				|

		52013PC0769

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 u pogledu tehničke provedbe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime /* COM/2013/0769 final - 2013/0377 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Izmjena iz Dohe
Na Konferenciji o promjeni klime u Dohi u
prosincu 2012. 192 stranke Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih
naroda o promjeni klime („Konvencija”) usvojile su izmjenu Protokola.[1] „Izmjenom iz Dohe”
utvrđuje se drugo ciljno razdoblje Kyotskog protokola koje počinje
1. siječnja 2013. a završava 31.prosinca 2020.
Prema Izmjeni iz Dohe, Europska unija, njezine
države članice i Island obvezuju se ograničiti svoje prosječne
godišnje emisije stakleničkih plinova u razdoblju od 2013. do 2020. na
80 % svojih emisija bazne godine (uglavnom 1990.).[2] Ta obveza temelji na ciljevima
smanjenja emisije utvrđenima u klimatsko-energetskom paketu usvojenom
2009., posebno u Sustavu trgovanja emisijama Europske unije (EU ETS) i Odluci o
zajedničkom naporu.[3]
U izračunu obveze uzimaju se u obzir razlike u opsegu između
zakonodavstva Europske unije i drugog ciljnog razdoblja Kyotskog protokola.[4] Taj je pristup u skladu sa
zaključcima Vijeća iz ožujka 2012. u kojima je navedeno da se
zajednička obveza Europske unije, njezinih država članica i Islanda
treba temeljiti na klimatsko-energetskom paketu, te da obveze smanjenja emisije
pojedinačnih država članica u drugom ciljnom razdoblju Kyotskog protokola
„ne prelaze njihove obveze usuglašene u zakonodavstvu EU-a”. Na tom se pristupu
temeljio podnesak Europske unije i njezinih država članica u vezi s
njihovom obvezom iz drugog ciljnog razdoblja u travnju 2012.[5]
Osim Izmjene iz Dohe, Konferencija o promjeni
klime iz Dohe donijela je i niz odluka o tehničkim pitanjima vezanima uz
provedbu obveza značajnog smanjenja navedenih u Izmjeni iz Dohe:
između ostalog, odluke o obračunu i upravljanju Kyotskim jedinicama
na prijelazu iz prvog u drugo ciljno razdoblje te za drugo ciljno razdoblje
(odluke 1/CMP.8 i 2/CMP.8).[6].
U pripremi je dodatni niz odluka kojima se zaokružuje provedbeni paket, a
Europska unija nastoji pomoći osigurati njihovo donošenje na Konferenciji
o promjeni klime u Varšavi u studenome 2013.
Zajedničko ispunjavanje obveza
Europske unije, njezinih država članica i Islanda
Člankom 4. Kytoskog protokola strankama
je omogućeno zajedničko ispunjavanje njihovih obveza. Europska unija
i njezine države članice iskoristile su tu mogućnost prilikom
ratifikacije Kyotskog protokola 2002. i u provedbi njegova prvog ciljnog
razdoblja[7].
Tijekom pregovora o Izmjeni iz Dohe Europska unija i njezine države
članice jasno su istaknule da namjeravaju ponovno zajednički
ispunjavati svoje obveze drugog ciljnog razdoblja, ovaj put zajedno s Islandom.
Za svaku od stranaka koje su se dogovorile o
zajedničkom ispunjavanju obveza smatra se da je ispunila te obveze ako je
ispunjena zajednička obveza (prema zbroju njihovih emisija
stakleničkih plinova tijekom trajanja ciljnog razdoblja). Međutim, u
slučaju neispunjenja zajedničke obveze svaka je stranka odgovorna za
svoju razinu emisije utvrđenu u njihovu sporazumu o zajedničkom
ispunjavanju obveza. Dakle, prema Kyotskom protokolu, stranke sporazuma o
zajedničkom ispunjavanju obveza moraju utvrditi, i prijaviti uz polaganje
instrumenata prihvaćanja, svoje razine emisije dodijeljene svakom
članu sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza.
Uvjeti zajedničkog ispunjavanja obveza
Europske unije, njezinih država članica i Islanda utvrđeni su u
Prilogu I. prijedlogu Odluke Vijeća o zaključenju Izmjene iz
Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni
klime i zajedničkom ispunjavanju obveza koje iz njega proizlaze.[8] Uvjeti će biti navedeni i
u bilateralnom sporazumu s Islandom za koji je Komisija u lipnju 2013.
Vijeću izdala prijedlog o mandatu za vođenje pregovora. Nakon
usuglašavanja, ti uvjeti, uključujući odnosne razine emisije, moraju
se prijaviti UNFCCC-u nakon što Europska unija, njezine države članice i
Island zajednički polože svoje instrumente prihvaćanja Izmjene iz
Dohe.
Obračun emisija nakon 2012.
U drugom ciljnom razdoblju Kyotskog protokola
nastavlja se i do određene mjere unapređuje postojeći
sveobuhvatni sustav obračuna emisija kako bi se osiguralo transparentno
postupanje stranaka i njihovo ispunjavanje obveza. Taj se sustav temelji na
zahtjevu da svaka stranka koja podliježe obvezi obračuna iznos koji joj je
dodijeljen. Dodijeljeni iznos je količina u tonama koju svaka stranka
smije emitirati tijekom ciljnog razdoblja u ekvivalentu ugljičnog dioksida
(CO2-eq). Izdaje se u obliku jedinica dodijeljene kvote (jedinica
AAU) u nacionalnom registru svake stranke. Prema sporazumu o zajedničkom
ispunjavanju obveza iz Priloga II. prijedlogu Odluke Vijeća to
znači da su Europska unija, njezine države članice i Island zasebno
odgovorne za izdavanje u svoje nacionalne registre jedinica dodijeljene kvote
koje predstavljaju njihove odnosne dodijeljene količine.
Osim jedinica dodijeljene kvote, u nacionalnim
registrima čuvaju se i obračunavaju i transakcije u jedinicama koje
proizlaze iz uporabe fleksibilnih mehanizama iz Kyotskog protokola.
Uključuju ne samo jedinice dodijeljene kvote već i ovjerena smanjenja
emisije (CER) za projekte u okviru mehanizma čistog razvoja, jedinice
smanjenja emisija (ERU) za projekte zajedničke provedbe, te jedinice
uklanjanja (RMU) za uklanjanja pomoću ponora. Transakcije u tim jedinicama
podliježu međunarodnim zahtjevima kao što su kriteriji prihvatljivosti za
sudjelovanje u fleksibilnim mehanizmima i oni kojima se uređuju
pričuve ciljnog razdoblja (CPR). Tim se zahtjevima osiguravaju mjere
kojima se onemogućuje da stranka ne premaši dozvoljenu prodaju jedinica
ako to nije opravdano stvarnim smanjenjima emisije te stranke. Osim toga,
Konferencija o promjenama klime iz Dohe dogovorila je pravila o prijelazu iz
prvog u drugo ciljno razdoblje, posebno u pogledu prenošenja unaprijed
(pretvaranja) viška jedinica dodijeljene kvote iz prvog ciljnog razdoblja.
Iako novo dogovorena Kyotska pravila u
načelu ne utječu na funkcioniranje EU ETS-a i Odluku o
zajedničkom naporu, treba pojasniti međudjelovanje obračunskog
sustava Kyotskog protokola i obračunskih pravila iz zakonodavstva Europske
unije, a provedbu Kyotskih pravila uskladiti s onima iz zakonodavstva EU-a.
Osim toga, provedba sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza iziskuje
izradu dodatnih tehničkih pravila.
Pravna osnova za tehničku provedbu u
Europskoj uniji
Tijekom prvog ciljnog razdoblja Kyotskog
protokola (2008. do 2012.), međunarodno dogovoreni zahtjevi provedeni su
putem Odluke o mehanizmu za praćenje[9]
i uredbama o Registru koje se odnose na drugu fazu EU ETS-a (2008.-2012.).[10] Ti su zahtjevi
uključivali obračun emisija i jedinica, zajedničko ispunjavanje
obveza EU-a, upravljanje jedinicama potrebno radi obveza iz Kyotskog protokola
i njihovo međudjelovanje s postupcima upravljanja jedinicama EU ETS-a.
Uredbe o Registru sadržavale su pravila obračunavanja i upravljanja
jedinicama za provedbu EU ETS-a i za provedbu prvog ciljnog razdoblja Kyotskog
protokola. Uredba o Registru koja je trenutno na snazi[11] sadržava samo odredbe o
upravljanju jedinicama u vezi s provedbom i funkcioniranjem treće faze EU
ETS-a i Odluke o zajedničkom naporu. U njoj se ne propisuju
obračunski zahtjevi za tehničku provedbu Protokola nakon 2012.
Provedba Kyotskog protokola nakon 2012.
iziskuje izradu niza pravila za tehničku provedbu za Europsku uniju,
njezine države članice i Island. Nedavno donesena Uredba o mehanizmu za
praćenje[12]
ne sadržava pravnu osnovu na temelju koje bi Komisija mogla to učiniti u
pogledu nacionalnih registara država članica. Iz toga proizlazi potreba za
ovom izmjenom Uredbe o mehanizmu za praćenje kako bi se osigurala potrebna
pravna osnova.
2.           Tehnička provedba
Kyotskog protokola nakon 2012.
Kako bi se osigurala tehnička provedba
Kyotskog protokola u Europskoj uniji nakon 2012., omogućilo
učinkovito funkcioniranje zajedničkog ispunjavanja obveza Europske
unije, njezinih država članica i Islanda te osigurala njegova usklađenost
s funkcioniranjem EU ETS-a i Odlukom o zajedničkom naporu, u Europskoj
uniji potrebna su pravila za tehničku provedbu. Ta se pravila trebaju
odnositi na niz pitanja, uključujući:
–
postupke upravljanja jedinicama kao što su
transakcije Kyotskim jedinicama (izdavanje, prijenos, stjecanje, poništenje,
povlačenje, prenošenje unaprijed, zamjena ili promjena datuma isteka
valjanosti) u nacionalnim registrima i između nacionalnih registara
Europske unije, država članica i Islanda;
–
obračunske postupke vezane uz prijelaz iz
prvog u drugo ciljno razdoblje, uključujući prenošenje unaprijed
viška jedinica AAU, CER i ERU iz prvog u drugo ciljno razdoblje;
–
uspostavu i održavanje pričuve viška iz
prethodnog razdoblja (PPSR) i pričuve ciljnog razdoblja (CPR) za svakog
člana sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza;
–
pristojbu ili „udio u prihodu” koji se odnosi na
izdavanje jedinica ERU i prvi međunarodni prijenos jedinica AAU u drugom
ciljnom razdoblju.
Ovim se prijedlogom Uredbe Europskog
parlamenta i Vijeća osigurava osnova za provedbu tih tehničkih
pitanja u Europskoj uniji donošenjem pravnih akata.
Postupci upravljanja jedinicama
Delegirani akti predviđeni u ovom
prijedlogu potrebni su kako bi se osiguralo da su sve transakcije u Kyotskim
jedinicama u nacionalnim registrima Europske unije, njezinih država
članica i Islanda usklađene sa zajedničkim ispunjavanjem
njihovih obveza. Transakcije uključuju izdavanje, prijenos, stjecanje,
poništenje, prenošenje unaprijed, zamjenu, promjenu datuma isteka valjanosti i
povlačenje. Potrebno je i osigurati učinkovitu provedbu postupaka
upravljanja jedinicama za obračun emisija i jedinica u skladu s EU ETS-om
i Odlukom o zajedničkom naporu. Sporazumom o zajedničkom ispunjavanju
obveza za drugo ciljno razdoblje zahtijevat će se specifikacija pravila za
provedbu Kyotskog protokola u Europskoj uniji.
Osim toga, i EU ETS-om i Odlukom o
zajedničkom naporu dozvoljava se ograničena uporaba Kyotskih jedinica
radi ispunjavanja obveza utvrđenih u zakonodavstvu EU-a. Bitno je da se
tehničkom provedbom Kyotskih pravila u Europskoj uniji predvidi potpuna
fleksibilnost utvrđena u zakonodavstvu Unije kako bi tim jedinicama mogli
pristupiti operateri u skladu s odredbama EU ETS-a i države članice u vezi
sa svojim obvezama iz Odluke o zajedničkom naporu. Bitno je i da se u tehničku
provedbu uvedu čvrste obračunske prakse koje se odnose na
usklađivanje provedbenih pravila Kyotskog protokola s EU ETS-om i Odlukom
o zajedničkom naporu. To uključuje nužnost osiguravanja da za svaku
povezanu EU jedinicu koja se izrađuje ili koristi radi sukladnosti bude
izdana ili povučena jedna Kyotska jedinica.
Osim toga, delegirani akti predviđeni
ovim prijedlogom potrebni su radi definiranja učinkovite uredbe o
povlačenju jedinica nakon 2012.: postizanje zajedničkog cilja ovisi o
povlačenju jedinica od strane Europske unije, svake države članice i
Islanda prema njihovim odnosnim razinama emisije. Jasan postupak
povlačenja jedinica od strane Unije, država članica i Islanda te
jasno identificiranje jedinica koje povlači svaka stranka jamčit
će da će sukladnost sa zakonodavstvom Unije značiti i sukladnost
s obvezama Kyotskog protokola te obrnuto. Osim toga, takav je postupak potreban
radi očuvanja cjelovitosti obračunavanja u skladu s EU ETS-om. Pod
uvjetom da operateri na koje se odnosi EU ETS ispunjavaju u njemu navedene
obveze, time se također jamči da nije nužno stjecanje dodatnih
Kyotskih jedinica radi pokrivanja tih emisija a u cilju ispunjavanja
obračunskih zahtjeva Kyotskog protokola za drugo ciljno razdoblje. U tu
svrhu, delegiranim aktima predviđenima u ovom prijedlogu osigurat će
se da emisije obuhvaćene EU ETS-om između 1. siječnja 2013.
i 31. prosinca 2020. odgovaraju naknadnom povlačenju jedinica
važećih u drugom ciljnom razdoblju Kytoskog protokola. U načelu,
njima će se osigurati povlačenje jedne Kyotske jedinice, važeće
u drugom ciljnom razdoblju, na svaku jedinicu predanu u EU ETS za emisije iz
izvora navedenih u Prilogu A Kyotskom protokolu. Slično tome, njima
će se utvrditi i povlačenje Kyotskih jedinica, važećih u drugom
ciljnom razdoblju, u odnosu na emisije i uklanjanja država članica i
Islanda u sektorima izvan ETS-a, do mjere do koje su ti plinovi, izvori i
ponori obuhvaćeni Protokolom.
Obračunski postupci u vezi s
prijelazom iz prvog u drugo ciljno razdoblje
U Odluci 13/CMP.1, u kojoj su sadržana
ključna obračunska pravila Kyotskog protokola,[13] navode se odredbe kojima se
strankama omogućava prenošenje unaprijed jedinica ERU, CER i AAU u
sljedeće ciljno razdoblje nakon što za sve stranke bude izvršena procjena
sukladnosti. U skladu s tom Odlukom, jedinice ERU i CER mogu se prenijeti
unaprijed do ograničenja jednakog 2,5 % dodijeljenog iznosa stranke.
Jedinice uklanjanja (RMU), privremene jedinice CER (tCER), dugoročne
jedinice CER (lCER) i jedinice smanjenja emisije (ERU) izvedene iz jedinica RMU
ne mogu se prenijeti unaprijed. Odlukom 17CMP.8 potvrđuje se primjena
tih pravila nakon 2012. i dodaje zahtjev da se jedinice AAU prenesene unaprijed
moraju prenijeti u pričuvu viška prethodnog razdoblja te stranke (PPSR).
Postotno ograničenje prenošenja unaprijed
jedinica CER i ERU primjenjuje se na temelju dodijeljenog iznosa, a jedinice
CER i ERU važeće u prvom ciljnom razdoblju i koje se koriste radi
sukladnosti u trećoj fazi EU ETS-a (2013.-2020.) čuvaju se u Registru
Unije. Zbog toga će biti ključno primijeniti ograničenje u
cijeloj Europskoj uniji i njezinim državama članicama na način koji
omogućava prenošenje unaprijed tih jedinica radi kasnijeg povlačenja.
Osim toga, prema EU ETS-u račune moraju otvoriti i održavati ne samo
stranke već i privatni subjekti. Do mjere do koje sredstva na tim
računima uključuju jedinice CER i ERU, bit će važno utvrditi
ujednačena pravila kojima se omogućava optimalna provedba pravila o
prenošenju unaprijed. Jedinice AAU koje predstavljaju kvote kojima se trguje
između druge i treće faze EU ETS-a isto tako se čuvaju u
Registru Unije. Stoga delegiranim aktima isto tako treba utvrditi pravila za
primjenu pravila za prenošenje unaprijed jedinica AAU radi osiguravanja
usklađenosti provedbe obračunskog sustava Kyotskog protokola s onime
EU ETS-a i s Odlukom o zajedničkom naporu.
Uspostava i održavanje pričuve
ciljnog razdoblja (CPR) i pričuve viška iz prethodnog razdoblja (PPSR) za
svakog člana sporazuma o zajedničkom ispunjavanju obveza;
U delegiranim aktima predviđenima ovim
prijedlogom isto tako će se morati navesti funkcioniranje pričuve
ciljnog razdoblja u nacionalnim registrima Europske unije, njezinim državama
članicama i Islandu. Međunarodni zahtjev uspostave i održavanja pričuve
ciljnog razdoblja dio je odgovornosti svake stranke da upravlja svojim
dodijeljenim iznosom i obračunava ga. Prema međunarodnim odlukama,
pričuva ciljnog razdoblja odgovara ili 90 % početnog
dodijeljenog iznosa stranke ili 100 % njezinih zaliha prema posljednjem
pregledu, što god je od toga niže, pomnoženo s 8. Pričuva ciljnog
razdoblja odnosi se na svakog člana sporazuma o zajedničkom
ispunjavanju obveza pojedinačno. Budući da dodijeljeni iznos država
članica i Islanda pokriva samo sektore izvan ETS-a, a dodijeljeni iznos
Unije pokriva sektore ETS-a, delegiranim aktima predviđenima ovim
prijedlogom treba utvrditi usklađeni pristup za točan obračun i
transparentno izvješćivanje odnosnih pričuva ciljnog razdoblja
Europske unije, njezinih država članica i Islanda.
Na temelju Odluke 1/CMP.8 svaka stranka
mora uspostaviti račun za pričuvu viška iz prethodnog razdoblja
(PPSR) u svom nacionalnom registru te se utvrđuju povezana pravila za PPSR
kako slijedi: jedinice se mogu prenositi između računa PPSR-a; svaka
stranka može povući jedinice u svom vlastitom PPSR-u do razine do koje
emisije tijekom drugog ciljnog razdoblja premašuju dodijeljeni iznos; i stranka
može stjecati jedinice do 2 % svojeg dodijeljenog iznosa u prethodnom
ciljnom razdoblju iz PPSR-a druge stranke. Europska unija, njezine države
članice i Island odgovorni su svaki pojedinačno za uspostavu i
održavanje PPSR-a u skladu s međunarodno dogovorenim pravilima i uvjetima
zajedničkog ispunjavanja obveza. Potrebno je definirati opseg svakog
PPSR-a u skladu s definicijom razina emisije navedenom u Prilogu I.
prijedlogu Odluke Vijeća. Isto tako je potrebno utvrditi zajednička
pravila o početnoj bilanci,[14]
te o uporabi i stjecanju jedinica u PPSR-u Europske unije, njezinih država
članica i Islanda.
Udio u prihodu koji se primjenjuje na
jedinice AAU i ERU
Na temelju Odluke 1/CMP.8 za prvi
međunarodni prijenos jedinica AAU i izdavanje jedinica ERU uzima se
pristojba od 2 % od udjela u prihodu. U onoj mjeri u kojoj se ta pristojba
primjenjuje na izdavanje jedinica ERU, u opsegu je odgovornosti svake države
članice i Islanda. Međutim, u onoj mjeri u kojoj je potrebno
održavati bilance jedinica AAU kako bi se osiguralo da se važeća Kyotska
jedinica može povući za svaku jedinicu upotrijebljenu radi sukladnosti s
Odlukom o zajedničkom naporu, potrebni su delegirani akti predviđeni
ovim prijedlogom kojima se osigurava uzimanje u obzir primjene postotka od
udjela u prihodu u skladu sa zahtjevima zakonodavstva Europske unije.
3.           Pravni aspekti ovog
prijedloga
Ovim se prijedlogom izmjenjuje pravna osnova,
sadržana u Uredbi o mehanizmu za praćenje, na temelju koje Komisija može
donositi nezakonodavne akte kojima se utvrđuju pravila o elementima, koji
nisu ključni, za obračunavanje Kyotskih jedinica nakon 2012. u pravu
Europske unije. Ključni elementi u pogledu obveza Europske unije, njezinih
država članica i Islanda, njihove provedbe i zajedničkog ispunjavanja
obveza utvrđeni su u nizu pravnih instrumenata, uključujući
zasebni prijedlog Odluke Vijeća. Isto tako će biti regulirani u
bilateralnom sporazumu s Islandom, a uključeni su u Izmjenu iz Dohe i
pripadajuće odluke Konferencije stranaka koja služi kao sastanak stranaka
Kyotskog protokola, te u Uredbi o mehanizmu za praćenje i delegiranim i
provedbenim aktima donesenima na temelju te Uredbe.
Prije, na temelju prijašnjih uredbi o
Registru, takva su se pravila donosila na temelju postupka regulatornog odbora
s kontrolom. Temeljila su se na pravnoj osnovi sadržanoj u Odluci o mehanizmu
za praćenje. Pravna osnova kojom je omogućena provedba tehničkih
pitanja vezanih uz upravljanje jedinicama u prvom ciljnom razdoblju Kyotskog
protokola donošenjem uredaba o Registru bila je sadržana u članku 3.
stavku 3. i članku 6. stavku 1. Odluke o mehanizmu za
praćenje. Odnosila se, između ostalog, na potrebu za donošenjem
provedbenih komitoloških odredaba u pogledu izvješćivanja informacija iz
nacionalnog registra, o izdavanju, stjecanju, čuvanju, prijenosu,
poništenju, povlačenju i prenošenju unaprijed jedinica dodijeljenog
iznosa, jedinica uklanjanja, jedinica smanjenja emisije i ovjerenih smanjenja
emisije tijekom prethodne godine. Isto tako je omogućavala donošenje
komitoloških mjera u pogledu zahtjeva Zajednice i njezinih država članica
za „uspostavom i održavanjem registara radi osiguravanja točnog
obračuna izdavanja, držanja, prijenosa, stjecanja, poništenja i
povlačenja jedinica dodijeljenog iznosa, jedinica uklanjanja, jedinica
smanjenja emisije i ovjerenih smanjenja emisije i prenošenja unaprijed jedinica
dodijeljenog iznosa, jedinica smanjenja emisije i ovjerenih smanjenja emisije”.
Odluka o mehanizmu za praćenje stavljena
je izvan snage i zamijenjena Uredbom o mehanizmu za praćenje koja je
stupila na snagu 8 srpnja 2013. Uredba o mehanizmu za praćenje odnosi
se na sustav registra koji omogućava tehničku provedbu Kyotskog
protokola u pogledu upravljanja jedinicama u nacionalnim registrima u njezinom
članku 10. („Uspostava i upravljanje registrima”). Sadrži
ključni element međunarodnog zahtjeva za Uniju i njezine države
članice za ‚uspostavom i održavanjem registara radi točnog
obračuna izdavanja, držanja, prijenosa, stjecanja, poništenja,
povlačenja, prenošenja unaprijed, zamjene ili promjene datuma isteka
valjanosti, ovisno o slučaju, jedinica AAU, RMU, ERU, CER, tCER i lCER.
Članak 10. stavak 4. isto tako sadržava pravnu osnovu za
donošenje delegiranog akta kojime se provode elementi, koji nisu ključni,
tehničke provedbe Kyotskog protokola u pogledu upravljanja jedinicama u
nacionalnim registrima, a koji zamjenjuje prijašnji članak 6. stavak 1.
Odluke o mehanizmu za praćenje. Međutim, dok se članak 6.
stavak 1. Odluke o mehanizmu za praćenje odnosio na sva pitanja
upravljanja jedinicama u „ registrima Zajednice i njezinih država
članica”, područje primjene ove odredbe sužen je u Uredbi o mehanizmu
za praćenje. Pravna osnova za donošenje delegiranih akata sad se odnosi
samo na „uspostavu” (umjesto na uspostavu i održavanje) „Registra Unije”
(umjesto registara Unije i država članica).
Radi uspostave
učinkovitog sustava registara kojime se provode novi zahtjevi za upravljanje
jedinicama u drugom ciljnom razdoblju Kyotskog protokola potrebno je izmijeniti
članak 10. Mehanizma za praćenje. Njegovo područje primjene
mora se proširiti tako da uključuje pitanja tehničke provedbe u
pogledu upravljanja jedinicama u nacionalnim registrima kako je propisano
Kyotskim protokolom, Izmjenom iz Dohe i odlukama donesenima na temelju njih za
drugo ciljno razdoblje Kyotskog protokola.
Na temelju sadržaja pravila koja je potrebno
usvojiti u pravnim aktima koje propisuje ovaj prijedlog u skladu s prethodno
navedenim, te pravne akte treba donijeti i kao delegirane akte u skladu s
člankom 290. UFEU-u, na isti način kako je već propisano
člankom 10. stavkom 4. Uredbe o mehanizmu za praćenje.
Delegiranim aktom nadopunjuju se osnovna
pravila navođenjem njegova sadržaja i uređivanjem dodatne
pojedinosti. Razlikuje se od provedbenog akta u skladu s člankom 291.
UFEU-a kojime se propisuju jednaki uvjeti za države članice u provedbi
zakonodavstva Unije. Kako je gore prikazano, obračunski zahtjevi koje
treba provesti nakon 2012. ne proizlaze samo iz zakonodavstva Europske unije,
već se uvelike temelje na međunarodno dogovorenim pravilima. Osim
toga, ne provode ih samo države članice, već se jednako odnose na
samu Europsku uniju, te se njima uvodi obveza institucijama Europske unije.
Kako je propisano člankom 290. UFEU-a, delegiranim aktima
predviđenim ovim prijedlogom ne bi se uskladila provedba bilo kakvih
postojećih osnovnih pravila već bi se utvrdile dodatne specifične
tehničke pojedinosti za provedbu Kyotskog protokola nakon 2012.
2013/0377 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 u
pogledu tehničke provedbe Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju
Ujedinjenih naroda o promjeni klime
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
Komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga
gospodarskog i socijalnog odbora[15],
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija[16],
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)       Vijeće je donijelo
Odluku […] o zaključivanju Izmjene iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu
konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i zajedničkom ispunjavanju
obveza koje iz njega proizlaze.[17]
Odlukom se zaključuje Izmjena iz Dohe Kyotskog protokola uz Okvirnu
konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime („UNFCCC”) kojom se
utvrđuje drugo ciljno razdoblje, u ime Unije, te se utvrđuju uvjeti
zajedničkog ispunjavanja obveza Unije, njezinih država članica i
Islanda u skladu s člankom 4. Kyotskog protokola.
(2)       Zaključivanje Izmjene iz
Dohe, provedba pratećih odluka Konferencije stranaka koja služi kao
sastanak stranaka Kyotskog protokola i uvjeti zajedničkog ispunjavanja
obveza u Uniji, njezinim državama članicama i Islandu iziskuju
utvrđivanje pravila kojima se osigurava tehnička provedba Kyotskog
protokola u Uniji nakon 2012. radi omogućavanja učinkovitog
funkcioniranja zajedničkog ispunjavanja obveza Unije, njezinih država
članica i Islanda te radi osiguravanja njegove usklađenosti s
funkcioniranjem Sustava trgovanja emisijama Europske unije („EU ETS”)
uspostavljenog Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[18] i Odlukom 406/2009/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća[19]
(3)       Tijekom prvog ciljnog
razdoblja Kyotskog protokola, međunarodno dogovoreni zahtjevi za
obračunavanje i upravljanje emisijama i jedinicama i zajedničko
ispunjavanje obveza Unije i njezinih država članica provedeni su Odlukom
br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[20] i takozvanim uredbama o
Registru.[21].
Prijašnje uredbe o Registru zamijenjene su Uredbom Komisije (EU)
br. 389/2013[22],
koja sada sadržava odredbe o upravljanju jedinicama u vezi s provedbom i
funkcioniranjem EU ETS-a i Odlukom 406/2009/EZ.[23] Novo donesena Uredba (EU)
br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[24] više ne sadržava potrebnu
pravnu osnovu za donošenje delegiranih propisa za provedbu pravila za drugo
ciljno razdoblje.
(4)       Za drugo ciljno razdoblje
dodijeljeni iznos Unije odnosi se na emisije stakleničkih plinova iz
izvora obuhvaćenih EU ETS-om, do mjere do koje su obuhvaćeni Kyotskim
protokolom, dok se odnosni dodijeljeni iznosi država članica i Islanda
odnose na sve ostale emisije stakleničkih plinova iz izvora i uklanjanja
ponorima obuhvaćene Kyotskim protokolom.
(5)       Odlukom 1/CMP.8[25] izmjenjuju se pravila za
utvrđivanje prihvatljivosti za sudjelovanje u fleksibilnim mehanizmima na
temelju Kyotskog protokola. Njome se također definiraju ograničenja
vezana uz jedinice prenesene unaprijed iz prvog u drugo ciljno razdoblje,
uključujući zahtjev da svaka stranka utvrdi pričuve viška iz
prethodnog razdoblja (PPSR). Osim toga, Odlukom je propisana pristojba od
2 % udjela u prihodu za prve međunarodne prijenose jedinica
dodijeljenog iznosa (AAU) i izdavanje jedinica smanjenja emisije (ERU) za
projekte zajedničke provedbe odmah nakon pretvaranja jedinica AAU ili RMU
koje su prethodno držale stranke u jedinice ERU. Trenutno se pregovara o
dodatnim pravilima za provedbu drugog ciljnog razdoblja Kyotskog protokola.
(6)       Radi utvrđivanja jasnih
pravila kojima se osigurava tehnička provedba Kyotskog protokola u
Europskoj uniji nakon 2012., omogućavanja učinkovitog funkcioniranja
zajedničkog ispunjavanja obveza Europske unije, njezinih država
članica i Islanda, te osiguravanja njegove usklađenosti s
funkcioniranjem EU ETS-a i Odlukom o zajedničkom naporu, ovlast za donošenje
delegiranih akata u skladu s člankom 290. UFEU-a treba delegirati
Komisiji. Pri pripremanju i izradi delegiranih akata Komisija bi trebala
osigurati njihovu usklađenost s međunarodno dogovorenim
obračunskim zahtjevima, uvjetima zajedničkog ispunjavanja obveza
navedenima u Odluci […] i odgovarajućem zakonodavstvu Unije,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EU) br. 525/2013 mijenja se kako
slijedi:
1.           članku 3. dodaju se
sljedeće točke (13.a) i (13.b) :
„(13.a) ‚Pričuva ciljnog razdoblja’ ili ‚CPR’
znači pričuva utvrđena u skladu s Prilogom Odluci 11/CMP.1
ili drugim odgovarajućim odlukama tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola;
(13.b) ‚Pričuva viška prethodnog razdoblja’
ili ‚PPSR’ znači pričuva utvrđena u skladu s Odlukom 1/CMP.8 ili
drugim odgovarajućim odlukama tijela UNFCCC-a ili Kyotskog protokola;“
2.           članak 10. mijenja se
kakao slijedi:
(a)      članku 10. stavku 1.
dodaje se sljedeći podstavak:
„Unija i države članice u svojim registrima
obračunavaju prijenos jedinica prema zahtjevima Kyotskog protokola, Odluke
1/CMP.8 ili ostalim odgovarajućim odlukama tijela UNFCCC-a ili Kyotskog
protokola kao udio u prihodu nakon izdavanja jedinica ERU i za prvi
međunarodni prijenos jedinica AAU.”
(b)     članku 10. dodaje se
sljedeći stavak 5:
„5.        Komisija je isto tako ovlaštena za
donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 25. radi osiguravanja,
putem registara Unije i država članica, tehničke provedbe Kyotskog
protokola, omogućavanja učinkovitog funkcioniranja zajedničkog
ispunjavanja obveza Unije, država članica i Islanda te osiguravanja
njegove usklađenosti s primjenom Direktive 2003/87/EZ i Odluke
406/2009/EZ, uključujući:
(a)
postupke upravljanja jedinicama, kao što su
transakcije u jedinicama AAU, CER, uključujući lCER i tCER, ERU i RMU
(izdavanje, prijenos, stjecanje, poništenje, povlačenje, prenošenje
unaprijed, zamjena ili promjene datuma isteka valjanosti) u nacionalnim
registrima i između nacionalnih registara Unije, njezinih država
članica i Islanda;
(b)
obračunske postupke vezane uz prijelaz iz
prvog u drugo ciljno razdoblje, uključujući prenošenje viška jedinica
AAU, CER i ERU unaprijed iz prvog u drugo ciljno razdoblje;
(c)
uspostavu i održavanje pričuve viška iz
prethodnog razdoblja i pričuve ciljnog razdoblja za Uniju i države
članice;
(d)
obračun udjela u prihodu kako je
predviđeno stavkom 1. ovog članka.
Pri donošenju delegiranih akata iz prvog podstavka
Komisija osigurava dosljednu provedbu međunarodno dogovorenih
obračunskih zahtjeva, optimizira transparentnost i osigurava točnost
obračuna kyotskih jedinica od strane Unije i država članica uz
istodobno smanjenje administrativnog opterećenja i troškova.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana
nakon dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]               Odluka 1/CMP.8, koju je donijela Konferencija stranaka
koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola, FCCC/KP/CMP/2012/13/Add.1
[2]               Za prvo ciljno razdoblje bazne godine EU-a bile su kako
slijedi: za CO2, CH4 i N2O sve države
članice koriste 1990. kao baznu godinu, osim: Bugarske – 1988.;
Mađarske - srednju vrijednost od 1985. do 1987.; Slovenije – 1986.;
Poljske – 1988.; Rumunjske - 1989. Za fluorirane plinove sve države
članice koriste 1995. kao baznu godinu, osim: Austrije, Francuske, Italije
i Slovačke – 1990.; i Rumunjske - 1989.
[3]               Zakonodavstvo doneseno 23. travnja 2009.,
uključujući Direktivu 2009/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o
izmjeni Direktive 2003/87/EZ u svrhu poboljšanja i proširenja sustava Zajednice
za trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova i Odluku
br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja
2009. o naporima koje poduzimaju države članice radi smanjenja emisija
stakleničkih plinova s ciljem ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih uz
smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. godine,
SL L 140, 5.6. 2009.
[4]               Razlika u opsegu detaljno je objašnjena u radnom
dokumentu službi Komisije „Pripremanje cilja ograničenja ili smanjenja
emisije (QELRO) na temelju Klimatsko-energetskog paketa Unije”, SWD(2012) 18 završna
verzija od 13.2.2012.
[5]               Podnesak Danske i Europske komisije u ime Europske unije
i njezinih država članica od 19. travnja 2012. o „Informacijama o
cilju ili smanjenja emisija (QELROs) za drugo ciljno razdoblje Kyotskog
protokola”, FCCC/KP/AWG/2012/MISC.1.
[6]               Napomena 1., gore.
[7]               Odluka Vijeća 2002/358/EZ od 25. travnja 2002.
o odobravanju, u ime Europske zajednice, Kyotskog protokola uz Okvirnu
konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime i zajedničkom ispunjavanju
obveza koje iz njega proizlaze, SL L 130/1, 15.5.2002., str. 1.
[8]               COM(2013) 768 final.
[9]               Odluka br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća od 11. veljače 2004. o mehanizmu za praćenje emisija
stakleničkih plinova u Zajednici i za provedbu Kyotskog protokola,
SL L 49, 19.2.2004., str. 1.
[10]             Uredba Komisije (EZ) br. 2216/2004 od
21. prosinca 2004. o standardiziranom i zaštićenom sustavu registara
prema Direktivi 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te Odluci
br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 386,
29.12.2004. str. 1. i Uredba Komisije (EU) br. 920/2010 od
7. listopada 2010. o standardiziranom i zaštićenom sustavu registara
prema Direktivi 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te Odluci
br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 270,
14.10.2010., str. 1.
[11]             Uredba Komisije (EU) br. 389/2013 od 2. svibnja
2013. o uspostavi Registra Unije u skladu s Direktivom 2003/87/EZ Europskog
parlamenta i Vijeća, odlukama br. 280/2004/EZ i br. 406/2009/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća i o stavljanju izvan snage uredbi Komisije
(EU) br. 920/2010 i br. 1193/2011, SL L 122, 3.5.2013.,
str. 1.
[12]             Uredba (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća od 21. svibnja 2013. o mehanizmu za praćenje i
izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za
izvješćivanje o drugim informacijama u vezi klimatskih promjena na
nacionalnoj razini i razini Unije te stavljanju izvan snage Odluke
br. 280/2004/EZ, SL L 165, 18.6.2013., str. 13.
[13]             Odluka 13/CMP/1 o načinima obračuna
dodijeljenih iznosa iz članka 7. stavka 4. Kyotskog protokola,
u: FCCC/KP/CMP/2005/8/Add.2.
[14]             Početna bilanca PPSR-a Europske unije, koju treba
uspostaviti u Registru Unije, prvenstveno se sastoji od jedinica AAU koje se
čuvaju u Registru Unije u skladu s člankom 56. Uredbe
920/2010/EZ, a koje predstavljaju kvote EU ETS-a kojima se trguje u skladu s
člankom 57. Uredbe 920/2010/EZ. Početna bilanca svakog PPSR-a
država članica i Islanda sastoji se od jedinica AAU prenesenih unaprijed u
svakom nacionalnom registru.
[15]             SL C , , str. .
[16]             SL C , , str. .
[17]             SL L, , str. .
[18]             Direktiva 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
13. listopada 2003. o uspostavljanju sustava trgovanja kvotama emisija
stakleničkih plinova unutar Zajednice i o izmjeni Direktive Vijeća
96/61/EZ 8SL L 275/32, 25.10.2003.).
[19]             Odluka br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća od 23. travnja 2009. o naporima koje poduzimaju države
članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova s ciljem
ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih za smanjenje emisija stakleničkih
plinova do 2020. godine (SL L 140, 5.6. 2009.).
[20]             Odluka br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća od 11. veljače 2004. o mehanizmu za praćenje emisija
stakleničkih plinova u Zajednici i za provedbu Kyotskog protokola
(SL L 49, 19.2.2004., str. 1.).
[21]             Uredba Komisije (EZ) br. 2216/2004 od
21. prosinca 2004. o standardiziranom i zaštićenom sustavu registara
prema Direktivi 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te Odluci
br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, SL L 386,
29.12.2004. str. 1. i Uredba Komisije br. 920/2010 od
7. listopada 2010. o standardiziranom i zaštićenom sustavu registara
prema Direktivi 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te Odluci
br. 280/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 270,
14.10.2010., str. 1.)
[22]             Uredba Komisije (EU) br. 389/2013 od 2. svibnja
2013.o uspostavi Registra Unije u skladu s Direktivom 2003/87/EZ Europskog
parlamenta i Vijeća, odlukama br. 280/2004/EZ i br. 406/2009/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća i o stavljanju izvan snage Uredbi Komisije
(EU) br. 920/2010 i br. 1193/2011, SL L 122, 3.5.2013., str. 1.
[23]             Odluka br. . br. 406/2009/EZ Europskog
parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009.o naporima koje poduzimaju
države članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova s ciljem
ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih za smanjenje emisija stakleničkih plinova
do 2020. godine, SL L 140, 5.6.2009., str. 136.
[24]             Uredba (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća od 21. svibnja 2013. o mehanizmu za praćenje i
izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za
izvješćivanje o drugim informacijama u vezi klimatskih promjena na
nacionalnoj razini i razini Unije te stavljanju izvan snage Odluke
br. 280/2004/EZ, SL L 165, 18.6.2013., str. 13.
[25]             Odluka 1/CMP.8 koju je donijela Konferencija stranaka
koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola, FCCC/KP/CMP/2012/13/Add.1.


				|

		52014PC0715

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o stavljanju izvan snage određenih akata u području policijske i pravosudne suradnje u kaznenim stvarima /* COM/2014/0715 final - 2014/0339 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST
PRIJEDLOGA
Prioritet je Komisije osigurati da zakonodavna
pravna stečevina EU-a bude ažurirana i odgovara svrsi. Europski parlament,
Vijeće i Komisija već su se u međuinstitucijskom sporazumu o
boljoj izradi zakonodavstva[1]
od 16. prosinca 2003. dogovorili da bi se opseg prava Europske unije trebao
smanjiti stavljanjem izvan snage akata koji se više ne primjenjuju. Ti bi se akti trebali ukloniti iz pravne stečevine Europske unije kako bi se poboljšala transparentnost
i osigurala veća
sigurnost za sve građane i države članice.
To je u skladu s
politikom Komisije o primjerenosti propisa. U svojoj Komunikaciji iz lipnja
2014. o „Programu za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT):
Trenutačno stanje i izgledi za budućnost”[2], Komisija je izjavila
da pregledava pravnu stečevinu u odnosu na policijsku i pravosudnu
suradnju u kaznenim stvarima kako bi utvrdila koji bi se akti mogli staviti
izvan snage u kontekstu isteka prijelaznog razdoblja utvrđenog u
ugovorima.
Komisija je sada dovršila svoju procjenu pravnih akata
povezanih s područjem slobode, sigurnosti i pravde, uključujući
nekadašnji treći stup pravne stečevine. Mnogi akti doneseni proteklih
desetljeća više nemaju pravni učinak. Više nisu relevantni zbog svoje
privremene prirode ili je njihov sadržaj uključen u naknadne akte.
Komisija, zbog pravne sigurnosti, predlaže da Europski parlament i Vijeće
ukinu mjere iz ovog prijedloga.
I. Zajedničkom akcijom Vijeća 96/610/PUP[3] stvoren je
popis posebnih protuterorističkih sposobnosti, vještina i stručnog
znanja kako bi bili dostupniji agencijama u svim državama članicama te na
taj način pridonijeli kapacitetima država članica u području
suzbijanja terorizma. Ta je Zajednička akcija zastarjela kada je Odlukom
Vijeća 2009/371/PUP[4]
Europolu povjerena zadaća da podupire i osnažuje mjere nadležnih tijela
država članica i njihovu uzajamnu suradnju u sprečavanju i borbi
protiv terorizma i kada je Odlukom Vijeća 2008/615/PUP[5] (takozvana Odluka iz
Prüma) uveden novi okvir za prekograničnu suradnju u borbi protiv
terorizma.
II.
Zajednička akcija Vijeća 96/699/PUP[6] o razmjeni informacija o
određivanju kemijskih karakteristika droga kako bi se poboljšala borba
protiv nedopuštene trgovine drogom. Ta je Zajednička akcija zastarjela
nakon stupanja na snagu Odluke Vijeća 2009/371/PUP[7] o osnivanju Europola koji je
uključio nekadašnju jedinicu za borbu protiv droge i Konvencije o uzajamnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije[8] kojom se
predviđa šira suradnja među državama članicama u području
politike o drogama.
III.
Cilj Zajedničke akcije Vijeća 96/747/PUP[9] bilo je jačanje
suradnje među tijelima država članica za izvršenje zakona
pružajući pomoć u suradnji u okviru borbe protiv kriminala diljem
EU-a. Ta je Zajednička akcija zastarjela kad je Odlukom
Vijeća 2009/371/PUP[10]
Europolu povjerena zadaća da razvije stručna znanja nadležnih tijela
država članica o istražnim postupcima i da savjetuje nacionalna tijela o
istragama. Osim toga, nakon što je Europol razvio Platformu Europola za
stručnjake (EPE), načelnici nacionalnih odjela Europola (HENU) država
članica odlučili su 16. veljače 2012. zatvoriti popis
predviđen Zajedničkom akcijom 96/747/PUP.
IV. Zajednička akcija
Vijeća 96/750/PUP[11] u pogledu
usklađivanja zakona i praksi za borbu protiv ovisnosti o drogama te radi
borbe protiv nezakonite trgovine drogama. Ta je Zajednička akcija
zastarjela nakon stupanja na snagu Konvencije
o uzajamnoj pomoći u
kaznenim stvarima između država
članica Europske unije[12] kojom se previđa šira suradnja među državama
članicama u području politike o drogama i Okvirne
odluke Vijeća 2004/757/PUP[13]
o minimalnim odredbama za kaznena djela i kazne u području nezakonite
trgovine drogama kojom se utvrđuju stroža pravila o definicijama i
sankcijama određenih kaznenih djela u području politike o drogama.
V. Zajedničkom akcijom Vijeća 97/339/PUP[14] predviđena
je suradnja i obveza razmjene informacija između država članica u
odnosu na događanja velikih razmjera kako bi se održao red i mir te
spriječila kaznena djela. Ta je Zajednička akcija zastarjela kada
je Odlukom Vijeća 2008/615/PUP[15]
(takozvana Odluka iz Prüma) uspostavljen novi okvir za suradnju u održavanju
reda i mira te sigurnosti na događanjima velikih razmjera i za razmjenu
podataka. Nadalje, odlukama Vijeća 2002/348/PUP[16] i 2007/412/PUP[17] uspostavljene su
nacionalne nogometne informacijske točke kako bi se koordinirala i
olakšala međunarodna policijska suradnja i razmjena informacija u vezi s
nogometnim utakmicama s međunarodnim elementom.
VI. Cilj Zajedničke akcije Vijeća 97/372/PUP[18] bio je
povećati razmjenu informacija i podataka među carinskim tijelima i
drugim tijelima za izvršavanje zakona posebno u području droga. Zajednička
akcija Vijeća zastarjela je nakon stupanja na snagu Napuljske konvencije[19] kojom su
predviđena detaljna pravila o uzajamnoj pomoći i suradnji između
država članica u sprečavanju i otkrivanju kršenja nacionalnih carinskih
odredbi te progon i kažnjavanje kršenja carinskih odredbi Zajednice i
nacionalnih carinskih odredbi. Nadalje, Odlukom Vijeća 2009/917/PUP[20] povećana je
učinkovitost suradnje i kontrolnih postupaka carinskih tijela uspostavom
carinskih informacijskih sustava (CIS) s ciljem sprečavanja, ispitivanja i
progona povreda carinskih i poljoprivrednih propisa Zajednice. Osim toga,
Odlukom Vijeća 2009/371/PUP Europolu su povjereni zadaci s ciljem potpore
carinskoj suradnji.
VII. Zajednička akcija
Vijeća 98/427/PUP[21] o dobroj praksi u međusobnom pružanju pravne pomoći
u kaznenim stvarima zastarjela je
kada je na
snagu stupila Konvencija
o uzajamnoj pomoći u kaznenim
stvarima između
država članica
Europske unije[22] kojom se predviđa šira suradnja
u kaznenim stvarima među državama članicama.
VIII. Akt Vijeća od 3. prosinca 1998. o pravilniku o osoblju
koji se primjenjuje na zaposlenike Europola[23] primjenjivao se
na osoblje u Europolu prije stupanja na snagu Odluke Vijeća 2009/371/PUP.
Međutim, ugovori o radu koji su na snazi uskoro će isteći te
će stoga pravilnik biti zastario. Prijelaznim odredbama predviđenima
ovim prijedlogom osigurava se da ti ugovori o radu do njihova isteka i dalje
podliježu tom aktu.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Dijalog o utvrđivanju pravnih mjera za nekadašnji treći stup
pravne stečevine koji je zastario, između Komisije i predstavnika
država članica i Tajništva Vijeća u okviru skupine prijatelja
predsjedništva koja je osnovana u cilju ispitivanja svih pitanja povezanih sa
završetkom prijelaznog razdoblja od pet godina utvrđenog u članku 10.
Protokola 36 uz Ugovore, održao se 2014.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
 Sažetak predloženih mjera Prijedlogom se stavlja izvan snage niz pravnih mjera nekadašnjeg trećeg stupa pravne stečevine za koje se utvrdilo da su zastarjele.
 Pravna osnova Pravna osnova za stavljanje izvan snage Zajedničke akcije Vijeća 96/610/PUP je članak 87. stavak 2. točka (c) Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Pravna osnova za stavljanje izvan snage Zajedničke akcije Vijeća 96/699/PUP je članak 87. stavak 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Pravna osnova za stavljanje izvan snage Zajedničke akcije Vijeća 96/747/PUP je članak 88. stavak 2. točka (a) Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Pravna osnova za stavljanje izvan snage Zajedničke akcije Vijeća 96/750/PUP su članak 83. stavak 1. i članak 87. stavak 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Pravna osnova za stavljanje izvan snage Zajedničke akcije Vijeća 97/339/PUP je članak 87. stavak 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Pravna osnova za stavljanje izvan snage Zajedničke akcije 97/372/PUP je članak 87. stavak 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Pravna osnova za stavljanje izvan snage Zajedničke akcije Vijeća 98/427/PUP je članak 82. stavak 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Pravna osnova za stavljanje izvan snage Akta Vijeća od 3. prosinca 1998. o pravilniku o osoblju koji se primjenjuje na zaposlenike Europola je članak 88. stavak 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Načela supsidijarnosti i proporcionalnosti Mjere na koje se odnosi ovaj prijedlog zastarjele su jer je njihov sadržaj uključen u naknadne akte ili više nisu relevantne zbog svoje privremene prirode. Stoga je potrebno u skladu s načelom supsidijarnosti i proporcionalnosti staviti te mjere izvan snage. Na zakonodavcu je Unije da u tu svrhu donese potrebne mjere.
 Izbor instrumenta
 Predloženi instrument: Uredba Europskog parlamenta i Vijeća.
 Člankom 88. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije predviđa se da ustroj, funkcioniranje, područje djelovanja i zadaće Europola uredbama utvrđuju Europski parlament i Vijeće. Stoga je uredba oblik akta koji se izričito propisuje ovom odredbom primarnog prava.
4.           PRORAČUNSKE
IMPLIKACIJE
Prijedlog nema nikakav učinak na
proračun.
2014/0339 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o stavljanju izvan snage određenih akata
u području policijske i pravosudne suradnje u kaznenim stvarima
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 82. stavak 1., članak 83.
stavak 1., članak 87. stavak 2. i članak 88. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije[24],
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
akta nacionalnim parlamentima,
djelujući u skladu s redovnim
zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)       Poboljšanje transparentnosti
prava Unije ključni je element strategije za bolju izradu zakonodavstva
koju institucije Unije provode. U tom je kontekstu primjereno iz zakonodavstva
na snazi ukloniti one akte koji više ne služe svrsi.
(2)       Mnogi akti doneseni u
području policijske i pravosudne suradnje u kaznenim stvarima zastarjeli
su zbog svoje privremene prirode
ili jer je njihov sadržaj obuhvaćen naknadnim aktima,
iako nisu stavljeni izvan snage.
(3)       Zajedničkom akcijom
Vijeća 96/610/PUP[25]
stvoren je popis posebnih sposobnosti, vještina i stručnog znanja kako
bi bili dostupniji agencijama u svim državama članicama.
Zajednička akcija zastarjela je kada je Odlukom Vijeća 2009/371/PUP[26] Europolu povjerena
zadaća da podupire i osnažuje mjere nadležnih tijela država članica i
njihovu uzajamnu suradnju u sprečavanju i borbi protiv terorizma i kada je
Odlukom Vijeća 2008/615/PUP[27]
uveden novi okvir za prekograničnu suradnju u borbi protiv terorizma.
(4)       Zajedničkom akcijom
Vijeća 96/699/PUP[28]
Odjel za droge Europola određen je kao tijelo kojemu države članice
dostavljaju informacije o određivanju kemijskih karakteristika droga. Ta
je Zajednička akcija zastarjela nakon stupanja na snagu Odluke Vijeća
2009/371/PUP[29] i Konvencije o uzajamnoj pomoći u kaznenim stvarima između država članica Europske unije[30].
(5)       Cilj Zajedničke akcije
Vijeća 96/747/PUP[31]
bilo je jačanje suradnje među tijelima država članica za
izvršenje zakona stvaranjem popisa posebnih sposobnosti, vještina i
stručnog znanja. Ta je Zajednička akcija zastarjela nakon stupanja na
snagu Odluke 2009/371/PUP kojom je Europolu povjerena zadaća da razvije
stručna znanje nadležnih tijela država članica o istražnim postupcima
i da savjetuje o istragama.
(6)       Cilj je Zajedničke
akcije Vijeća 96/750/PUP[32]
bio jačanje suradnje između relevantnih tijela država članica u
borbi protiv ovisnosti o drogama i da države članice usklade svoje zakone
kako bi ih učinile uzajamno kompatibilnima do razine do koje je to
potrebno radi sprečavanja i borbe protiv nezakonite trgovine drogama u
Uniji. Zajednička akcija zastarjela je od
stupanja na snagu Konvencije
o uzajamnoj pomoći u kaznenim stvarima između država članica Europske unije i
Okvirne odluke Vijeća 2004/757/PUP[33].
(7)       Zajedničkom akcijom
Vijeća 97/339/PUP[34]
predviđena je suradnja i obveza razmjene informacija između država
članica u odnosu na događanja velikih razmjera na kojima je prisutan
velik broj osoba iz više od jedne države članice kako bi se održao red i
mir, zaštitile osobe i njihovo vlasništvo te spriječila kaznena djela. Ta
je Zajednička akcija zastarjela nakon stupanja na snagu odluka Vijeća
2008/615/PUP[35],
2002/348/PUP[36]
i 2007/412/PUP[37]
kojima su predviđena nova pravila za razmjenu osobnih i drugih podataka te
drugi oblici suradnje u cilju očuvanja javnog reda i sigurnosti na
većim događanjima.
(8)       Cilj Zajedničke
akcije Vijeća 97/372/PUP[38]
bio je povećati razmjenu informacija i podataka među carinskim
tijelima i drugim tijelima za izvršavanje zakona posebno u području droga.
Ta je Zajednička akcija zastarjela nakon stupanja na snagu Akta
Vijeća 98/C 24/01[39]
o sastavljanju Napuljske konvencije kojom se utvrđuju detaljna pravila o
uzajamnoj pomoći i suradnji između država članica radi
sprečavanja i otkrivanja kršenja nacionalnih carinskih odredbi, Odluke
Vijeća 2009/917/PUP[40]
kojom je povećana učinkovitost suradnje i kontrolnih postupaka
carinskih tijela uspostavom carinskog informacijskog sustava (CIS) i Odluke
Vijeća 2009/371/PUP kojom su Europolu povjereni zadaci s ciljem potpore
carinskoj suradnji.
(9)       Cilj je Zajedničke akcije Vijeća 98/427/PUP[41] o dobroj praksi u međusobnom pružanju pravne pomoći
u kaznenim stvarima
razmjena dobre prakse između država članica u provođenju
zahtjeva za pravnu pomoć u kaznenim stvarima. Ta je Zajednička akcija zastarjela. Nikad nije bila
ocijenjena i de
facto je izgubila na važnosti stupanjem na snagu Konvencije
o uzajamnoj pomoći u kaznenim
stvarima između država članica.
(10)     Akt Vijeća 1999/C 26/07 [42] i dalje se primjenjuje
na osoblje u Europolu prije stupanja na snagu Odluke Vijeća 2009/371/PUP.
Međutim, ugovori o radu koji su na snazi uskoro će isteći te
će stoga pravilnik biti zastario.
(11)     Radi pravne sigurnosti i
jasnoće, te zastarjele zajedničke akcije i Akt Vijeća trebalo bi
staviti izvan snage.
(12)     Budući da se cilj ove
Uredbe, što je prvenstveno staviti izvan snage mnoge zastarjele akte Unije u
području policijske i pravosudne suradnje u kaznenim stvarima, ne može
ostvariti na razini država članica, već samo na razini Unije, ova
Uredba ispunjava zahtjeve načela supsidijarnosti utvrđene u
članku 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je
utvrđen u tom članku, ova Uredba ne izlazi izvan okvira potrebnog za
ostvarenje tog cilja.
(13)     U skladu s člankom 1.
Protokola br. 22 o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj
uniji i Ugovoru funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju
ove Uredbe.
(14)     U skladu s člancima 1. i
2. Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u vezi s
područjem slobode, sigurnosti i pravde, koji je priložen Ugovoru o
Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, te ne dovodeći
u pitanje članak 4. tog Protokola, te države članice ne sudjeluju u
donošenju ove Uredbe,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Stavljanje izvan snage zastarjelih akata
Zajedničke akcije 96/610/PUP, 96/699/PUP, 96/747/PUP, 96/750/PUP,
97/339/PUP, 97/372/PUP 98/427/PUP i Akt Vijeća 1999/C 26/07 stavljaju se izvan
snage.
Članak 2.
Prijelazne odredbe
Ugovori sklopljeni na temelju Akta Vijeća
1999/C 26/07 i dalje se uređuju tim aktom.
Članak 3.
Stupanje
na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od
dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti
obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu,
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]               SL C 321,
31.12.2003., str. 1.
[2]               COM (2014) 368 završna verzija,
18.6.2014.
[3]               Zajednička
akcija 96/610/PUP od 15. listopada 1996. o izradi i vođenju popisa
posebnih protuterorističkih sposobnosti, vještina i stručnog znanja
koji olakšavaju protuterorističku suradnju između država članica
Europske unije koju je donijelo Vijeće na temelju članka K.3 Ugovora
o Europskoj uniji (SL L 273, 25.10.1996., str. 1.).
[4]               Odluka Vijeća 2009/371/PUP
od 6. travnja 2009. o osnivanju Europskog policijskog ureda (Europol) (SL L
121, 15.5.2009., str. 37.).
[5]               Odluka Vijeća 2008/615/PUP
od 23. lipnja 2008. o produbljivanju prekogranične suradnje, posebno
u suzbijanju terorizma i prekograničnog kriminala (SL L 210, 6.8.2008.,
str. 1.).
[6]               Zajednička
akcija Vijeća 96/699/PUP od 29. studenoga 1996. koju je donijelo
Vijeće na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji, a koja se
odnosi na razmjenu informacija o određivanju kemijskih karakteristika
droga radi olakšavanja poboljšane suradnje između država članica u
borbi protiv nedopuštene trgovine drogom (SL L 322, 12. prosinca
1996., str. 5.)
[7]               Odluka Vijeća  2009/371/PUP od
6. travnja 2009. o osnivanju Europskog policijskog ureda (Europola), SL
L 121, 15.5.2009., str. 37.
[8]               Konvencija od 29.
svibnja 2000., koju je donijeloVijeće
u skladu s člankom 34. Ugovora
o Europskoj uniji, o uzajamnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama
članicama Europske unije
[9]               Zajednička akcija Vijeća 96/747/PUP od 29.
studenoga 1996. o izradi i vođenju popisa posebnih sposobnosti, vještina i
stručnosti u području borbe protiv međunarodnog organiziranog
kriminala radi olakšanja suradnje pri provedbi prava država članica
Europske unije, koju je donijelo Vijeće na temelju članka K.3 Ugovora
o Europskoj uniji (SL L 342, 31.12.1996., str. 2.)
[10]             Odluka Vijeća 2009/371/PUP od 6. travnja 2009. o
osnivanju Europskog policijskog ureda (Europol) (SL L 121, 15.5.2009., str.
37.).
[11]             Zajednička akcija Vijeća 96/750/PUP od 17.
prosinca 1996. koju je donijelo Vijeće na temelju članka K.3 Ugovora
o Europskoj uniji u pogledu usklađivanja zakona i praksi država
članica EU-a za borbu protiv ovisnosti o drogama te radi sprečavanja
i borbe protiv nezakonite trgovine drogama (SL L 342, 31. prosinca
1996., str. 6.).
[12]             Konvencija od
29. svibnja 2000.
koju je donijelo Vijeće
u skladu s člankom
34. Ugovora o Europskoj uniji, o uzajamnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije i Protokol uz Konvenciju o uzajamnoj pomoći u kaznenim
stvarima među državama članicama Europske unije koju je donijelo
Vijeće u skladu s člankom 34.  Ugovora o Europskoj uniji (SL C
326 od 21.11.2001.)
[13]             Okvirna odluka Vijeća
2004/757/PUP od 25. listopada 2004. o utvrđivanju minimalnih
odredaba vezanih za elemente kaznenih djela i kazni na području nezakonite
trgovine drogama SL L 335, 11.11.2004., str. 8.
[14]             Zajednička akcija Vijeća 97/339/PUP od 26.
svibnja 1997. o suradnji u području javnog reda i mira te sigurnosti koju
je donijelo Vijeće na temelju članka K.3. Ugovora o Europskoj uniji
(SL L 147, 5.6.1997., str.1.).
[15]             Odluka Vijeća 2008/615/PUP od 23. lipnja 2008. o
produbljivanju prekogranične suradnje, posebno u suzbijanju terorizma i
prekograničnog kriminala (SL L 210, 6.8.2008., str. 1.).
[16]             Odluka Vijeća 2002/348/PUP od 25. travnja 2002.
o sigurnosti u vezi s nogometnim utakmicama s međunarodnim elementom
(SL L 121, 8.5.2002., str. 1.).
[17]             Odluka Vijeća 2007/412/PUP od 12. lipnja 2007. o
izmjeni Odluke 2002/348/PUP o sigurnosti na nogometnim utakmicama s
međunarodnim elementom (SL L 155, 15.6.2007., str. 76.).
[18]             Zajednička akcija 97/372/PUP od 9. lipnja 1997. koju
je Vijeće donijelo na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji,
za poboljšanje kriterija za ciljane kontrole, načine odabira itd. i
prikupljanja carinskih i policijskih informacija (SL L 159,
17.6.1997., str. 1)
[19]             Akt Vijeća 98/C 24/01 od 18. prosinca 1997., na temelju
članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji, o sastavljanju Konvencije o
uzajamnoj pomoći i suradnji među carinskim upravama (SL C 24,
23.1.1998.)
[20]             Odluka Vijeća 2009/917/PUP od 30. studenoga 2009. o
uporabi informacijske tehnologije u carinske svrhe (SL L 323, 10.12.2009.,
str. 20.).
[21]             Zajednička
akcija Vijeća 98/427/PUP od 29. lipnja 1998. koju je usvojilo Vijeće na temelju
članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji o dobroj praksi u uzajamnoj pomoći u kaznenim stvarima
[22]             Konvencija od
29. svibnja 2000.,
koju je donijelo Vijeće
u skladu s člankom
34. Ugovora o Europskoj uniji, o uzajamnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije i Protokol uz Konvenciju o uzajamnoj pomoći u kaznenim
stvarima među državama članicama Europske unije koju je donijelo
Vijeće u skladu s člankom 34.  Ugovora o Europskoj uniji
(SL C 326 od 21.11.2001.).
[23]             SL C 026, 30.1.1999., str. 23.
[24]             XXX
[25]             Zajednička
akcija 96/610/PUP od 15. listopada 1996. o izradi i vođenju popisa
posebnih protuterorističkih sposobnosti, vještina i stručnog znanja
koji olakšavaju protuterorističku suradnju između država članica
Europske unije koju je donijelo Vijeće na temelju članka K.3 Ugovora
o Europskoj uniji (SL L 273, 25.10.1996., str. 1.).
[26]             Odluka Vijeća 2009/371/PUP od
6. travnja 2009. o osnivanju Europskog policijskog ureda (Europol) (SL L 121,
15.5.2009., str. 37.).
[27]             Odluka Vijeća 2008/615/PUP od
23. lipnja 2008. o produbljivanju prekogranične suradnje, posebno u
suzbijanju terorizma i prekograničnog kriminala (SL L 210, 6.8.2008., str.
1.).
[28]             Zajednička
akcija Vijeća 96/699/PUP od 29. studenoga 1996., koju je Vijeće
donijelo na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji, a koja se odnosi
na razmjenu informacija o određivanju kemijskih karakteristika droga radi
olakšavanja poboljšane suradnje između država članica u borbi protiv
nedopuštene trgovine drogom (SL L 322, 12. prosinca 1996.,
str. 5.).
[29]             Odluka Vijeća  2009/371/PUP od
6. travnja 2009. o osnivanju Europskog policijskog ureda (Europol), (SL
L 121, 15.5.2009., str. 37.)
[30]             Konvencija od 29. svibnja 2000. koju je donijelo Vijeće u skladu s člankom 34. Ugovora o Europskoj uniji, o uzajamnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije
(SL C 197, 12.7.2000., str.  3.) i Protokol uz Konvenciju o uzajamnoj pomoći u kaznenim stvarima među
državama članicama Europske unije koju je donijelo Vijeće u skladu s
člankom 34.  Ugovora o Europskoj uniji (SL C 326
21.11.2001., str. 1.).
[31]             Zajednička akcija 96/747/PUP
od 29. studenoga 1996. o izradi i vođenju popisa posebnih sposobnosti,
vještina i stručnosti u području borbe protiv međunarodnog
organiziranog kriminala radi olakšanja suradnje pri provedbi prava država
članica Europske unije, koju je donijelo Vijeće na temelju
članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji (SL L 342, 31.12.1996.,
str. 2.).
[32]             Zajednička akcija Vijeća
96/750/PUP od 17. prosinca 1996. koju je donijelo Vijeće na temelju
članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji u pogledu usklađivanja zakona i
praksi država članica EU-a za borbu protiv ovisnosti o drogama te radi
sprečavanja i borbe protiv nezakonite trgovine drogama
(SL L 342, 31. prosinca 1996., str. 6.).
[33]             Okvirna odluka Vijeća
2004/757/PUP od 25. listopada 2004. o utvrđivanju minimalnih
odredaba vezanih za elemente kaznenih djela i kazni na području nezakonite
trgovine drogama (SL L 335, 11.11.2004., str. 8.).
[34]             Zajednička akcija Vijeća
97/339/PUP od 26. svibnja 1997. o suradnji u području javnog reda i mira
te sigurnosti koju je donijelo Vijeće na temelju članka K.3. Ugovora
o Europskoj uniji (SL L 147, 5.6.1997., str.1.).
[35]             Odluka Vijeća 2008/615/PUP od
23. lipnja 2008. o produbljivanju prekogranične suradnje, posebno u
suzbijanju terorizma i prekograničnog kriminala (SL L 210, 6.8.2008., str.
1.).
[36]             Odluka Vijeća 2002/348/PUP od
25. travnja 2002. o sigurnosti u vezi s nogometnim utakmicama s
međunarodnim elementom (SL L 121, 8.5.2002., str. 1.).
[37]             Odluka Vijeća 2007/412/PUP od
12. lipnja 2007. o izmjeni Odluke 2002/348/PUP o sigurnosti u vezi s
nogometnim utakmicama s međunarodnim elementom (SL L 155, 15.6.2007., str.
76.).
[38]             Zajednička akcija 97/372/PUP
od 9. lipnja 1997. koju je Vijeće usvojilo na temelju članka K.3
Ugovora o Europskoj uniji, za poboljšanje kriterija za ciljane kontrole,
načine odabira i prikupljanja carinskih i policijskih podataka
(SL L 159, 17.6.1997., str. 1.).
[39]             Akt Vijeća 98/C 24/01 od 18.
prosinca 1997., na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji, o
sastavljanju Konvencije o uzajamnoj pomoći i suradnji među carinskim
upravama (Napuljska konvencija) (SL C 24, 23.1.1998.).
[40]             Odluka
Vijeća 2009/917/PUP od 30. studenoga 2009. o uporabi informacijske
tehnologije u carinske svrhe (SL L 323, 10.12.2009., str. 20.).
[41]             Zajednička akcija Vijeća 98/427/PUP od 29. lipnja 1998. koju je usvojilo Vijeće na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji o dobroj praksi u međusobnom pružanju pravne
pomoći u kaznenim stvarima (SL L 191, 7.7.1998., str. 1.).
[42]             Akt Vijeća 1999/C 26/07 od 3.
prosinca 1998. o pravilniku o osoblju koji se primjenjuje na zaposlenike
Europola (SL C 26, 30.1.1999., str. 23.).