ribolovne mogućnosti za 2018. za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u vodama Unije te, za plovila Unije, u određenim vodama izvan Unije. Te se ribolovne mogućnosti obično mijenjaju nekoliko puta tijekom razdoblja u kojem su na snazi.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

               Predložene mjere u skladu su s ciljevima i pravilima zajedničke ribarstvene politike i Unijine politike održivog razvoja.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

               Predložene mjere u skladu su s ostalim politikama Unije, u prvom redu s politikama u području zaštite okoliša.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Pravna osnova ovog prijedloga jest članak 43. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               Obveze Unije povezane s održivim iskorištavanjem živih vodenih resursa proizlaze iz obveza utvrđenih u članku 2. nove osnovne uredbe o ZRP-u.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

               Prijedlog je u isključivoj nadležnosti Unije kako je navedeno u članku 3. stavku 1. točki (d) Ugovora. Stoga se načelo supsidijarnosti ne primjenjuje.

               •Proporcionalnost

                  Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti iz sljedećeg razloga: ZRP je zajednička politika. U skladu s člankom 43. stavkom 3. Ugovora Vijeće donosi mjere o utvrđivanju i raspodjeli ribolovnih mogućnosti.

               •Odabir instrumenta

               Predloženi instrument: uredba.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo

               •Savjetovanja s dionicima

                  U prijedlogu se uzimaju u obzir mišljenja dionika, savjetodavnih vijeća, nacionalnih uprava, organizacija ribara i nevladinih organizacija.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Prijedlog se temelji na znanstvenim savjetima Međunarodnog vijeća za istraživanje mora (ICES) te Znanstvenog, tehničkog i gospodarskog odbora za ribarstvo (STECF).

               •Procjena učinka

               Područje primjene uredbe o ribolovnim mogućnostima određeno je člankom 43. stavkom 3. Ugovora.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

                  Nije primjenjivo.

               •Temeljna prava

                  Nije primjenjivo.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Predložene mjere neće imati utjecaj na proračun.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

               Predloženim izmjenama Uredba 2018/120 izmijenila bi se kako je opisano u nastavku.

               Hujica je vrsta koja kratko živi i za koju su znanstveni savjeti dostupni u drugoj polovini veljače, a ribolov počinje već u travnju. U Uredbi Vijeća (EU) 2018/120 ukupni dopušteni ulov (TAC) utvrđen je na nulu. Stoga bi je trebalo izmijeniti u skladu s najnovijim znanstvenim savjetima ICES-a.

               ICES je 2017. u svojim savjetima, slijedeći referentne vrijednosti za 2016., izmijenio područja upravljanja za hujicu. Neka od tih izmijenjenih područja upravljanja ne podudaraju se s vodama Unije u Sjevernome moru. Područje upravljanja za hujicu 3r najvećim se dijelom nalazi u norveškim vodama, ali dio tog područja nalazi se u vodama Unije, a neka važna ribolovna područja podijeljena su između područja upravljanja 2r i 3r. U savjetima ICES-a iz 2018. navedeno je da se u prosjeku 8 % ulova na području upravljanja 3r ulovi u vodama EU-a. Na temelju toga utvrđen je TAC za vode EU-a na području upravljanja 3r.

               2018/0053 (NLE)

               Prijedlog

               UREDBE VIJEĆA

               o izmjeni Uredbe (EU) 2018/120 u pogledu određenih ribolovnih mogućnosti

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 3.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Uredbom Vijeća (EU) br. 2018/120
                  1
                utvrđene su ribolovne mogućnosti za 2018. za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u vodama Unije te, za plovila Unije, u određenim vodama izvan Unije.

               (2)U Uredbi (EU) 2018/120 ukupni dopušteni ulov (TAC) za hujicu u zonama ICES-a 2a i 3a te na potpodručju ICES-a 4 utvrđen je na nulu. Hujica je vrsta koja kratko živi i za koju su relevantni znanstveni savjeti dostupni u drugoj polovini veljače, a ribolov počinje već u travnju.

               (3)Ograničenja ulova za hujicu u zonama ICES-a 2a i 3a te na potpodručju ICES-a 4 sad bi trebalo izmijeniti u skladu s najnovijim znanstvenim savjetima Međunarodnog vijeća za istraživanje mora (ICES), koji su objavljeni [23. veljače 2018.]

               (4)Za potrebe ribolova hujice zone ICES-a 2a i 3a i potpodručje ICES-a 4 na temelju znanstvenih savjeta dijele se na područja upravljanja. Područje upravljanja 3r najvećim se dijelom nalazi u norveškim vodama. Međutim, to područje upravljanja obuhvaća i vode Unije, a neka važna ribolovna područja podijeljena su između područja upravljanja 2r i 3r. U savjetima ICES-a navedeno je da se u prosjeku 8 % ulova na području upravljanja 3r ulovi u vodama Unije. U skladu s tim savjetima trebalo bi utvrditi ograničenja ulova za vode Unije u području upravljanja 3r.

               (5)Uredbu (EU) 2018/120 trebalo bi na odgovarajući način izmijeniti.

               (6)Ograničenja ulova predviđena Uredbom (EU) 2018/120 primjenjuju se od 1. siječnja 2018. Stoga bi se i odredbe uvedene ovom uredbom o izmjeni koje se odnose na ograničenja ulova trebale primjenjivati od tog datuma. Takvom retroaktivnom primjenom ne dovode se u pitanje načela pravne sigurnosti i zaštite opravdanih očekivanja jer dotične ribolovne mogućnosti još nisu iscrpljene.

               DONIJELO JE OVU UREDBU:

               Članak 1.

               Prilog I.A Uredbi (EU) 2018/120 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.

               Članak 2.

               Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Primjenjuje se od 1. siječnja 2018.

               Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Uredba Vijeća (EU) 2018/120 od 23. siječnja 2018. o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti za 2018. za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koje se primjenjuju u vodama Unije te, za ribarska plovila Unije, u određenim vodama izvan Unije i o izmjeni Uredbe (EU) 2017/127 (SL L 27, 31.1.2018., str. 1.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles,8.3.2018.
            COM(2018) 119 final
            PRILOG

            PrijedloguUREDBE VIJEĆA
            o izmjeni Uredbe (EU) 2018/120 u pogledu određenih ribolovnih mogućnosti

               PRILOG

               U Prilogu I.A Uredbi (EU) 2018/120 tablica s ribolovnim mogućnostima za hujicu u vodama Unije u zonama ICES-a 2a i 3a te na potpodručju ICES-a 4 zamjenjuje se sljedećim:

               „

                        Vrsta:

                        hujica i povezani usputni ulovi

                        Zona:

                        vode Unije u zonama 2a, 3a i 4 (1)

                        Ammodytes spp.

                        Danska

                        195 875

                        (2)

                        Analitički TAC

                        Ujedinjena Kraljevina

                        4 282

                        (2)

                        Ne primjenjuje se članak 3. Uredbe (EZ) br. 847/96

                        Njemačka

                         300

                        (2)

                        Ne primjenjuje se članak 4. Uredbe (EZ) br. 847/96

                        Švedska

                        7 193

                        (2)

                        Unija

                        207 650

                        TAC

                        207 650

                        (1)

                        Isključujući vode unutar šest nautičkih milja od polaznih crta Ujedinjene Kraljevine kod Shetlandskih otoka i otoka Fair Isle i Foula.

                        (2)

                        Do 2 % kvote može se sastojati od usputnih ulova pišmolja i skuše (OT1/*2A3A4). Usputni ulovi pišmolja i skuše oduzeti od kvote na temelju ove odredbe i usputni ulovi vrsta oduzeti od kvote na temelju članka 15. stavka 8. Uredbe (EU) br. 1380/2013 zajedno ne smiju premašivati 9 % kvote.

                        Poseban uvjet: u okviru ograničenja prethodno spomenutih kvota, na sljedećim se područjima upravljanja za hujicu kako su definirana u Prilogu II.D ne smije izloviti više od količina navedenih u nastavku:

                        Zona: vode Unije na područjima upravljanja za hujicu

                        1r

                        2r (1)

                        3r

                        4

                        5r

                        6

                        7r

                        (SAN/234_1R)

                        (SAN/234_2R)

                        (SAN/234_3R)

                        (SAN/234_4)

                        (SAN/234_5R)

                        (SAN/234_6)

                        (SAN/234_7R)

                        Danska

                        126 837

                        4 717

                         8 177

                        55 979

                         0

                         165

                         0

                        Ujedinjena Kraljevina

                        2 772

                        103

                         179

                         1 224

                         0

                         4

                         0

                        Njemačka

                         194

                         7

                         13

                         86

                         0

                         0

                         0

                        Švedska

                        4 658

                        173

                         300

                        2 056

                         0

                         6

                         0

                        Unija

                        134 461

                        5 000

                         8 669

                        59 345

                         0

                         175

                         0

                        Ukupno

                        134 461

                        5 000

                         8 669

                        59 345

                         0

                         175

                         0

                         (1) Na području upravljanja 2r TAC se smije loviti samo kao TAC za praćenje s posebnim protokolom za uzorkovanje za to ribarstvo.

               ”


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 12.3.2018.
            COM(2018) 93 final
            2018/0042(COD)
            Prijedlog
            UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 u pogledu izloženosti u obliku pokrivenih obveznica
            (Tekst značajan za EGP)
            {SWD(2018) 50 final}{SWD(2018) 51 final}

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Komisija je danas donijela paket mjera za produbljivanje unije tržišta kapitala te Komunikaciju „Dovršetak unije tržišta kapitala do 2019. – vrijeme je za brže ostvarivanje rezultata”. Paket uključuje ovaj prijedlog kao i prijedlog o učinkovitom okviru EU-a za pokrivene obveznice, prijedlog o olakšavanju prekogranične distribucije investicijskih fondova, prijedlog o učinkovitom okviru za europske pružatelje usluga skupnog financiranja za poduzeća, kao i prijedlog o pravu koje se primjenjuje na učinke ustupanja potraživanja na treće strane i Komunikaciju o pravu koje se primjenjuje na učinke prava vlasništva u transakcijama vrijednosnim papirima.

               Pokrivene obveznice su dužnički instrumenti koje izdaju kreditne institucije i koji su osigurani odvojenim skupom imovine na koji imatelji obveznica imaju izravno pravo kao povlašteni vjerovnici. Imatelji obveznica istodobno imaju pravo na potraživanje od subjekta izdavatelja kao vjerovnici u redovnom postupku. To dvostruko potraživanje koje se odnosi na skup za pokriće i na izdavatelja naziva se mehanizmom „dvostruke zaštite”.

               Pokrivene obveznice izdaju kreditne institucije te su kao takve važan i djelotvoran izvor financiranja za europske banke te olakšavaju financiranje hipotekarnih kredita i kredita javnom sektoru, čime se u većoj mjeri podupire aktivnost kreditiranja. Važna prednost pokrivenih obveznica u odnosu na druge vrste izvora bankovnog financiranja, kao što su vrijednosni papiri osigurani imovinom, jest činjenica da banke zadržavaju rizik u svojim bilancama i ulagatelji imaju potraživanja izravno od banke. Stoga, pokrivene obveznice bankama omogućuju odobravanje ne samo većih nego i sigurnijih kredita, što je jedan od razloga zbog kojih su pokrivene obveznice ostvarile dobre rezultate tijekom financijske krize u odnosu na druge instrumente financiranja. Pokazale su se kao pouzdan i stabilan izvor financiranja za europske banke u razdoblju kada su drugi izvori financiranja počeli nestajati.

               Učinkovitim okvirom za pokrivene obveznice na razini EU-a poboljšala bi se njihova upotreba kao stabilnog i troškovno učinkovitog izvora financiranja za kreditne institucije, posebno na slabije razvijenim tržištima, kako bi se pridonijelo financiranju realnog gospodarstva u skladu s ciljevima unije tržišta kapitala. Taj bi učinkovit okvir ulagateljima pružio i veći broj sigurnijih investicijskih mogućnosti i pridonio bi očuvanju financijske stabilnosti. Države članice morat će prenijeti ta pravila i pritom osigurati da su nacionalni okviri za pokrivene obveznice usklađeni sa zahtjevima temeljenima na načelima iz ovog prijedloga. Sve pokrivene obveznice u cijeloj Europi morat će stoga biti u skladu sa zahtjevima minimalnog usklađivanja kako je utvrđeno u ovom prijedlogu.

               Učinkovit okvir za pokrivene obveznice uključen je u Program rada Komisije za 2018.
                  1
                U pismu namjere priloženom zadnjem govoru o stanju Unije predsjednik Europske komisije potvrdio je da bi učinkovit okvir za pokrivene obveznice trebalo uspostaviti ili dovršiti do kraja 2018. kako bi se osiguralo bolje povezano i pravednije unutarnje tržište
                  2
               . Komisija je tu namjeru potvrdila u preispitivanju akcijskog plana o uniji tržišta kapitala sredinom provedbenog razdoblja iz lipnja 2017.
                  3

               Razvoj pokrivenih obveznica na jedinstvenom tržištu nije ujednačen jer su u nekim državama članicama one vrlo važne, a u drugima manje. Nadalje, pitanje pokrivenih obveznica samo je djelomično riješeno u pravu Unije. Iako zbog nižih rizika pokrivene obveznice imaju koristi od povlaštenog bonitetnog i regulatornog tretmana u različitim aspektima (npr. pri ulaganju u pokrivene obveznice banke ne moraju izdvojiti toliko regulatornog kapitala kao kad ulažu u drugu imovinu), u pravu Unije nije sveobuhvatno definirano što se zapravo smatra pokrivenom obveznicom. Umjesto toga, povlašteni tretmani primjenjuju se na pokrivene obveznice kako su definirane u Direktivi 2009/65/EZ
                  4
               . Međutim, ta je definicija izrađena za posebnu namjenu, odnosno da bi se ograničio opseg ulaganja  subjekata za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS), te ona nije prikladna za opće ciljeve politike unije tržišta kapitala.

               Zakonodavni okvir Unije za pokrivene obveznice trebao bi proširiti kapacitete kreditnih institucija kojima se osigurava financiranje realnog gospodarstva i pridonosi razvoju pokrivenih obveznica u cijeloj Uniji, posebno u državama članicama u kojima trenutačno ne postoji tržište tih obveznica.

               Okvirom bi se povećali i prekogranični tokovi kapitala i ulaganja. Time bi se pridonijelo uniji tržišta kapitala, a posebno daljnjem iskorištavanju kapaciteta kreditnih institucija za pružanje potpore općem gospodarstvu. Konkretno, osiguralo bi se da banke raspolažu većim brojem  sigurnih i djelotvornih instrumenata financiranja.

               Okvir se sastoji od direktive i uredbe, odnosno dvaju instrumenata koje bi trebalo smatrati jedinstvenim paketom.

                  Ovim Prijedlogom uredbe ponajprije će se izmijeniti članak 129. Uredbe (EU) br. 575/2013 (Uredba o kapitalnim zahtjevima). Izmjene se temelje na postojećem bonitetnom tretmanu, ali se dodaju zahtjevi za minimalnu prekomjernu kolateralizaciju i zamjensku imovinu. Njima bi se postrožili zahtjevi za pokrivene obveznice na koje se primjenjuje povlašteni kapitalni tretman.

                  U ovom Prijedlogu direktive utvrdit će se ključni elementi pokrivenih obveznica i osigurati zajednička definicija kao dosljedna i dovoljno detaljna referenca za potrebe bonitetnih propisa, koja je primjenjiva u svim financijskim sektorima. Utvrdit će se strukturna obilježja instrumenta, poseban javni nadzor pokrivenih obveznica, pravila kojima se omogućuje upotreba oznake „europske pokrivene obveznice” i obveze nadležnih tijela koje se odnose na objavljivanje u sektoru pokrivenih obveznica.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Prijedlog je dio kontinuiranih nastojanja da se osigura dostatna kvaliteta pokrivenih obveznica kako bi se opravdala daljnja primjena povlaštenog tretmana.

                  Temelji se na kontinuiranom radu Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (EBA) u utvrđivanju najboljih praksi u izdavanju pokrivenih obveznica
                     5
                  . Taj je rad odgovor na preporuku Europskog odbora za sistemske rizike (ESBR) da se utvrde i prate najbolje prakse kako bi se u cijeloj Uniji osigurali stabilni i dosljedni okviri za pokrivene obveznice
                     6
                  .

                  Prijedlogom se izmjenjuje postojeće zakonodavstvo, kako to predlaže EBA, te je on u potpunosti u skladu s odredbama politike u području bonitetnih zahtjeva za institucije koje ulažu pokrivene obveznice.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Jedan je od najvažnijih ciljeva Komisije poticanje ulaganja i otvaranje radnih mjesta. Komisija je pokrenula brojne inicijative kako bi u tom pogledu osigurala puni doprinos financijskog sustava. Prva je među njima unija tržišta kapitala, koja uključuje niz inicijativa za oslobađanje financijskih sredstava za rast Europe. Pokrivene obveznice trebalo bi razmotriti u kontekstu unije tržišta kapitala jer je bankovno financiranje trenutačno najvažniji izvor financiranja u Europi, a jedna je od mjera unije tržišta kapitala daljnje iskorištavanje kapaciteta banaka za pružanje potpore općem gospodarstvu. Pokrivene obveznice djelotvoran su i stabilan instrument financiranja za europske banke. Zakonodavni okvir za usklađivanje pokrivenih obveznica trebalo bi razmotriti u tom širem kontekstu politike.

                  Drugi je važan cilj Komisije u području financijskih tržišta osigurati da kapitalni zahtjevi za banke odražavaju rizike povezane s imovinom u njihovim bilancama. Stoga se zahtjevima iz Uredbe o kapitalnim zahtjevima osigurava ujednačeno visoka razina zaštite ulagatelja u pokrivene obveznice na koje se primjenjuje najpovlašteniji tretman. Međutim, budući da u pravu Unije nije sveobuhvatno definirano što se smatra pokrivenom obveznicom (vidjeti u prethodnom dijelu teksta), potrebno je usklađivanje kojim će se osigurati da pokrivene obveznice u cijeloj Uniji imaju slične strukturne značajke kako bi bile usklađene s relevantnim bonitetnim zahtjevima. Stoga je usklađivanje pokrivenih obveznica u skladu s Komisijinim ciljem očuvanja financijske stabilnosti koji se nastoji ostvariti  reguliranjem financijskih tržišta.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Predložena izmjena temelji se na članku 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, odnosno na istoj pravnoj osnovi kao i akt koji se izmjenjuje.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Budući da se na temelju zakonodavnih propisa Unije na pokrivene obveznice primjenjuje povlašteni kapitalni tretman, povezani zahtjevi moraju se izmijeniti na razini Unije.  Nadalje, smatra se da je zahtjeve za povlašteni kapitalni tretman potrebno utvrditi na razini Unije kako bi se jamčila usklađena razina zaštite ulagatelja i jednaki konkurentski uvjeti za europske kreditne institucije.

               •Proporcionalnost

                  Prijedlogom se uspostavlja ravnotežu između toga da se osigura dovoljno stabilan okvir za povlašteni tretman koji se primjenjuje na pokrivene obveznice i izbjegne nerazmjerno povećanje troškova izdanja. Kako bi se uspostavila prava ravnotežu, Komisija je uzela u obzir povezane troškove i moguće koristi (vidjeti priloženu procjenu učinka).  Prijedlog se temelji na preporukama iz EBA-ina izvješća iz 2016., no njime se dopuštaju određena ograničena odstupanja (npr. neke su odredbe manje detaljne nego što je to predviđeno u EBA-inu izvješću). Time se osigurava veći manevarski prostor za zaštitu postojećih nacionalnih sustava koji dobro funkcioniraju, što su snažno istaknuli dionici tijekom savjetovanja i time se poboljšava proporcionalnost prijedloga. Odstupanja se ne odnose na osnovna strukturna obilježja pokrivenih obveznica i njihov nadzor.

                  Prijedlog uključuje odredbe o nastavku priznavanja postojećih pokrivenih obveznica kako bi se umanjili troškovi za njihove izdavatelje i za tržišta. Kao što procjena učinka pokazuje, očekivani troškovi mogu se smatrati proporcionalnima u odnosu na očekivane koristi.

               •Odabir instrumenta

                  Uredba je primjeren instrument jer se odredbama zamjenjuju odredbe iz Uredbe (EU) br. 575/2013 koje se odnose na prihvatljivost pokrivenih obveznica za primjenu povlaštenog kapitalnog tretmana. Time se postiže isti izravni pravni učinak kao i važećom Uredbom jer se osigurava dosljedno ostvarivanje ciljeva prijedloga u cijeloj Uniji i pridonosi se većoj sigurnosti i jednakim konkurentskim uvjetima za izdavatelje i ulagatelje.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Ova inicijativa o pokrivenim obveznicama odnosi se na područje koje u većoj mjeri nije trenutačno obuhvaćeno zakonodavnim propisima Unije.

               •Savjetovanja s dionicima

               Komisija se tijekom pripreme ovog Prijedloga savjetovala s dionicima o nekoliko pitanja, konkretno na sljedeći način:

               i.
                     u okviru otvorenog javnog savjetovanja o pokrivenim obveznicama (od rujna 2015. do 6. siječnja 2016.);

               ii.
                     u okviru objave početne procjene učinka (9. lipnja 2017.);

               iii.
                     na dvama sastancima Stručne skupine za bankarstvo, plaćanja i osiguranja te na jednom sastanku Odbora za financijske usluge.

               U skladu s akcijskim planom o uniji tržišta kapitala svrha javnog savjetovanja bila je ocijeniti nedostatke i slabosti nacionalnih tržišta pokrivenih obveznica te prednosti europskog okvira. Iako su ispitanici bili zabrinuti da bi usklađivanje na temelju općeg pristupa moglo dovesti do narušavanja stanja na tržištima koja dobro funkcioniraju te smanjenja fleksibilnosti i raspona ponuđenih proizvoda, izrazili su potporu, uz određenu razinu opreza, ciljanom djelovanju na razini EU-a, pod uvjetom da se usklađivanje temelji na načelima i postojećim okvirima te da se pri usklađivanju u obzir uzmu posebnosti nacionalnih tržišta. O rezultatima savjetovanja raspravljalo se 1. veljače 2016. na javnoj raspravi
                  7
               .

               Komisija je zaprimila četiri odgovora na početnu procjenu učinka i u svim je odgovorima izražena potpora zakonodavnoj inicijativi EU-a. Ispitanici su se osvrnuli na specifične aspekte nacionalnih okvira (npr. likvidnost) i potvrdili opće stajalište u korist usklađivanja kojim se ne bi ugrozili nacionalni sustavi koji dobro funkcioniraju.

               Na prvom sastanku Stručne skupine za bankarstvo, plaćanja i osiguranja (9. lipnja 2017.) većina država članica izrazila je potporu okviru Unije za pokrivene obveznice na temelju savjeta EBA-e iz 2016., pod uvjetom da se on i dalje temelji na načelima. Na drugom sastanku (28. rujna 2017.) rasprava je bila detaljnija, ali su države članice općenito i dalje pružale potporu pristupu koji se temelji na načelima. Države članice izrazila su slična stajališta na sastanku Odbora za financijske usluge u srpnju 2017.

                  Prijedlog se temelji i na daljnjim sastancima s dionicima i institucijama EU-a. Iako uglavnom naglasak stavljaju  na aspekt koji je najrelevantniji za njihovu situaciju, dionici su se  općenito usredotočili na to da se potreba za promjenom postojećeg okvira u cilju rješavanja bonitetnih pitanja uravnoteži sa željom da se  spriječi narušavanje stanja u nacionalnim sustavima koji dobro funkcioniraju. Povratne informacije o bonitetnim pitanjima koja se odnose na povlašteni tretman pokrivenih obveznica dostavili su ponajprije ESRB, EBA i Europska središnja banka te u određenoj mjeri nadležna tijela država članica s razvijenim tržištima pokrivenih obveznica i agencije za procjenu kreditnog rejtinga, dok su povratne informacije o nacionalnim tržištima koja dobro funkcioniraju dostavile ponajprije države članice s razvijenim tržištima pokrivenih obveznica, izdavatelji i ulagatelji.

                  I Europski parlament izrazio je potporu predloženim mjerama te je pozvao na uspostavu europskog zakonodavnog okvira za pokrivene obveznice
                     8
                  .

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

               EBA je 1. srpnja 2014. objavila izvješće u kojem su utvrđene najbolje prakse kako bi se u cijeloj Uniji osigurali stabilni i dosljedni okviri za pokrivene obveznice
                  9
               . Izvješće je bilo odgovor na preporuku ESRB-a iz prosinca 2012. o financiranju kreditnih institucija
                  10
               . U njemu je navedeno i mišljenje EBA-e o prikladnosti postojećeg bonitetnog tretmana pokrivenih obveznica nakon što je Komisija u prosincu 2013. zatražila savjetovanje na temelju članka 503. Uredbe o kapitalnim zahtjevima
                  11
               .

               ESRB je kao daljnji korak preporučio da EBA prati funkcioniranje tržišta pokrivenih obveznica upućivanjem na najbolje prakse koje je utvrdila te je pozvao EBA-u da prema potrebi preporuči daljnje djelovanje.

               EBA je kao odgovor u prosincu 2016. objavila Report on covered bonds — recommendations on the harmonisation of covered bond frameworks in the EU (Izvješće o pokrivenim obveznicama – preporuke za usklađivanje okvirâ za pokrivene obveznice u EU-u). Ono uključuje sveobuhvatnu analizu regulatornog razvoja okvirâ za pokrivene obveznice u pojedinačnim državama članicama s posebnim naglaskom na razinu usklađivanja s najboljim praksama utvrđenima u prethodnom izvješću. EBA je na temelju rezultata analize zatražila zakonodavno djelovanje radi usklađivanja pokrivenih obveznica na razini Unije.

               Ovaj se Prijedlog temelji na analizi i savjetima EBA-e te  od njih odstupa samo u manje važnim aspektima, npr. u pogledu razine pojedinosti za izvedenice koje pripadaju skupu za pokriće, činjenici da nije obvezno postojanje funkcije nadzornika skupa za pokriće i razine prekomjerne kolateralizacije.

                  Komisija je u kolovozu 2016. od ICF-a naručila studiju
                     12
                   kako bi ocijenila rezultate postojećih  tržišta pokrivenih obveznica te troškove i koristi mogućeg djelovanja EU-a. U studiji, koja je objavljena u svibnju 2017., analiziraju se moguće koristi i troškovi preporuka EBA-e. Općenito se zaključuje da su moguće koristi zakonodavne inicijative veće od mogućih troškova te stoga postoji potreba za zakonodavnim djelovanjem.

                  U prosincu 2017. Bazelski odbor za nadzor banaka dovršio je provedbu preostalih regulatornih reformi međunarodnog regulatornog okvira za banke Basel III nakon krize
                     13
                  . U okviru reformi Bazelski odbor za nadzor banaka izmijenio je standardizirani pristup kreditnom riziku uključivanjem, među ostalim, novih standarda za izloženosti prema pokrivenim obveznicama. U novim je standardima prvi put u velikoj mjeri na međunarodnoj razini preuzet pristup EU-a iz Uredbe o kapitalnim zahtjevima, čime se dopušta da se na  izloženosti prema pokrivenim obveznicama primjenjuju niži ponderi rizika ako se ispune određeni uvjeti. Time se priznaje da je tretman pokrivenih obveznica u EU-u bonitetno održiv i opravdan zbog osnovnih značajki instrumenta.

               •Procjena učinka

               Ovom Prijedlogu priložena je procjena učinka, koja je 6. listopada 2017. dostavljena Odboru za regulatorni nadzor i odobrena 17. studenoga 2017.
                  14

               Odbor za regulatorni nadzor  pohvalio je sveobuhvatnost i dobru strukturiranost procjene učinka te potvrdio sustavnu primjenu logike intervencije u njoj i visoki stupanj kvantifikacije kojom se potkrjepljuju njezini nalazi. Odbor za regulatorni nadzor  preporučio je da se izvješće poboljša u sljedećim ograničenim aspektima:

               (a)
                     da se navedu razlozi zbog kojih se „29. sustav” smatra neprivlačnim;
                     i

               (b)
                     da se razjasne glavni elementi pristupa „minimalnog usklađivanja” i odstupaju li ti elementi (i kako) od savjeta EBA-e (u tu je svrhu dodan Prilog 6.).

               Procjena učinka izmijenjena je na odgovarajući način te su uzeti u obzir i dodatni prijedlozi Odbora za regulatorni nadzor:

               i.
                     detaljnije objašnjenje koje se odnosi na europsku pokrivenu obveznicu;

               ii.
                     detaljnije obrazloženje prednosti izdavanja pokrivenih obveznica;

               iii.
                     temeljitija analiza učinka regulatornog usklađivanja na prekogranično trgovanje pokrivenim obveznicama (izdavanje, ulaganje);

               iv.
                     odbačena opcija ograničena na prilagodbu bonitetnog tretmana pokrivenih obveznica;

               v.
                     sveobuhvatnije objašnjenje „učinka prijenosa” koji se ocjenjuje u financijskoj literaturi; i

               vi.
                     tablica u kojoj je prikazana povezanost aktivnosti praćenja i očekivanih koristi.

               Komisija je razmotrila određeni broj opcija politika za razvoj tržišta pokrivenih obveznica i za rješavanje bonitetnih pitanja. One se razlikuju u pogledu  stupnja usklađivanja koji seže od  neregulatorne razine do potpunog usklađivanja, i to kako slijedi:

               ·osnovni scenarij: nema djelovanja,

               ·prva opcija: neregulatorna opcija,

               ·druga opcija: minimalno usklađivanje na temelju nacionalnih sustava,

               ·treća opcija: potpuno usklađivanje kojim se zamjenjuju nacionalni sustavi, i

               ·četvrta opcija: „29. sustav” koji se primjenjuje usporedno s nacionalnim sustavima.

               Prva opcija (neregulatorna opcija) smatrala se neučinkovitom za ostvarivanje ciljeva jer nema jamstva da bi države članice primjenjivale najbolje prakse. Trećom opcijom (potpunim usklađivanjem) vjerojatno bi se ostvarili ciljevi, ali bi se moglo narušiti stanje na postojećim tržištima koja dobro funkcioniraju. Učinkovitost četvrte opcije (pri čemu „29. sustav” znači potpuno integrirani sustav za izdavatelje na dobrovoljnoj osnovi kao alternativa nacionalnim propisima o pokrivenim obveznicama, za koji nisu potrebne izmjene postojećih nacionalnih propisa) ovisi o tome u kojoj bi je mjeri prihvatio sektor.  Savjetovanja ukazuju na to da takvo prihvaćanje nije vjerojatno, što bi smanjilo izglede za ostvarivanje navedenih ciljeva. Isto tako, usporednim sustavom pridonijelo bi se daljnjoj rascjepkanosti i duplikaciji troškova.

               Odabrana je druga opcija (minimalno usklađivanje na temelju nacionalnih sustava) Odabranom opcijom ostvaruje se većina ciljeva inicijative uz razumne troškove. Osim toga, njome se fleksibilnost potrebna za prilagodbu posebnostima država članica uravnotežuje s ujednačenošću koja je potrebna za usklađenost na razini Unije te je vjerojatno najučinkovitija za ostvarivanje ciljeva i istodobno djelotvorna te se njome narušavanje stanja na tržištu i troškovi prijelaznih mjera svode na minimum. Isto tako, jedna je od ambicioznijih opcija u regulatornom smislu te uživa najveću potporu dionika.

               Provedbom te opcije potaknuo bi se razvoj tržišta pokrivenih obveznica u onim državama članicama u kojima ne postoje ili nisu dovoljno razvijena. Nadalje, smanjili bi se troškovi financiranja izdavatelja, pridonijelo diversifikaciji baze ulagatelja, olakšala prekogranična ulaganja i privukli ulagatelji izvan EU-a te bi se njome općenito smanjili troškovi zaduživanja.

               Opcijom bi se riješila bonitetna pitanja, uključujući ona koja se odnose na inovacije na tržištu, i osigurala bonitetna korist usklađivanja strukturnih značajki proizvoda s povlaštenim bonitetnim tretmanom na razini Unije. Ojačala bi se zaštita ulagatelja te bi se zahvaljujući njezinim obilježjima kojima se poboljšava kvaliteta kredita smanjili troškovi dubinske analize za ulagatelje.

                  U okviru opcije kojoj se daje prednost predviđa se povećanje jednokratnih i periodičnih izravnih administrativnih troškova izdavatelja u područjima nadležnosti s niskim troškovima (vidjeti procjenu učinka). Povećali bi se i troškovi nadzornika. Istodobno bi izdavatelji imali koristi od nižih troškova financiranja te bi u konačnici troškovi zaduživanja građana bili niži. S obzirom na niže troškove dubinske analize, troškovi ulagatelja ne bi se povećali.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

                  Cilj je paketa o pokrivenim obveznicama, posebno Direktive priložene ovom prijedlogu, uskladiti područje koje je trenutačno uređeno uglavnom na nacionalnoj razini. Minimalnim usklađivanjem u okviru ove Direktive osigurat će se pojednostavljivanje u smislu osnovnog usklađivanja ključnih elemenata nacionalnih sustava.

               •Temeljna prava

                  EU je predan visokim standardima zaštite temeljnih prava. U tom kontekstu ovaj prijedlog ne bi trebao imati izravan utjecaj na ta prava kako su navedena u Povelji o temeljnim pravima Europske unije.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Prijedlog nema utjecaja na proračun Unije.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

               Usporedni prijedlog o novoj direktivi za pokrivene obveznice uključuje opći plan o praćenju kretanja na tržištima pokrivenih obveznica, kojim se propisuje da Komisija mora barem pet godina nakon roka za prenošenje provesti evaluaciju Direktive u bliskoj suradnji s EBA-om i podnijeti izvješće o glavnim nalazima Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru.

               Evaluacija će se provesti u skladu sa Smjernicama Komisije za bolju regulativu. Izvješće se odnosi na izdavanje pokrivenih obveznica u skladu s člankom 129. CRR-a, kretanja u pogledu imovine kojom su osigurana izdanja i razinu prekomjerne kolateralizacije.

                  U ovom se prijedlogu ne predviđaju posebni planovi provedbe ili mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

               Izmjena članka 129.  Uredbe (EU) br. 575/2013

               Članak 129. mijenja se kako bi se uveli novi zahtjevi za minimalnu prekomjernu kolateralizaciju i zamjensku imovinu. Prethodne odredbe o transparentnosti prebačene su u dio nove direktive u kojem se definiraju strukturna obilježja pokrivenih obveznica.

               U skladu s člankom 129. stavkom 1. točkom (d) podtočkom ii. i točkom (f) podtočkom ii. pokrivene obveznice mogu se osigurati  nadređenim tranšama koje su izdali francuski fondovi Fonds Communs de Titrisation ili ekvivalentni sekuritizacijski subjekti, na koje se primjenjuju propisi određene države članice, koji pod određenim uvjetima osiguravaju izloženosti osigurane stambenim ili poslovnim nekretninama, uključujući uvjet da te tranše ne premašuju 10 % nominalnog iznosa obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica. Ta se mogućnost stavlja izvan snage jer je tek nekoliko nacionalnih okvira za pokrivene obveznice dopuštalo uključivanje vrijednosnih papira osiguranih hipotekom na stambenu ili poslovnu nekretninu. Smanjuje se upotreba takvih struktura i smatra se da ona uzrokuje nepotrebnu složenost programa pokrivenih obveznica.

               Ostale odredbe članka 129. ne mijenjaju se.

               Prekomjerna kolateralizacija

               Predloženim izmjenama uvodi se novi zahtjev o minimalnoj razini prekomjerne kolateralizacije (razina kolaterala koja premašuje zahtjeve za pokrivenost). Ta razina iznosi 2 % i 5 %, ovisno o imovini u skupu za pokriće i temelji se na metodi izračuna nominalne vrijednosti te je u skladu s EBA-inim savjetom i rezultatima studije koju je proveo ICF. Iako je niža od novih bazelskih standarda, tom se razinom poboljšava sigurnost proizvoda te je ona veća od trenutačno propisane minimalne razine u većini država članica.

               Stavljanje izvan snage članka 496. Uredbe (EU) br. 575/2013

               Na temelju članka 496. nadležna tijela mogu na određene pokrivene obveznice primijeniti izuzeće od praga od 10 % iz članka 129. stavka 1. točke (d) podtočke ii. i točke (f) podtočke ii.

               Budući da se članak 129. stavak 1. točka (d) podtočka ii. i točka (f) podtočka ii. stavljaju izvan snage, nije potrebna mogućnost odstupanja od tog praga. Stoga se članak 496. stavlja izvan snage.

               2018/0042 (COD)

               Prijedlog

               UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 u pogledu izloženosti u obliku pokrivenih obveznica

               (Tekst značajan za EGP)

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

               uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke
                  15
               ,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
                  16
               ,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija
                  17
               ,

               u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

               budući da:

               (1)Na temelju članka 129. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  18
                povlašteni tretman primjenjuje se na pokrivene obveznice pod određenim uvjetima. U Direktivi (EU) 20xx/xx [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) 20xx/xx o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EU i Direktive 2014/59/EU] određuju se bitni elementi pokrivenih obveznica i propisuje zajednička definicija pokrivenih obveznica.

               (2)Komisija je 20. prosinca 2013. uputila Europskom nadzornom tijelu za bankarstvo (EBA) zahtjev za savjetovanje o primjerenosti pondera rizika iz članka 129. Uredbe (EU) br. 575/2013. Prema EBA-inu mišljenju
                  19
                povlašteni tretman pondera rizika utvrđen člankom 129. te uredbe smatra se, u načelu, prikladnim bonitetnim tretmanom. Međutim, EBA je predložila da se dodatno razmotri mogućnost nadopune zahtjeva za priznavanje utvrđenih u članku 129. Uredbe (EU) br. 575/2013 kako bi se barem obuhvatila pitanja smanjenja likvidnosnog rizika, prekomjerne kolateralizacije, uloge nadležnog tijela i daljnje razrade postojećih zahtjeva za objavljivanje informacija ulagateljima
                  20
               .

               (3)Uzimajući u obzir EBA-ino mišljenje, primjereno je izmijeniti Uredbu (EU) br. 575/2013 i dopuniti je dodatnim zahtjevima za pokrivene obveznice te tako poboljšati kvalitetu pokrivenih obveznica koje su prihvatljive za primjenu povlaštenog kapitalnog tretmana kako je predviđeno člankom 129. te uredbe.

               (4)U skladu s člankom 129. stavkom 1. trećim podstavkom Uredbe (EU) br. 575/2013 nadležna tijela mogu djelomično primijeniti izuzeće od primjene zahtjeva da izloženosti moraju ispunjavati uvjete za 1. stupanj kreditne kvalitete, kako je utvrđeno u članku 129. stavku 1. prvom podstavku točki (c), i dopustiti prihvatljivost izloženosti koja ispunjava uvjete za 2. stupanj kreditne kvalitete za najviše 10 % ukupne izloženosti nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica institucije izdavateljice. Takvo djelomično izuzeće, međutim, primjenjuje se tek nakon savjetovanja s EBA-om i samo uz uvjet da su u tim državama članicama dokumentirani značajni potencijalni problemi s koncentracijom zbog zahtjeva za primjenu 1. stupnja kreditne kvalitete. Budući da je u većini država članica u europodručju i izvan njega sve teže ispunjavati zahtjeve da izloženosti moraju ispunjavati uvjete za 1. stupanj kreditne kvalitete koju dodjeljuju vanjske institucije za procjenu rizika, države članice u kojima se nalaze najveća tržišta pokrivenih obveznica smatraju da je potrebno primijeniti to izuzeće. Kako bi se pojednostavnila upotreba izloženosti prema kreditnim institucijama kao kolaterala za pokrivene obveznice te riješile navedene poteškoće, potrebno je izmijeniti članak 129. stavak 1. Uredbe (EU) br. 575/2013. Umjesto mogućnosti da nadležna tijela primjenjuju izuzeće od tih zahtjeva, primjereno je utvrditi pravilo kojim se dopušta prihvatljivost izloženosti prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 2. stupanj kreditne kvalitete za najviše 10 % ukupne izloženosti nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica institucije izdavateljice, a da se pritom nije potrebno savjetovati s EBA-om.

               (5)U skladu s člankom 129. stavkom 1. prvim podstavkom točkom (d) podtočkom ii. i točkom (f) podtočkom ii. Uredbe (EU) br. 575/2013, krediti osigurani nadređenim tranšama koje su izdali francuski fondovi Fonds Communs de Titrisation ili ekvivalentni sekuritizacijski subjekti čija je djelatnost sekuritizacija izloženosti osiguranih stambenim ili poslovnim nekretninama smatraju se priznatom imovinom koja se može upotrijebiti kao kolateral za pokrivene obveznice za najviše 10 % nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica („prag od 10 %”). Međutim, na temelju članka 496. nadležna tijela mogu izuzeti od primjene prag od 10 %. Konačno, na temelju članka 503. stavka 4. iste uredbe Komisija je obvezna preispitati primjerenost odstupanja na temelju kojeg nadležna tijela mogu izuzeti od primjene prag od 10 %. Komisija je 22. prosinca 2013. od EBA-e zatražila da joj dostavi mišljenje o tome. EBA je 1. srpnja 2014. zaključila da bi upotreba nadređenih tranši koje su izdali francuski fondovi Fonds Communs de Titrisation ili ekvivalentni sekuritizacijski subjekti čija je djelatnost sekuritizacija izloženosti osiguranih stambenim ili poslovnim nekretninama otvorila bonitetna pitanja zbog dvostruke razine strukture programa pokrivenih obveznica osiguranih sekuritizacijskim tranšama te bi time uzrokovala nedovoljnu transparentnost u pogledu kreditne kvalitete skupa za pokriće. Stoga je EBA preporučila da se nakon 31. prosinca 2017.
                  21
                ukine odstupanje od praga od 10 % koje se trenutačno primjenjuje na nadređene sekuritizacijske tranše kako je utvrđeno u članku 496. Uredbe (EU) br. 575/2013.

               (6)Uključivanje vrijednosnih papira osiguranih hipotekom na stambenu ili poslovnu nekretninu dopušteno je samo u ograničenom broju nacionalnih okvira za pokrivene obveznice. Takve se strukture sve rjeđe upotrebljavanju i smatra se da uzrokuju nepotrebnu složenost programa pokrivenih obveznica. Stoga je primjereno potpuno ukinuti upotrebu takvih struktura kao priznate imovine. Stoga bi trebalo izbrisati članak 129. stavak 1. prvi podstavak točku (d) podtočku ii. i točku (f) podtočku ii. Uredbe (EU) br. 575/2013 te članak 496. te uredbe.

               (7)Strukture za unutargrupne udružene pokrivene obveznice koje su usklađene s Uredbom (EU) br. 575/2013 upotrebljavale su se kao priznati kolateral u skladu s člankom 129. stavkom 1. prvim podstavkom točkom (d) podtočkom ii. i točkom (f) podtočkom ii. te uredbe. Strukture za unutargrupne udružene pokrivene obveznice ne predstavljaju dodatne rizike s bonitetnog stajališta jer ne uzrokuju istu složenost kao upotreba kredita osiguranih nadređenim tranšama koje su izdali francuski fondovi Fonds Communs de Titrisation ili ekvivalentni sekuritizacijski subjekti čija je djelatnost sekuritizacija izloženosti osiguranih stambenim ili poslovnim nekretninama. EBA smatra da bi se kolateralizacija pokrivenih obveznica strukturama za udružene obveznice trebala dopustiti bez primjene ograničenja koja se odnose na iznos nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica kreditne institucije izdavateljice
                  22
               . U skladu s time trebalo bi izmijeniti članak 129. stavak 1. prvi podstavak točku (c) kako bi se ukinuo zahtjev o primjeni ograničenja od 15 % ili 10 % u odnosu na izloženosti prema kreditnim institucijama u strukturama za unutargrupne udružene pokrivene obveznice. Te strukture za unutargrupne udružene pokrivene obveznice uređene su člankom 9. Direktive (EU) 20../…. [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU].

               (8)Člankom 129. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 575/2013 propisuje se da se načela vrednovanja nekretnina kojima su osigurane pokrivene obveznice, kako su utvrđena u članku 229. stavku 1. te uredbe, moraju primjenjivati na pokrivene obveznice kako bi te obveznice ispunile zahtjeve za povlašteni tretman. Zahtjevi za prihvatljivost imovine koja služi kao kolateral za pokrivene obveznice odnose se na opća obilježja kvalitete kojom se osigurava pouzdanost skupa za pokriće i stoga moraju podlijegati Direktivi (EU) 20../… [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU]. U skladu s time, ta bi se direktiva trebala primjenjivati i na odredbe o metodologiji vrednovanja.   Regulatorni tehnički standardi koji se propisuju člankom 124. stavkom 4. točkom (a) Uredbe (EU) br. 575/2013 ne bi se stoga trebali primjenjivati na kriterije priznavanja pokrivenih obveznica kako je utvrđeno u članku 129. te uredbe. U tu je svrhu potrebno izmijeniti članak 129. stavak 3. te uredbe.

               (9)Ograničenja omjera vrijednosti kredita i založene nekretnine potrebna su kako bi se osigurala kreditna kvaliteta pokrivenih obveznica. Člankom 129. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 575/2013 utvrđuju se ograničenja omjera vrijednosti kredita i založene nekretnine za hipotekarnu imovinu i brodove, no ne utvrđuje se način primjene tih ograničenja, što bi moglo biti uzrok nesigurnosti. Ograničenja omjera vrijednosti kredita i založene nekretnine trebala bi se primjenjivati kao umjerena ograničenja pokrića, što znači da iako visina odnosnog kredita nije ograničena, takav se kredit može upotrijebiti kao kolateral samo u okviru ograničenja omjera vrijednosti kredita i založene nekretnine koja se primjenjuju na imovinu. Na temelju ograničenja omjera vrijednosti kredita i založene nekretnine utvrđuje se postotni dio kredita koji pridonosi ispunjenju zahtjeva za pokriće obveza. Stoga je primjereno odrediti da se ograničenja omjera vrijednosti kredita i založene nekretnine primjenjuju na dio kredita koji pridonosi pokriću pokrivenih obveznica.

               (10)Radi veće jasnoće trebalo bi odrediti i da se ograničenja omjera vrijednosti kredita i založene nekretnine primjenjuju tijekom cijelog razdoblja trajanja kredita. Postojeće ograničenje omjera vrijednosti kredita i založene nekretnine ne bi se trebalo mijenjati, već bi i dalje trebalo iznositi 80 % vrijednosti nekretnine za kredite osigurane stambenim nekretninama odnosno 60 % vrijednosti nekretnine za kredite osigurane poslovnim nekretninama i za brodove.

               (11)Kako bi se dodatno poboljšala kvaliteta pokrivenih obveznica na koje se primjenjuje povlašteni kapitalni tretman kako je predviđeno člankom 129. Uredbe (EU) br. 575/2013, taj bi povlašteni tretman trebao podlijegati minimalnoj razini prekomjerne kolateralizacije, odnosno razini kolaterala koja premašuje zahtjeve za pokrivenost iz članka 15. Direktive (EU) 20../… [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU]. Svrha je tog zahtjeva smanjiti najrelevantnije rizike koji se pojavljuju u slučaju insolventnosti ili sanacije izdavatelja.

               (12)Člankom 129. stavkom 7. Uredbe (EU) br. 575/2013 utvrđuje se, među ostalim, zahtjev da kreditna institucija koja ulaže u pokrivene obveznice mora barem na polugodišnjoj osnovi dobivati određene informacije o pokrivenim obveznicama. Zahtjevi za transparentnost neophodan su aspekt pokrivenih obveznica jer se njima osigurava jedinstvena razina objave informacija te se ulagateljima omogućuje provedba potrebne procjene rizika i poboljšava se usporedivost, transparentnost i stabilnost tržišta. Stoga je primjereno osigurati da se zahtjevi za transparentnost primjenjuju na sve pokrivene obveznice, što se može postići tako da se u Direktivi (EU) 20../… [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU] utvrdi da su ti zahtjevi zajedničko strukturno obilježje pokrivenih obveznica. U skladu s time članak 129. stavak 7. Uredbe (EU) br. 575/2013 trebalo bi izbrisati.

               (13)Pokrivene obveznice instrumenti su dugoročnog financiranja i stoga se izdaju s planiranim rokom dospijeća od nekoliko godina. Stoga je potrebno osigurati da se ti zahtjevi ne primjenjuju na pokrivene obveznice izdane prije 31. prosinca 2007. ili prije [UP:   molimo unijeti datum primjene ove Uredbe].  Da bi se taj cilj ostvario trebalo bi na pokrivene obveznice izdane prije 31. prosinca 2007. primijeniti izuzeće od zahtjeva utvrđenih Uredbom (EU) br. 575/2013 koji se odnose na priznatu imovinu, prekomjernu kolateralizaciju i zamjensku imovinu. Nadalje, na ostale pokrivene obveznice koje ispunjavaju uvjete iz članka 129. Uredbe (EU) br. 575/2013 i koje su izdane prije [UP: molimo unijeti datum primjene ove Uredbe] trebalo bi se primjenjivati izuzeće od zahtjeva u pogledu prekomjerne kolateralizacije i zamjenske imovine te bi te pokrivene obveznice do svojeg roka dospijeća trebale i dalje biti prihvatljive za primjenu povlaštenog tretmana kako je utvrđeno tom uredbom.

               (14)Ova Uredba trebala bi se primjenjivati zajedno s [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU]. Kako bi se osigurala usklađena primjena novog okvira o utvrđivanju strukturnih obilježja izdavanja pokrivenih obveznica i izmijenjenih zahtjeva za povlašteni tretman, primjena ove Uredbe trebala bi se odgoditi sve do datuma od kojeg države članice moraju početi primjenjivati odredbe kojima se prenosi ta direktiva.

               (15)Uredbu (EU) br. 575/2013 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.

               DONIJELI SU OVU UREDBU:

               Članak 1.
                  Izmjene Uredbe (EU) br. 575/2013

               Uredba (EU) br. 575/2013 mijenja se kako slijedi:

               1.Članak 129. mijenja se kako slijedi:

               (a) stavak 1. mijenja se kako slijedi:

               i.
                     prvi podstavak mijenja se kako slijedi:

               ―
                     uvodna rečenica zamjenjuje se sljedećom:

               „Da bi se mogao primjenjivati povlašteni tretman iz stavaka 4. i 5., pokrivene obveznice iz članka 2. Direktive (EU) 20xx/xxxx Europskog parlamenta i Vijeća *[UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU] moraju ispunjavati zahtjeve utvrđene u stavcima 3., 3.a i 3.b i biti osigurane bilo kojom sljedećom priznatom imovinom:

               ______________________________

               *
                     [UP, molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) 20xx/xx Europskog parlamenta i Vijeća o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EU i Direktive 2014/59/EU (SL C […], […], str. […])].”;

               ―
                     točka (c) zamjenjuje se sljedećim:

               „(c) izloženostima prema kreditnim institucijama koje u skladu s ovim poglavljem ispunjavaju uvjete za 1. ili 2. stupanj kreditne kvalitete.”;

               ―
                     u točki (d) podtočka ii. briše se;

               ―
                     u točki (f) podtočka ii. briše se;

               ii.
                     drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:

               „Za potrebe točke (c) ovog podstavka izloženosti nastale zbog prijenosa ili upravljanja dužnikovim plaćanjima kredita osiguranih založenim nekretninama na temelju kojih su izdane nadređene tranše ili dužnički vrijednosni papiri ili prihodima ostvarenim unovčenjem u vezi s tim kreditima, nisu uključene u izračun ograničenja iz ovih točaka.”;

               iii.
                     treći podstavak briše se;

               (b) umeću se sljedeći stavci 1.a, 1.b i 1.c:

               „1.a Za potrebe stavka 1. prvog podstavka točke (c) primjenjuje se sljedeće:

               (a) u slučaju izloženosti prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 1. stupanj kreditne kvalitete izloženost ne smije premašiti 15 % nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica kreditne institucije izdavateljice;

               (b) u slučaju izloženosti prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 2. stupanj kreditne kvalitete izloženost ne smije premašiti 10 % ukupne izloženosti nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica kreditne institucije izdavateljice;

               (c) ukupna izloženost prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 1. ili 2. stupanj kreditne kvalitete ne smije premašiti 15 % ukupne izloženosti nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica kreditne institucije izdavateljice.

               Ovaj stavak ne primjenjuje se na upotrebu pokrivenih obveznica kao priznatog kolaterala kako je dopušteno u skladu s člankom 9. Direktive (EU) 20xx/xxxx [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU].

               1.b Za potrebe stavka 1. prvog podstavka točke (d) podtočke i. granična vrijednost od 80 % odnosi se na dio kredita koji pridonosi pokriću obveza koje proizlaze iz pokrivene obveznice i primjenjiva je tijekom cijelog razdoblja trajanja kredita.

               1.c Za potrebe stavka 1. prvog podstavka točke (f) podtočke i. i točke (g) granična vrijednost od 60 % odnosi se na dio kredita koji pridonosi pokriću obveza koje proizlaze iz pokrivene obveznice i primjenjiva je tijekom cijelog razdoblja trajanja kredita.”;

               (c)
                     stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:

               „3. Za nekretnine kojima su osigurane pokrivene obveznice koje ispunjavaju uvjete iz ove Uredbe moraju biti ispunjeni zahtjevi iz članka 208.”;

               (d)
                     umeću se sljedeći stavci 3.a i 3.b:

               „3.a Osim što su osigurane priznatom imovinom popisanom u stavku 1., pokrivene obveznice podliježu minimalnoj razini od 5 % prekomjerne kolateralizacije kako je definirana u članku 3. stavku 12. Direktive (EU) 20xx/xxx [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU].

               Za potrebe prvog podstavka ukupni nominalni iznos cjelokupne imovine u skupu za pokriće jednak je najmanje ukupnom nominalnom iznosu nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica („načelo nominalnog iznosa”) i sastoji se od priznate imovine kako je navedeno u stavku 1.

               Na imovinu koja pridonosi minimalnoj razini prekomjerne kolateralizacije ne primjenjuju se ograničenja značaja izloženosti kako je navedeno u stavku 1. prvom podstavku točkama (b) i (c) i ta se imovina ne uzima u obzir pri utvrđivanju tih graničnih vrijednosti.

               Nadležna tijela imenovana u skladu s člankom 18. stavkom 2. Direktive (EU) 20xx/xxx [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU] mogu odlučiti da se na pokrivene obveznice primijeni niža minimalna razina prekomjerne kolateralizacije pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:

               (a) izračun prekomjerne kolateralizacije temelji se na modelu u kojem se uzimaju u obzir ponderi rizika dodijeljeni imovini ili na modelu u kojem vrednovanje imovine podliježe hipotekarnoj vrijednosti kako je definirana u članku 4. stavku 1. točki 74.;

               (b) minimalna razina prekomjerne kolateralizacije ne može biti manja od 2 % na temelju načela nominalnog iznosa.

               3.b Priznata imovina iz stavka 1. može se uključiti u skup za pokriće kao zamjenska imovina kako je definirana u članku 3. stavku 11. Direktive (EU) 20xx/xxx [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU] za primarnu imovinu kako je definirana u članku 3. stavku 10. te Direktive, pod uvjetom da se primjenjuju ograničenja kreditne kvalitete i značaja izloženosti kako je utvrđeno u stavku 1. ovog članka.”;

               (e) stavci 6. i 7. zamjenjuju se sljedećim:

               „6. Pokrivene obveznice izdane prije 31. prosinca 2007. ne podliježu zahtjevima iz stavaka 1., 3., 3.a i 3.b. Na njih se do roka dospijeća primjenjuje povlašteni tretman iz stavaka 4. i 5.

               7. Pokrivene obveznice izdane prije [UP: molimo unijeti datum primjene ove Uredbe o izmjeni] ne podliježu zahtjevima iz stavaka 3.a i 3.b. Na njih se do roka dospijeća primjenjuje povlašteni tretman iz stavaka 4. i 5.”

               (2)
                     U članku 416. stavku 2. točki (a) podtočka ii. zamjenjuje se sljedećim:

               „ii. radi se o obveznicama iz članka 2. Direktive (EU) 20xx/xxxx [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EU i Direktive 2014/59/EU] osim onih iz podtočke i. ove točke;”;

               (3)
                     U članku 425. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:

               „1. Institucije su dužne izvješćivati o svojim likvidnosnim priljevima. Likvidnosni priljevi s postavljenom gornjom granicom su likvidnosni priljevi ograničeni na 75 % likvidnosnih odljeva. Institucije mogu iz navedenog ograničenja izuzeti likvidnosne priljeve iz depozita položenih kod drugih institucija koji ispunjavaju  uvjete za tretman iz članka 113. stavka 6. ili 7. Institucije mogu iz navedenog ograničenja izuzeti likvidnosne priljeve od novčanih potraživanja od dužnika i ulagatelja u obveznice koji se odnose na kredite osigurane nekretninama koji se financiraju obveznicama koje ispunjavaju uvjete za tretman iz članka 129. stavaka 4., 5. ili 6. ili pokrivenim obveznicama iz članka 2. Direktive (EU) 20xx/xxxx [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EU i Direktive 2014/59/EU]. Institucije mogu izuzeti priljeve od promotivnih kredita koje je institucija proslijedila. Uz prethodno odobrenje nadležnog tijela odgovornog za nadzor na pojedinačnoj osnovi, institucija može u cijelosti ili djelomično izuzeti priljeve kada je pružatelj matična institucija ili društvo kći institucije ili drugo društvo kći iste matične institucije ili je povezan s institucijom odnosom u smislu članka 12. stavka 1. Direktive 83/349/EEZ.”;

               (4)
                     U članku 427. stavku 1. točki (b) podtočka x. zamjenjuje se sljedećim:

               „x. obveze koje proizlaze iz izdanih vrijednosnih papira koje zadovoljavaju uvjete za tretman iz članka 129. stavaka 4. ili 5. ili one iz članka 2. Direktive (EU) 20xx/xxxx [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EU i Direktive 2014/59/EU];”;

               (5)
                     U članku 428. stavku 1. točki (h) podtočka iii. zamjenjuje se sljedećim:

               „iii. osigurani obveznicama s utvrđenim novčanim tokom (prolazni kredit) koje ispunjavaju uvjete za tretman iz članka 129. stavaka 4. ili 5. ili obveznicama iz članka 2. Direktive (EU) 20xx/xxxx [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EU i Direktive 2014/59/EU];”;

               (6)
                     Članak 496. briše se.

               (7)
                     U točki 6. Priloga III. točka (c) zamjenjuje se sljedećom:

               „(c) riječ je o pokrivenim obveznicama iz članka 2. Direktive (EU) 20xx/xxxx [UP: molimo unijeti upućivanje na Direktivu (EU) o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU] osim onih iz podtočke (b) ove točke;”;

               Članak 2.
                  Stupanje na snagu i primjena

               Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Počinje se primjenjivati od [datuma od kojeg države članice moraju početi primjenjivati odredbe kojima se prenosi Direktiva (EU) …/… o izdavanju pokrivenih obveznica i javnom nadzoru pokrivenih obveznica i izmjeni Direktive 2009/65/EZ i Direktive 2014/59/EU].

               Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

                     (1)

                        COM(2017) 650.

                     (2)

                        Europska komisija (2017.). „Stanje Unije 2017.: pismo namjere predsjedniku Antoniju Tajaniju i premijeru Jüriju Ratasu”.

                     (3)

                        COM(2017) 292.

                     (4)

                        Direktiva 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na subjekte za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) (SL L 302, 17.11.2009., str. 32.).

                     (5)

                        Report on EU covered bond frameworks and capital treatment (Izvješće o okvirima EU-a za pokrivene obveznice i tretmanu kapitala), EBA (2014.);

                  Report on covered bonds — recommendations on harmonisation of covered bond frameworks in the EU (Izvješće o pokrivenim obveznicama – preporuke za usklađivanje okvirâ za pokrivene obveznice u EU-u), EBA (2016.), EBA-Op-2016-23.

                     (6)

                        Preporuka od 20. prosinca 2012. o financiranju kreditnih institucija, Europski odbor za sistemske rizike (ESRB/2012/2) (2013/C 119/01).

                     (7)

                        Rezultati javnog savjetovanja dostupni su na
                  http://ec.europa.eu/finance/consultations/2015/covered-bonds/index_en.htm.

                     (8)

                        Rezolucija od 4. srpnja 2017. o izvješću Prema paneuropskom okviru za pokrivene obveznice (2017/2005(INI)).

                     (9)

                        Report on EU covered bond frameworks and capital treatment(Izvješće o okvirima EU-a za pokrivene obveznice i tretmanu kapitala), EBA (2014.).

                     (10)

                        Preporuka od 20. prosinca 2012. o financiranju kreditnih institucija, Europski odbor za sistemske rizike (ESRB/2012/2) (2013/C 119/01).

                     (11)

                        Poziv EBA-i na savjetovanje o kapitalnim zahtjevima za pokrivene obveznice, ref. Ares(2013) 3780921 (20.12.2013.).

                     (12)

                        Covered bonds in the European Union: harmonisation of legal frameworks and market behaviours (Pokrivene obveznice u Europskoj uniji: usklađivanje pravnih okvira i tržišnog ponašanja), ICF (2017.).

                     (13)

                        Basel III: finalising post-crisis reforms (Bazel III: dovršetak reformi nakon krize), Bazelski odbor za nadzor banaka (7.12.2017.).

                     (14)

                        SWD(2018) 51 i SWD(2018) 50

                     (15)

                        SL C , , str. .

                     (16)

                        SL C , , str. .

                     (17)

                        SL C , , str. .

                     (18)

                        Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.).

                     (19)

                        Mišljenje Europskog nadzornog tijela za bankarstvo o povlaštenom kapitalnom tretmanu pokrivenih obveznica EBA/Op/2014/04.

                     (20)

                        Preporuke EU COM 1-A do 1-D iznesene u mišljenju EBA/Op/2014/04.

                     (21)

                        Preporuka EU COM 1-A do 1-D iznesena u mišljenju EBA/Op/2014/04.

                     (22)

                        Ibid.