               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.4.2018.
            COM(2018) 164 final
            2018/0077(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru osnovanom na temelju Sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora (ECAA) u pogledu njegova internog poslovnika

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru osnovanom na temelju Sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora u vezi s predviđenim donošenjem njegova internog poslovnika.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Mnogostrani sporazum o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora (ECAA)

               Cilj Mnogostranog sporazuma između Europske zajednice i njezinih država članica, Republike Albanije, Bosne i Hercegovine, Bivše Jugoslavenske Republike Makedonije, Republike Island, Republike Crne Gore, Kraljevine Norveške, Republike Srbije i Misije privremene Uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu
                  1
                o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora (ECAA Sporazum) stvaranje je Europskog zajedničkog zračnog prostora na temelju slobodnog pristupa tržištu, slobodi osnivanja, jednakih uvjeta tržišnog nadmetanja te zajedničkih propisa uključujući propise s područja zrakoplovne sigurnosti, zaštite, upravljanja zračnim prometom, društvene usklađenosti i područja okoliša. Mnogostrani sporazum o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora stupio je na snagu 1. prosinca 2017.

               Europska unija stranka je Mnogostranog sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora
                  2
               .

               2.2.Zajednički odbor

               Zajednički odbor osnovan člankom 18. Mnogostranog sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora odgovoran je za administraciju vezanu uz Sporazum i osigurava njegovu pravilnu provedbu, izdavanjem preporuka i donošenjem odluka u slučajevima predviđenima Sporazumom. Zajednički odbor djeluje na temelju konsenzusa. Međutim, Zajednički odbor može odlučiti da propiše postupak izglasavanja većinom glasova za određena posebna pitanja. Europska komisija predsjedava Zajedničkim odborom, uz sudjelovanje država članica.

               2.3.Predviđeni akti Zajedničkog odbora

               Zajednički odbor donosi svoj interni poslovnik na svojem prvom sastanku.

               Predviđeni akt donijet će se u skladu s člankom 18. stavkom 5. Mnogostranog sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora, u kojem stoji „Zajednički će odbor usvojiti svoj poslovnik”.

               3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

               Od Vijeća se traži da utvrdi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u pogledu internog poslovnika kako bi se omogućilo da Zajednički odbor pravilno funkcionira u skladu s člankom 18. stavkom 5. Mnogostranog sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora.

               Kao stranka Sporazuma Unija mora iznijeti svoje stajalište partnerima Europskog zajedničkog zračnog prostora tijekom sastanka Zajedničkog odbora kako bi se omogućila pravilna provedba Sporazuma i ispunile obveze.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma.”

               4.1.2.Primjena u ovom slučaju

               Zajednički odbor tijelo je osnovano na temelju sporazuma, konkretno Mnogostranog sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora.

               Akt koji Zajednički odbor treba donijeti akt je koji proizvodi pravne učinke. Prema međunarodnom pravu predviđeni akt bit će obvezujući u skladu s člankom 19. Mnogostranog sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti izmjenjuje institucionalni okvir Mnogostranog sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora.

               Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka se na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena u ovom slučaju

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na zračni promet.

               Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 100. stavak 2. UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 100. stavak 2. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               5.Objava predviđenog akta

               U skladu s člankom 19. Mnogostranog sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora odluke Zajedničkog odbora objavljuju se u Službenom listu Europske unije nakon njihova donošenja.

               2018/0077 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru osnovanom na temelju Sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora (ECAA) u pogledu njegova internog poslovnika

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Komisije,

               budući da:

               (1)Mnogostrani sporazum o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora (ECAA Sporazum) Unija je sklopila Odlukom Vijeća 2018/145
                  3
                te je on stupio na snagu 1. prosinca 2017.

               (2)U skladu s člankom 18. stavkom 5. tog Sporazuma Zajednički odbor donosi svoj poslovnik.

               (3)Zajednički odbor na svojem prvom sastanku, predviđenom za 3. svibnja 2018., treba donijeti svoj interni poslovnik kako bi se omogućilo da Zajednički odbor pravilno funkcionira u skladu s člankom 18. stavkom 5. ECAA Sporazuma.

               (4)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Zajedničkom odboru jer će akt koji će Zajednički odbor donijeti biti pravno obvezujući.

               (5)U skladu s člankom 19. stavkom 2. ECAA Sporazuma odluke Zajedničkog odbora objavljuju se u Službenom listu Europske unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na prvom sastanku Zajedničkog odbora je sljedeće:

               – prihvatiti interni poslovnik Zajedničkog odbora koji se nalazi u Prilogu ovoj Odluci.

               Predstavnici Unije u Zajedničkom odboru mogu dogovoriti manje izmjene nacrta odluke Zajedničkog odbora bez daljnje odluke Vijeća.

               Članak 2.

               Nakon donošenja odluka Zajedničkog odbora one se objavljuju u Službenom listu Europske unije.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        U skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1244 od 10. lipnja 1999.

                     (2)

                        SL L 26, 31.1.2018., str. 1.

                     (3)

                        SL L 26, 31.1.2018., str. 1.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles,5.4.2018.
            COM(2018) 164 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Zajedničkom odboru osnovanom na temelju Sporazuma o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora (ECAA) u pogledu njegova internog poslovnika

               PRILOG

               Odluka br. 1/2018.

               ZAJEDNIČKOG ODBORA ECAA-e

               ZAJEDNIČKI ODBOR ECAA-e,

               uzimajući u obzir Mnogostrani sporazum između Europske zajednice i njezinih država članica, Republike Albanije, Bosne i Hercegovine, Bivše Jugoslavenske Republike Makedonije, Republike Island, Republike Crne Gore, Kraljevine Norveške, Republike Srbije i Misije privremene Uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu
                  1
                o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora (ECAA Sporazum), a posebno njegov članak 18.,

               ODLUČIO JE:

               Jedini članak

               Donosi se Poslovnik Zajedničkog odbora koji je iznesen u Prilogu ovoj Odluci.

               Sastavljeno u Bruxellesu … 2018.

               Za Zajednički odbor, predsjednik

                     Carlos Bermejo Acosta

               PRILOG

               POSLOVNIK ZAJEDNIČKOG ODBORA ECAA-e

               Članak 1.

               Opće odredbe

               1. Zajednički odbor ECAA-e osnovan je u skladu s člankom 18. Mnogostranog sporazuma između Europske zajednice i njezinih država članica, Republike Albanije, Bosne i Hercegovine, Bivše Jugoslavenske Republike Makedonije, Republike Island, Republike Crne Gore, Kraljevine Norveške, Republike Srbije i Misije privremene Uprave Ujedinjenih naroda na Kosovu
                  2
                o uspostavi Europskog zajedničkog zračnog prostora (ECAA Sporazum).

               2. Zajednički odbor odgovoran je za administraciju vezanu uz Sporazum i osigurava njegovu pravilnu provedbu.

               3. U skladu s člankom 18. stavkom 2. Zajednički odbor sastoji se od predstavnika ugovornih stranaka.

               4. U skladu s člankom 18. stavkom 3. Zajednički odbor djeluje na temelju konsenzusa. Međutim, Zajednički odbor može odlučiti da propiše postupak izglasavanja većinom glasova za određena posebna pitanja.

               Članak 2.

               Predsjedanje

               Zajedničkim odborom predsjedava naizmjenično partner Europskog zajedničkog zračnog prostora i Europska unija i njezine države članice. Kada predsjedavaju sastankom Zajedničkog odbora, Europsku uniju i njezine države članice predstavlja Europska komisija.

               Članak 3.

               Sastanci

               1.
                     Zajednički odbor sastaje se najmanje jednom godišnje i kada to okolnosti zahtijevaju, osim ako se stranke ne dogovore drugačije.

               2. Sastanci Zajedničkog odbora održavaju se na datum koji dogovore stranke.

               3. Ako se stranke suglase, sastanci Zajedničkog odbora mogu se održavati putem bilo kojeg dogovorenog tehnološkog sredstva, poput videokonferencije.

               Članak 4.

               Delegacije

               1.
                     Prije svakog sastanka tajništvo Zajedničkog odbora obavješćuje stranke o predviđenom sastavu delegacija koje će prisustvovati sastanku.

               2.
                     Zajednički odbor može pozvati nečlanove da prisustvuju njegovim sastancima kako bi mu pružili informacije o određenim pitanjima.

               Članak 5.

               Tajništvo

               Jedan dužnosnik Europske komisije djeluje kao tajnik Zajedničkog odbora.

               Članak 6.

               Korespondencija

               Sva ulazna i izlazna korespondencija predsjednika Zajedničkog odbora prosljeđuje se tajniku. Tajnik osigurava da se korespondencija prosljeđuje strankama.

               Članak 7.

               Povjerljivost podataka

               Rasprave Odbora povjerljive su. Kada jedna stranka Zajedničkom odboru dostavi informacije označene kao povjerljive, druga stranka s njima postupa kao s takvima.

               Članak 8.

               Dnevni red sastanaka

               1.
                     Tajništvo na temelju prijedlogâ stranaka sastavlja privremeni dnevni red za svaki sastanak Zajedničkog odbora. Točke dnevnog reda moraju biti popraćene odgovarajućim dokumentima i dostavljaju se najkasnije 21 kalendarski dan prije sastanka.

               2.
                     Privremeni dnevni red dostavlja se svim strankama najkasnije 15 dana prije sastanka.

               3.
                     Zajednički odbor donosi dnevni red na početku svakog sastanka.  U dnevni red može se uključiti bilo koje pitanje koje se ne nalazi na privremenom dnevnom redu ako se stranke tako dogovore.

               4.
                     Predsjednik može skratiti rok utvrđen u stavku 1. kako bi u obzir uzeo zahtjeve ili hitnost određenog pitanja.

               Članak 9.

               Zapisnik i operativni zaključci

               1.
                     Tajnik sastavlja nacrt zapisnika sa svakog sastanka Zajedničkog odbora. U tom se nacrtu zapisnika navode odluke, preporuke i zaključci koji su doneseni.

               2.
                     U roku od mjesec dana nakon sastanka nacrt zapisnika dostavlja se Zajedničkom odboru na odobrenje pisanim postupkom. Odbor može prihvatiti zapisnik i na svojem sljedećem sastanku.

               3.
                     Kad se zapisnik prihvati, potpisuju ga predsjednik i tajnik, a po jedan primjerak prosljeđuje se svakoj stranci.

               Članak 10.

               Odluke i preporuke

               1.
                     Zajednički odbor donosi odluke i sastavlja preporuke konsenzusom. Međutim, odluke i preporuke u smislu članaka 16. i 20. te članka  28. stavka 3. ECAA Sporazuma donose se običnom većinom glasova.

               2.
                     Smatra se da je kvorum Zajedničkog odbora postignut samo ako su prisutni predstavnici četiri stranke iz jugoistočne Europe i Europske unije.

               3.
                     Tijekom razdoblja između sastanaka Zajednički odbor može donositi odluke i preporuke pisanim postupkom. Međutim, svaka stranka može zatražiti sastanak Zajedničkog odbora kako bi se raspravilo određeno pitanje. Stranka koja predloži pisani postupak podnosi nacrt instrumenta tajniku, a on ga prosljeđuje svim strankama. Svaka stranka u roku od 15 radnih dana od primitka nacrta instrumenta obavješćuje predsjednika i tajnika prihvaća ili nacrt, predlaže li izmjene tog nacrta i smatra li da se Zajednički odbor treba sastati kako bi raspravio to pitanje. Ako se nacrt prihvati, predsjednik u skladu sa stavcima 5. i 6. završno oblikuje odluku ili preporuku.

               4.
                     Ako je neka od stranaka suzdržana, a kvorum je postignut u skladu sa stavkom 2. ovog odjeljka, Zajednički odbor može djelovati.

               5.
                     Odluke i preporuke Zajedničkog odbora naslovljuju se kao „Odluka” odnosno „Preporuka”, iza čega slijede serijski broj, datum donošenja i opis predmeta.

               6.
                     Odluke i preporuke Zajedničkog odbora potpisuje predsjednik, a vjerodostojnost im potvrđuje tajnik.

               7.
                     Odluke Zajedničkog odbora stranke objavljuju u svojim službenim glasilima. Svaka stranka može odlučiti objaviti i bilo koji drugi akt koji donese Zajednički odbor. Po jedan primjerak odluka i preporuka prosljeđuje se svakoj stranci.

               Članak 11.

               Jezici

               1.
                     Službeni jezici stranaka su službeni jezici Zajedničkog odbora. Međutim, radi učinkovitosti stranke nastoje koristiti engleski jezik na sastancima Zajedničkog odbora, u korespondenciji i za sastavljanje dokumentacije.

               2.
                     Odluke i preporuke Zajedničkog odbora sastavljaju se na engleskom.

               Članak 12.

               Troškovi

               1.
                     Svaka stranka snosi sve troškove povezane sa svojim sudjelovanjem na sastancima Zajedničkog odbora te sastancima radnih skupina i skupina stručnjaka.

               2.
                     Zajednički odbor odlučuje o raspodjeli troškova povezanih sa svim službenim putovanjima stručnjaka.

               Članak 13.

               Izmjena Poslovnika

               Ovaj se Poslovnik može izmijeniti u skladu s člankom 10.

               Članak 14.

               Radne skupine

               1.
                     Sastav i rad radnih tijela ili skupina stručnjaka koji se uspostavljaju u skladu s člankom 18. stavkom 8. Sporazuma dogovara se, mutatis mutandis, u skladu s pravilima koja se primjenjuju na Zajednički odbor.

               2.
                     Radna tijela ili skupine stručnjaka pod nadležnošću su Zajedničkog odbora kojem podnose izvješća nakon svakog svojeg sastanka. Nemaju ovlasti za donošenje odluka, ali mogu davati preporuke Zajedničkom odboru.

               3.
                     Zajednički odbor može odlučiti izmijeniti ili ukinuti mandat radnog tijela ili skupine stručnjaka.

                     (1)

                        U skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1244 od 10. lipnja 1999.

                     (2)

                        U skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1244 od 10. lipnja 1999.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 23.5.2018.
            COM(2018) 281 final
            Prijedlog
            ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o mobilizaciji Fonda solidarnosti Europske unije kako bi se u okviru općeg proračuna Unije za 2019. omogućila isplata predujmova

               OBRAZLOŽENJE

               Uredbom Vijeća (EU, EURATOM) br. 1311/2013 od 2. prosinca 2013. kojom se uspostavlja višegodišnji financijski okvir za razdoblje 2014.–2020.
                  1
               , a posebno njezinim člankom 10., omogućuje se mobilizacija Fonda solidarnosti Europske unije do godišnje gornje granice od 500 milijuna EUR (u cijenama iz 2011.) iznad gornjih granica relevantnih naslova financijskog okvira.

               Točkom 11. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju
                  2
                utvrđeni su načini mobilizacije Fonda.

               Uvjeti prihvatljivosti za Fond detaljno su navedeni u Uredbi Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 2012/2002
                  3
               , u kojoj se predviđa da se za isplatu predujmova u proračun uključi iznos do najviše 50 000 000 EUR u odobrenim sredstvima za preuzimanje obveza i odobrenim sredstvima za plaćanje.

               Komisija će te iznose uključiti u nacrt proračuna za 2019.

               Prijedlog

               ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o mobilizaciji Fonda solidarnosti Europske unije kako bi se u okviru općeg proračuna Unije za 2019. omogućila isplata predujmova

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2012/2002 od 11. studenoga 2002. o osnivanju Fonda solidarnosti Europske unije
                  4
               , a posebno njezin članak 4.a stavak 4.,

               uzimajući u obzir Međuinstitucionalni sporazum od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju
                  5
               , a posebno njegovu točku 11.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Fondom solidarnosti Europske unije („Fond“) Uniji se želi omogućiti da brzo, učinkovito i fleksibilno reagira na hitne situacije i pokaže solidarnost prema stanovništvu iz regija pogođenih katastrofama.

               (2)Sredstva Fonda ne smiju premašivati najveći iznos od 500 000 000 EUR (po cijenama iz 2011.), kako je utvrđeno člankom 10. Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013
                  6
               .

               (3)Člankom 4.a stavkom 4. izmijenjene Uredbe (EZ) br. 2012/2002 utvrđeno je da se, kad je to potrebno kako bi se osigurala pravodobna dostupnost proračunskih sredstava, iz Fonda može mobilizirati iznos do najviše 50 000 000 EUR za isplatu predujmova, pri čemu se u opći proračun Unije unose odgovarajuća odobrena sredstva.

               (4)Kako bi se osigurala pravodobna dostupnost dostatnih proračunskih sredstava u općem proračunu Unije za 2019., potrebno je mobilizirati sredstva Fonda u iznosu od 50 000 000 EUR za isplatu predujmova,

               (5)Kako bi se vrijeme potrebno za mobilizaciju Fonda svelo na najmanju moguću mjeru, ova bi se Odluka trebala primjenjivati od početka financijske godine 2019.,

               DONIJELI SU OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               U okviru općeg proračuna Europske Unije za financijsku godinu 2019. mobilizira se Fond solidarnosti Europske unije kako bi se osigurao iznos od 50 000 000 EUR u odobrenim sredstvima za preuzete obveze i odobrenim sredstvima za plaćanje za plaćanje predujmova.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

               Primjenjuje se od 1. siječnja 2019.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                  Za Europski parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

                     (1)

                        SL L 347, 20.12.2013., str. 884.

                     (2)

                        SL C 373, 20.12.2013., str. 1.

                     (3)

                        SL L 189, 27.6.2014., str. 143.

                     (4)

                        SL L 189, 27.6.2014., str. 143.

                     (5)

                        SL C 373, 20.12.2013., str. 1.

                     (6)

                        SL L 347, 20.12.2013., str. 884.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.6.2018.
            COM(2018) 399 final
            2018/0221(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o podnošenju, u ime Europske unije, prijedloga izmjene Priloga 2. i 3. Sporazumu o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica (AEWA)

               OBRAZLOŽENJE

               1.Kontekst prijedloga

               1.1.Sporazum o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica

               Sporazum o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica (AEWA) posvećen je zaštiti migratornih ptica močvarica i njihovih staništa diljem Afrike, Europe, Bliskog istoka, središnje Azije, Grenlanda i Kanadskog arhipelaga.

               Tim sporazumom, koji je razvijen u okviru Konvencije o zaštiti migratornih vrsta (CMS) i kojim upravlja Program Ujedinjenih naroda za okoliš (UNEP), zemlje i šira međunarodna zajednica za očuvanje prirode udružene su u nastojanju da se uspostavi usklađeno očuvanje migratornih ptica močvarica i upravljanje njima na čitavom području njihove migracije.

               Sporazum je stupio na snagu 1. studenoga 1999. Europska unija ugovorna je stranka tog Sporazuma od 1. listopada 2005
                  1
               . Sporazum trenutačno ima 77 ugovornih stranaka, 41 s područja Euroazije (uključujući EU) i 36 iz Afrike.

               Direktivom 2009/147/EZ o očuvanju divljih ptica (Direktiva o pticama)
                  2
                u zakonodavstvu EU-a provode se obveze utvrđene Sporazumom. Direktiva o pticama odnosi se na očuvanje svih vrsta divljih ptica koje prirodno obitavaju na europskom državnom području država članica na koje se primjenjuje Ugovor. Ona obuhvaća zaštitu tih vrsta, upravljanje i nadzor nad njima te se njome utvrđuju pravila o njihovu iskorištavanju.

               1.2.Sastanak stranaka

               Sastanak stranaka glavno je tijelo za donošenje odluka u okviru Sporazuma. To je tijelo ovlašteno za preispitivanje prilogâ Sporazumu i sastaje se svake tri godine.

               Sedmi će se sastanak stranaka Sporazuma održati od 4. do 8. prosinca 2018. u Južnoafričkoj Republici.

               U skladu s člankom X. stavcima 2. i 3. Sporazuma, bilo kakvi prijedlozi za izmjenu prilogâ Sporazumu dostavljaju se tajništvu Sporazuma najkasnije 150 dana prije otvaranja zasjedanja sastanka stranaka, tj. do 7. srpnja 2018.

               1.3.Prijedlozi iz Hrvatske i Italije

               Hrvatska i Italija predložile su da Europska unija podnese prijedlog izmjene Priloga 2. Sporazumu, u kojem se navode vrste na koje se Sporazum primjenjuje, dodavanjem morskog vranca (Phalacrocorax aristotelis) na popis u Prilogu 2.

               Hrvatska i Italija također su predložile Europskoj uniji da podnese prijedlog izmjene Priloga 3. Sporazumu dodavanjem na popis populacije podvrste Phalacrocorax aristotelis aristotelis koja se nalazi izvan EU-a (Barentsovo more) te populacije podvrste Phalacrocorax aristotelis desmarestii koja se nalazi u EU-u (istočno Sredozemlje – Hrvatska, Jadransko more) u stupac A tablice 1. Priloga 3. (u kategoriju 2.
                  3
               , odnosno 1.c
                  4
               ).

               Razlozi za te prijedloge su sljedeći.

               Porodica Phalacrocoracidae (vranci) već je uključena u popis u Prilogu 2. Sporazumu. Šest od osam vrsta koje se razmnožavaju unutar zemljopisnog područja primjene Sporazuma navedene su u Prilogu 2. na temelju njihova migratornog statusa. Dvije vrste koje nisu uvrštene na popis su morski vranac, Phalacrocorax aristotelis , i dugorepi vranac, Phalacrocorax africanus.

               Morski vranac nastanjuje atlantsku obalu Europe i Sjeverne Amerike, područje od Maroka do sjeverne Norveške i poluotoka Kole, uključujući Island, te Sredozemlje i dijelove obale Crnog mora (del Hoyo et al., 1992.). Razlikuju se tri podvrste: Ph. a. aristotelis na Atlantiku, Ph. a. desmarestii u Sredozemlju i na obali Crnog mora te Ph. a. riggenbachi iz Maroka. Vrsta je općenito sedentarna ili disperzivna, ali neke su populacije prave migratorne: najsjevernije populacije podvrste Ph. a. aristotelis iz Norveške i Rusije te jadranska populacija podvrste Ph. a desmarestii.

               Globalna populacija procijenjena je na otprilike 100 000 parova 1990. te od 75 000 do 81 000 parova 2004. (BirdLife International, 2004.). U kategorizaciji IUCN-a vrsta je svrstana u najmanje zabrinjavajuću skupinu (Birdlife, 2015.). Kretanje populacije općenito je u opadanju, premda su neke populacije možda stabilne (Wetlands International, 2006.). Zabilježene su velike fluktuacije u brojnosti populacije. Na primjer, populacija u Ujedinjenoj Kraljevini porasla je za 21 % u razdoblju od 1969. do 1987., s 31 600 parova od 1969. do 1970. na 47 300 parova od 1985. do 1987., nakon čega je uslijedio pad brojnosti za 27 % u razdoblju od 1998. do 2002. te se populacija dodatno smanjila za 26 % do 2011. (Balmer et al., 2013.). Za populaciju u Norveškoj također su zabilježene velike fluktuacije. Najsjevernija migratorna populacija u Barentsovom moru smanjila se s 10 000 parova 1980. na otprilike 1 000 parova 1994., ali je ponovno narasla na 5 000 parova 2013. (Fauchald et al., 2015.).

               Procjenjuje se da podvrsta Ph. a. desmaresti broji od 8 700 do 11 126 parova za razmnožavanje (Bazin i Imbert, 2012,). Veličina populacije 2006. procijenjena je na otprilike 10 000 jedinki (Culioli, 2006.). Opadanje populacije zabilježeno je na Korzici, gdje se prethodno stabilna populacija od do 1 000 parova između 1975. i 1983. smanjila za više od 50 % na otprilike 375 parova do 1994., ali se nakon toga oporavila (Dubois et al, 2008.).

               Podvrsta Ph. a. desmarestii  zaštićena je u europskom dijelu područja migracije te se u nekoliko zemalja nalazi na crvenom popisu, na primjer u Bugarskoj je kategorizirana kao „osjetljiva”, a u Albaniji kao „ugrožena”. Podvrsta Ph. a. aristotelis  zaštićena je u dijelu migratornog područja (Ujedinjena Kraljevina). U Ujedinjenoj Kraljevini nedavno je sa žutog prebačena na crveni popis (Eaton et al., 2015.), a navedena je i na crvenom popisu u Rusiji zbog male veličine populacije. Zbog pada brojnosti populacije od 15 do 30 % u razdoblju od deset godina, u Norveškoj se svrstava u kategoriju „gotovo ugroženih“ vrsta (Korneev et al., 2015.).

               Velando i Freire (2002) naglašavaju da bi se učinkovita zaštita podvrste P. a. desmarestii trebala provoditi zaštitom lokaliteta za razmnožavanje i područja za hranjenje i spavanje te reguliranjem ribolova pridnenih vrsta u područjima za hranjenje. Kako navode Velando i Freire (2002), mjere očuvanja koje je 2015. predložila organizacija Birdlife su: 1) utvrđivanje važnih morskih lokacija za tu vrstu, 2) označavanje tih lokacija kao zaštićenih morskih područja, 3) upravljanje ključnim lokalitetima za razmnožavanje i prezimljavanje, uključujući iskorjenjivanje invazivnih grabežljivaca, 4) programi nadzora ribarskih plovila radi utvrđivanja visokorizičnih područja za usputni ulov ptica mrežama stajaćicama, 5.) provođenje mjera ublažavanja i zaštite, ako je to relevantno.

               1.4.Prijedlozi iz Luksemburga

               Luksemburg je predložio da se sve populacije sljedećih triju vrsta premjeste u stupac A tablice 1. Priloga 3. Sporazumu: krivokljuni žalar
                  5
                (Calidris ferruginea), tupik
                  6
                (Fratercula arctica) i plosnatokljuna njorka
                  7
                (Alca torda). Luksemburg nije predložio neku specifičnu kategoriju u koju bi se tri vrste svrstale, ali prema kriterijima utvrđenima u tablici 1. Priloga 3. Sporazumu krivokljuni žalar (Calidris ferruginea) i plosnatokljuna njorka (Alca torda) pripadaju kategoriji 4.
                  8
               , a tupik (Fratercula arctica) kategoriji 1.b
                  9
               .

               Prijedlog Luksemburga odnosi se na Rezoluciju 6.1 šestog sastanka stranaka Sporazuma
                  10
                kojom se priznalo uvrštavanje na Crveni popis na globalnoj razini gavke (Somateria mollissima), glavate patke (Aythya ferina), crnogrlog gnjurca (Podiceps auritus), oštrigara (Haematopus ostralegus), vivka (Vanellus vanellus), riđe muljače (Limosa lapponica), rđastog žalara (Calidris canutus), krivokljunog žalara (Calidris ferruginea), armenijskog galeba (Larus armenicus), tupika (Fratercula arctica) i plosnatokljune njorke (Alca torda) te se istaknula važnost razmatranja posljedica tih promjena na popisu za sedmi sastanak stranaka.

               1.5.Analiza prijedloga

               Izmjenama Priloga 2. i 3. koje su predložile Hrvatska, Italija i Luksemburg sve bi populacije morskog vranca (Phalacrocorax aristotelis), krivokljunog žalara (Calidris ferruginea), tupika (Fratercula arctica) i plosnatokljune njorke (Alca torda) postale podložne zahtjevu iz Priloga 3. odjeljka 2.1.1. Sporazuma, kojim se utvrđuju pravne mjere za očuvanje vrsta koje se primjenjuju na populacije vrsta koje su navedene u stupcu A tablice 1. Priloga 3. Konkretno, za populacije navedene u stupcu A tablice 1. stranke pružaju zaštitu onim populacijama koje su navedene u skladu s člankom III. stavkom 2. točkom (a) Sporazuma. Te stranke, posebno i podložno stavku 2.1.3.:

               (a) zabranjuju uzimanje iz prirode ptica i jaja populacija koje se pojavljuju na njihovom području,

               (b) zabranjuju namjerno ometanje ako bi to ometanje znatno utjecalo na zaštitu dotične populacije i

               (c) zabranjuju posjedovanje ili iskorištavanje te trgovanje pticama ili jajima populacija koje su uzete iz prirode usprkos zabranama utvrđenima u skladu s prethodno navedenim podstavkom (a), kao i posjedovanje ili iskorištavanje te trgovanje svim lako prepoznatljivim dijelovima ili prerađevinama takvih ptica i njihovih jaja.

               Iznimno za populacije navedene samo u kategorijama 2. i 3. u stupcu A i označene zvjezdicom te populacije navedene u kategoriji 4. u stupcu A lov se može nastaviti na temelju održive uporabe
                  11
               . Ta se održiva uporaba provodi u okviru međunarodnog akcijskog plana za određenu vrstu, kojim će stranke nastojati primjenjivati načela prilagodljivog upravljanja lovom
                  12
               . Takva će uporaba u najmanju ruku podlijegati istim pravnim mjerama kao što je uzimanje iz prirode ptica iz populacija navedenih u stupcu B tablice 1., kako se zahtijeva u stavku 2.1.2.

               Talijansko-hrvatski i luksemburški prijedlozi dobro su utemeljeni. Prijedlozi su u skladu sa zakonodavstvom EU-a i dopunjuju ga, posebice Direktivu o pticama.

               Nakon pisanog savjetovanja stručne skupine za direktive o prirodi Komisija predlaže da Unija podrži navedene prijedloge jer su znanstveno utemeljeni i u skladu s predanošću Unije u području međunarodne suradnje radi zaštite biološke raznolikosti. Za prijedloge izmjene neće biti potrebna promjena postojećeg zakonodavstva Unije.

               Bilo kakvi prijedlozi za izmjenu prilogâ Sporazumu dostavljaju se tajništvu Sporazuma najkasnije 150 dana prije otvaranja zasjedanja (vidjeti članak X. stavke 2. i 3. Sporazuma), tj. do 7. srpnja 2018.

               Stoga je potrebno da Vijeće hitno donese odluku o podnošenju, u ime Europske unije, navedenog prijedloga tajništvu Sporazuma. To će se stajalište zauzeti u ime Unije za potrebe članka 218. stavka 9. UFEU-a.

               2018/0221 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o podnošenju, u ime Europske unije, prijedloga izmjene Priloga 2. i 3. Sporazumu o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica (AEWA)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Sporazum o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica („Sporazum”) Unija je sklopila Odlukom vijeća 2006/871/EZ
                  13
                i stupio je na snagu 1. listopada 2005. Cilj je Sporazuma zaštititi migratorne ptice močvarice i njihova staništa diljem Afrike, Europe, Bliskog istoka, središnje Azije, Grenlanda i Kanadskog arhipelaga.

               (2)Kao ugovorna stranka Sporazuma Unija može davati prijedloge izmjena prilogâ Sporazumu. U Prilogu 2. navedene su vrste ptica močvarica na koje se primjenjuje Sporazum. Prilog 3. sadržava akcijski plan kojim se utvrđuju mjere koje stranke moraju poduzeti u vezi s prioritetnim vrstama, kao što su zaštita vrsta, zaštita staništa, upravljanje ljudskim djelatnostima, istraživanje i praćenje, obuka i informiranje te provedba, u skladu s općim mjerama zaštite navedenima u članku III. Sporazuma.

               (3)Hrvatska i Italija predložile su da Europska unija podnese prijedlog izmjene Priloga 2. Sporazumu dodavanjem morskog vranca (Phalacrocorax aristotelis).

               (4)Hrvatska i Italija također su predložile Europskoj uniji da podnese prijedlog izmjene Priloga 3. Sporazumu dodavanjem na popis populacije podvrste Phalacrocorax aristotelis aristotelis koja se nalazi izvan EU-a (Barentsovo more) te populacije podvrste Phalacrocorax aristotelis desmarestii koja se nalazi u EU-u (istočno Sredozemlje – Hrvatska, Jadransko more), u stupac A tablice 1. tog priloga (u kategoriju 2.
                  14
               , odnosno 1.c
                  15
               ).

               (5)Luksemburg je predložio da se sve populacije sljedećih triju vrsta premjeste u stupac A tablice 1. Priloga 3. Sporazumu: krivokljuni žalar
                  16
                (Calidris ferruginea), tupik
                  17
                (Fratercula arctica) i plosnatokljuna njorka
                  18
                (Alca torda). Luksemburg nije predložio neku specifičnu kategoriju u koju bi se tri vrste svrstale, ali prema kriterijima utvrđenima u tablici 1. Priloga 3. Sporazumu krivokljuni žalar (Calidris ferruginea) i plosnatokljuna njorka (Alca torda) pripadaju kategoriji 4.
                  19
               , a tupik (Fratercula arctica) pripada kategoriji 1.b
                  20
               .

               (6)Izmjenama Priloga 2. i 3. koje su predložile Hrvatska, Italija i Luksemburg sve bi populacije morskog vranca (Phalacrocorax aristotelis), krivokljunog žalara (Calidris ferruginea), tupika (Fratercula arctica) i plosnatokljune njorke (Alca torda) postale podložne zahtjevu u Prilogu 3. odjeljku 2.1.1. Sporazuma, kojim se utvrđuju pravne mjere za očuvanje vrsta koje se primjenjuju na populacije vrsta koje su navedene u stupcu A tablice 1. Priloga 3. Konkretno, za populacije navedene u stupcu A tablice 1. stranke Sporazuma zabranjivat će uzimanje iz prirode ptica i jaja populacija koje se pojavljuju na njihovu području i zabranjivat će namjerno ometanje ako bi to ometanje znatno utjecalo na očuvanje predmetne populacije. Iznimno za populacije navedene u kategorijama 2. i 3. u stupcu A i označene zvjezdicom te populacije navedene u kategoriji 4. u stupcu A lov se može nastaviti na temelju održive uporabe
                  21
               . Ta se održiva uporaba provodi u okviru međunarodnog akcijskog plana za određenu vrstu, kojim će stranke nastojati provoditi načela prilagodljivog upravljanja lovom
                  22
               .

               (7)Talijansko-hrvatski i luksemburški prijedlozi dobro su utemeljeni. Prijedlozi su u skladu sa zakonodavstvom EU-a i dopunjuju ga, posebice Direktivu 2009/147/EZ
                  23
               .

               (8)Ti su prijedlozi znanstveno utemeljeni i u skladu su s predanošću Unije u području međunarodne suradnje radi zaštite biološke raznolikosti.

               (9)Vrste su već obuhvaćene Direktivom 2009/147/EZ o očuvanju divljih ptica, a morski vranac  (Phalacrocorax aristotelis)  također je naveden u Prilogu I. toj direktivi. Predložene izmjene stoga ne zahtijevaju nikakve izmjene zakonodavstva Unije.

               (10)Unija bi stoga trebala te prijedloge podnijeti tajništvu Sporazuma s obzirom na sedmi sastanak stranaka, koji će se održati od 4. do 8. prosinca 2018. u Južnoafričkoj Republici,

               (11)

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               1.Unija podnosi sljedeće prijedloge izmjena Priloga 2. i 3. Sporazumu o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica:

               (a)dodavanje morskog vranca (Phalacrocorax aristotelis) u Prilog 2. Sporazumu;

               (b)dodavanje populacije podvrste Phalacrocorax aristotelis aristotelis koja se nalazi izvan EU-a (Barentsovo more) i populacije podvrste Phalacrocorax aristotelis desmarestii koja se nalazi u EU-u (istočno Sredozemlje – Hrvatska, Jadransko more) u stupac A tablice 1. Priloga 3. (u kategoriju 2., odnosno 1.c);

               (c)premještanje svih populacija krivokljunog žalara (Calidris ferruginea), tupika (Fratercula arctica) i plosnatokljune njorke (Alca torda) u stupac A tablice 1. Priloga 3. Sporazumu (u kategoriju 4., 1.b, odnosno 4.).

               2.Komisija dostavlja prijedlog u ime Unije tajništvu Sporazuma o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Odluka Vijeća 2006/871/EZ od 18. srpnja 2005. o zaključivanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma o zaštiti afričko-euroazijskih migratornih ptica močvarica (SL L 345, 8.12.2006., str. 24.).

                     (2)

                        SL L 20 od 26. siječnja 2010., str. 7. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:020:0007:0025:EN:PDF

                     (3)

                        U skladu s tablicom 1. Priloga 3. Sporazumu, kategorija 2. uključuje populacije koje broje između približno 10 000 i približno 25 000 jedinki.

                     (4)

                        U skladu s tablicom 1. Priloga 3. Sporazumu, kategorija 1. uključuje: (a) vrste koje su navedene u Dodatku I. Konvenciji o zaštiti migratornih vrsta divljih životinja,  (b) vrste koje su uvrštene na Crveni popis ugroženih vrsta Međunarodne unije za očuvanje prirode (IUCN), kako je naveden u najnovijem sažetku organizacije BirdLife International ili (c) populacije koje broje manje od približno 10 000 jedinki.

                     (5)

                        U tablici 1. Priloga 3. Sporazumu trenutačno su navedene dvije populacije vrste Caladirs ferruginea: populacija u zapadnom Sibiru / zapadnoj Africi navedena je u stupcu B u kategoriji 2.c, a populacija u središnjem Sibiru / jugozapadnoj Aziji, istočnoj i južnoj Africi navedena je u stupcu B u kategoriji 2.c.

                     (6)

                        U tablici 1. Priloga 3. Sporazumu trenutačno su navedene tri populacije vrste Fratercula arctica: populacija u Hudsonovu zaljevu i u saveznoj državi Maine istočno do južnoga Grenlanda, Islanda, Medvjeđeg otoka, Norveške do juga otočne skupine Nova zemlja navedena je u stupcu C, populacija u sjeveroistočnoj Kanadi, na sjevernom Grenlandu, do Jan Mayena, Svalbarda, sjevera otočne skupine Nova zemlja navedena je u stupcu A u kategoriji 3.a, a populacija na Farskim otocima, na jugu Norveške i u Švedskoj, Velikoj Britaniji, Irskoj, sjeverozapadnoj Francuskoj navedena je u stupcu C.

                     (7)

                        U tablici 1. Priloga 3. Sporazumu trenutačno su navedene dvije populacije vrste Alca torda: populacija podvrste Alca torda torda na istoku Sjeverne Amerike, na Grenlandu, istočno do Baltičkog i Bijelog mora navedena je u stupcu C kao i populacija podvrste Alca torda islandica na Islandu, Farskim otocima, u Velikoj Britaniji, Irskoj, na Helgolandu, u sjeverozapadnoj Francuskoj, navedena u stupcu C.

                     (8)

                        U skladu s tablicom 1. Priloga 3. Sporazumu kategorija 4. uključuje vrste koje su navedene kao gotovo ugrožene na Crvenom popisu ugroženih vrsta IUCN-a, kako je naveden u najnovijem sažetku organizacije BirdLife International, ali ne ispunjavaju uvjete kategorija 1., 2. ili 3. te su važne za međunarodno djelovanje.

                     (9)

                        Vidjeti prethodnu bilješku 4.

                     (10)

                        UNEP/AEWA/MOP6/Res. 6.1 -
                  http://www.unep-aewa.org/en/document/adoption-amendments-aewa-annexes-2

                     (11)

                        „Održiva uporaba” znači uporaba komponenti biološke raznolikosti na način i u obimu koji ne vodi dugoročnom propadanju biološke raznolikosti kako bi se na taj način održao njezin potencijal za udovoljavanje potrebama i težnjama sadašnjih i budućih naraštaja.

                     (12)

                        Prilagodljivo upravljanje lovom periodičan je postupak određivanja propisa o lovstvu na temelju sustava praćenja staništa i populacija, bilježenja razine lova, analize podataka i utvrđivanja regulatornih mogućnosti.

                     (13)

                        (SL L 345, 8.12.2006., str. 24.)

                     (14)

                        U skladu s tablicom 1. Priloga 3. Sporazumu kategorija 2. uključuje populacije koje broje između približno 10 000 i približno 25 000 jedinki.

                     (15)

                        U skladu s tablicom 1. Priloga 3. Sporazumu, kategorija 1. uključuje: (a) vrste koje su navedene u Dodatku I. Konvenciji o zaštiti migratornih vrsta divljih životinja,  (b) vrste koje su uvrštene na Crveni popis ugroženih vrsta Međunarodne unije za očuvanje (IUCN), kako je naveden u najnovijem sažetku organizacije BirdLife International ili (c) populacije koje broje manje od približno 10 000 jedinki.

                     (16)

                        U tablici 1. Priloga 3. Sporazumu trenutačno su navedene dvije populacije vrste Caladirs ferruginea: populacija u zapadnom Sibiru / zapadnoj Africi navedena je u stupcu B u kategoriji 2.c, a populacija u središnjem Sibiru / jugozapadnoj Aziji, istočnoj i južnoj Africi navedena je u stupcu B u kategoriji 2.c.

                     (17)

                        U tablici 1. Priloga 3. Sporazumu trenutačno su navedene tri populacije vrste Fratercula arctica: populacija u Hudsonovu zaljevu i u saveznoj državi Maine istočno do južnoga Grenlanda, Islanda, Medvjeđeg otoka, Norveške do juga otočne skupine Nova zemlja navedena je u stupcu C, populacija u sjeveroistočnoj Kanadi, na sjevernom Grenlandu, do Jan Mayena, Svalbarda, sjevera otočne skupine Nova zemlja navedena je u stupcu A u kategoriji 3.a, a populacija na Farskim otocima, na jugu Norveške i u Švedskoj, Velikoj Britaniji, Irskoj, sjeverozapadnoj Francuskoj navedena je u stupcu C.

                     (18)

                        U tablici 1. Priloga 3. Sporazumu trenutačno su navedene dvije populacije vrste Alca torda: populacija podvrste Alca torda torda na istoku Sjeverne Amerike, na Grenlandu, istočno do Baltičkog i Bijelog mora navedena je u stupcu C kao i populacija podvrste Alca torda islandica na Islandu, Farskim otocima, u Velikoj Britaniji, Irskoj, na Helgolandu, u sjeverozapadnoj Francuskoj, navedena u stupcu C.

                     (19)

                        U skladu s tablicom 1. Priloga 3. Sporazumu kategorija 4. uključuje vrste koje su navedene kao gotovo ugrožene na Crvenom popisu ugroženih vrsta IUCN-a, kako je naveden u najnovijem sažetku organizacije BirdLife International, ali ne ispunjavaju uvjete kategorija 1., 2. ili 3. te su važne za međunarodno djelovanje.

                     (20)

                        Vidjeti prethodnu bilješku 15.

                     (21)

                        „Održiva uporaba” znači uporaba komponenti biološke raznolikosti na način i u obimu koji ne vodi dugoročnom propadanju biološke raznolikosti kako bi se na taj način održao njezin potencijal za udovoljavanje potrebama i težnjama sadašnjih i budućih naraštaja.

                     (22)

                        Prilagodljivo upravljanje lovom periodičan je postupak određivanja propisa o lovstvu na temelju sustava praćenja populacija i staništa, bilježenja razine lova, analize podataka i utvrđivanja regulatornih mogućnosti.

                     (23)

                        SL L 20, 26.1.2010., str. 7.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 11.6.2018.
            COM(2018) 479 final
            2018/0257(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            u vezi s potpisivanjem, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o izmjeni protokolâ 1. i 4. uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, te Kraljevine Maroka, s druge strane

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Već gotovo pola stoljeća Europska unija i Maroko grade korisno i višedimenzionalno partnerstvo ponajviše omogućeno Euro-mediteranskim sporazumom o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane
                     1
                   (dalje u tekstu „Sporazum o pridruživanju između EU-a i Maroka”), koji je stupio na snagu 2000. Mjere liberalizacije u području poljoprivrednih proizvoda, prerađenih poljoprivrednih proizvoda, ribe i proizvoda ribarstva uvedene su u Sporazum o pridruživanju Sporazumom u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka
                     2
                   (dalje u tekstu „Sporazum o liberalizaciji”), koji je stupio na snagu 2012.

                  Isto je tako u okviru tog povlaštenog partnerstva Maroku 2008. dodijeljen „napredni status” kojim se učvršćuju bilateralne veze između stranaka, kao i njihove ambicije i obveze s ciljem unaprjeđenja zajedničkih inicijativa poput dobrog upravljanja te političkih, društvenih i gospodarskih reformi.

                  Istodobno, Unija je uvijek isticala svoju predanost rješavanju spora u vezi sa Zapadnom Saharom. Unija nije priznala marokanski suverenitet u Zapadnoj Sahari, ali u potpunosti podupire nastojanja glavnog tajnika UN-a i njegova osobnog izaslanika kojima žele pomoći strankama da postignu pravedno, trajno i uzajamno prihvatljivo političko rješenje kojim bi se osiguralo samoodređenje stanovnika Zapadne Sahare u okviru sporazuma u skladu s ciljevima i načelima predviđenima u Povelji Ujedinjenih naroda, kako su navedeni u rezolucijama Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda, posebno rezolucijama 2152 (2014.) i 2218 (2015.).

                  U svojoj je presudi od 21. prosinca 2016. u predmetu C-104/16 P
                     3
                   Sud Europske unije odlučio da se Sporazum o pridruživanju i Sporazum o liberalizaciji sklopljeni između Unije i Maroka ne primjenjuju na Zapadnu Saharu.

                  Nakon presude Suda nije se na de facto osnovi mogla nastaviti praksa primjene trgovinskih povlastica utvrđenih u Sporazumu o pridruživanju i njegovim protokolima na proizvode podrijetlom iz Zapadne Sahare, odnosno s područja koje nema samoupravu, osim ako se ne izmijene Protokol 1. (pristup tržištu Unije za marokanske poljoprivredne proizvode, prerađene poljoprivredne proizvode, ribu i proizvode ribarstva) i Protokol 4. (koji se odnosi na pravila o podrijetlu) kako bi se moglo utvrditi da se s proizvodima podrijetlom iz Zapadne Sahare postupa na jednak način kao i s proizvodima podrijetlom iz Maroka.

                  Vijeće je 29. svibnja 2017. ovlastilo Komisiju za otvaranje pregovora radi pružanja pravne osnove za odobravanje povlastica proizvodima podrijetlom iz Zapadne Sahare te je donijelo pregovaračke smjernice. Održana su dva kruga pregovora. Prvi je krug održan 15. i 16. lipnja 2017., a drugi 18. srpnja 2017. Glavni su pregovarači parafirali nacrt Sporazuma 31. siječnja 2018.

                  Ovim se Prijedlogom uvode izmjene Protokola 4. i Protokola 1. uz Sporazum o pridruživanju između EU-a i Maroka radi usklađivanja sa zahtjevima presude Suda od 21. prosinca 2016. i pružanja pravne osnove za odobravanje povlastica proizvodima koji potječu iz Zapadne Sahare.

                  Ovim se Prijedlogom nastoji izbjeći narušavanje trgovine sa Zapadnom Saharom, a pristup tržištu Unije održati na stabilnoj razini, s obzirom na to da se ne dodjeljuju nikakve nove povlastice. Njime se posebno nastoji potaknuti gospodarski razvoj Zapadne Sahare primjenom istih kriterija na izvoz proizvoda koji potječu iz Zapadne Sahare u Uniju kao i na izvoz proizvoda koji potječu iz Maroka. Tim će se mjerama spriječiti da Zapadna Sahara dođe u nepovoljan tržišni položaj i tako propusti prilike za ulaganja u usporedbi sa susjednim zemljama, koje ostvaruju koristi od carinskih povlastica na različitim osnovama (na temelju sporazuma o pridruživanju ili u okviru općeg sustava povlastica).

                  Konačno, potrebno je naglasiti da se presuda Suda Europske unije od 27. veljače 2018. u predmetu C-266/16 odnosi na Sporazum o partnerstvu između EU-a i Maroka u sektoru ribarstva. To je pitanje odvojeno od pitanja pristupa tržištu, koje je obuhvaćeno Sporazumom o pridruživanju i stoga ovim Prijedlogom.

                  Svaki se sporazum smatra isključivo privremenim do rješavanja spora putem UN-a i u skladu s relevantnim rezolucijama Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda. U tom se kontekstu u Sporazumu navodi da se sklapa ne dovodeći u pitanje stajališta Europske Unije i Maroka u pogledu statusa Zapadne Sahare.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Ovaj je Prijedlog u skladu s trenutačnom trgovinskom politikom. Potrebno je napomenuti da su carinska tijela do 21. prosinca 2016., odnosno do datuma donošenja presude Suda u predmetu C-104/16 P, na de facto osnovi primjenjivala povlastice na proizvode iz Zapadne Sahare s certificiranim marokanskim podrijetlom. Ni Maroku ni Zapadnoj Sahari neće se dodijeliti nikakve nove trgovinske povlastice uz one od kojih su na de facto osnovi ostvarivali koristi prije 21. prosinca 2016. jer se želi proširiti samo geografsko područje primjene povlastica, a ne izmijeniti njihov opseg niti proizvode koji su njima obuhvaćeni.

                  Prijedlog je u skladu s općim ciljevima europske politike susjedstva te je koristan doprinos poboljšanju trgovinskih i gospodarskih odnosa u južnom susjedstvu u bliskoj suradnji. U skladu je i s cjelokupnom politikom Europske unije u pogledu Maroka, kojom se želi osnažiti povlašteno partnerstvo s tom zemljom ne dovodeći u pitanje ishod postupka koji u vezi sa Zapadnom Saharom provodi UN.

                  Moguće je da područje primjene trgovinskih povlastica bude šire od državnog područja ugovornih stranaka jer Sporazum o pridruživanju između EU-a i Maroka sadržava dvije zajedničke izjave u kojima se navodi da proizvode koji potječu iz Republike San Marino i Andore „Maroko prihvaća kao proizvode podrijetlom iz Zajednice u smislu ovog Sporazuma”.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Carinske povlastice dodijeljene Maroku na temelju protokolâ 1. i 4. mogu se proširiti pod određenim uvjetima kako bi se njima obuhvatili proizvodi iz Zapadne Sahare, uz uvjet da postoji odgovarajuća pravna osnova. Uspostava pravne osnove posebna je svrha priloženog nacrta Sporazuma. Izmjenom relevantnih protokolâ uz Sporazum o pridruživanju omogućava se i dodjela carinskih povlastica Unije na temelju ocjene prednosti za lokalno stanovništvo i poštovanja ljudskih prava.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Pravna je osnova za potpisivanje Sporazuma članak 207. u vezi s člankom 218. stavkom 5. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) jer je riječ o pitanju u vezi sa zajedničkom trgovinskom politikom.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Zajednička trgovinska politika u isključivoj je nadležnosti Unije (članak 3. stavak 1. UFEU-a) te se, u skladu s člankom 5. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji (UEU), načelo supsidijarnosti ne primjenjuje na područja isključive nadležnosti.

               •Proporcionalnost

                  Prijedlogom se osigurava primjeren odgovor na dotično pitanje. Sporazumom se neće promijeniti stupanj pristupa tržištu Unije onih proizvoda koji su podrijetlom iz Zapadne Sahare, a koji su postojali prije presude Suda od 21. prosinca 2016. Pravila o podrijetlu definirana su u Protokolu 4. uz Sporazum o pridruživanju; taj se Protokol mijenja kako bi se ostvario željeni cilj i kako bi se u razumnom roku odgovorilo na trenutačnu nesigurnost na tržištu koja utječe na izvoz proizvoda iz Zapadne Sahare u Uniju ne dovodeći u pitanje postupak koji u vezi sa Zapadnom Saharom provodi UN ili konačan ishod tog spora.

                  Stoga, Prijedlog odluke Vijeća o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o izmjeni protokolâ 1. i 4. uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, te Kraljevine Maroka, s druge strane, ne prelazi ono što je potrebno ili odgovarajuće za ostvarivanje navedenih ciljeva.

               •Odabir instrumenta

                  Dotični se protokoli mogu izmijeniti samo dogovorom između stranaka. To se odnosi i na suradnju među tijelima koja je potrebna kako bi se provele trgovinske povlastice.

                  Sporazum je u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka. Jedino se sporazumom između Europske unije i Kraljevine Maroka može osigurati da uvoz proizvoda podrijetlom iz Zapadne Sahare može uživati pogodnosti povlaštenog podrijetla, s obzirom na to da jedino marokanska tijela mogu osigurati usklađenost s pravilima potrebnima za dodjelu takvih povlastica.

                  Nacrtom sporazuma predviđena je mogućnost privremene primjene sporazuma prije njegova sklapanja. Međutim, ta se privremena primjena ne smatra potrebnom.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Procjena učinka

                  Na zahtjev Vijeća Komisija je ocijenila moguće posljedice Sporazuma na održivi razvoj, posebno u pogledu prednosti i nedostataka carinskih povlastica dodijeljenih proizvodima iz Zapadne Sahare za dotično stanovništvo.

               Službe Komisije suočile su se s mnoštvom metodoloških ograničenja. Ponaprije, općenito govoreći, statistički podaci koji se odnose na Zapadnu Saharu i dalje su nepotpuni i neujednačeni. Daljnje je ograničenje povezano s praksom koja je prevladavala do 21. prosinca 2016., datuma donošenja presude Suda Europske unije. Budući da je roba iz Zapadne Sahare uvezena u Uniju na de facto osnovi imala iste povlastice kao i roba koja potječe iz Maroka, općenito nije moguće razlikovati robu uvezenu iz Maroka od robe uvezene iz Zapadne Sahare. Osim toga, izraz „dotično stanovništvo” može se tumačiti na razne, pa čak i oprečne načine
                  4
               . Može se odnositi na skupine ljudi koje žive u regiji, što je marokansko tumačenje kojim se ne pravi razlika između stanovnika na temelju etničke pripadnosti ili zajednice. Može se odnositi i na određene stanovnike na temelju etničke pripadnosti ili zajednice (Sahrawi); u tom slučaju dotične osobe mogu, barem djelomično, živjeti izvan Zapadne Sahare (izbjeglice), dok osobe koje su se tamo nedavno doselile ne moraju biti obuhvaćene. To je posebno tumačenje Fronta Polisario.

               Iako stanovnici Zapadne Sahare imaju pravo na samoodređenje, sastavljanje popisa stanovništva nije dužnost Europske unije, a dokumenti UN-a koji se odnose na gospodarske aktivnosti u nesamoupravnim područjima odnose se i na stanovnike tih regija kad je riječ o socioekonomskim koristima
                  5
               . Imajući na umu te razlike i poteškoće u ispitivanju utjecaja na narod koji tek treba definirati i s obzirom na činjenicu da se povlastice proširuju na proizvode s određenog područja i da će koristi stoga logično uglavnom biti povezane s tim područjem, procjena je bila usmjerena na koristi za stanovništvo Zapadne Sahare.

                  Kriteriji za ocjenjivanje temelje se na relevantnim parametrima iz članka 73. Povelje UN-a, u kojem se navodi da oni „koji su odgovorni ili preuzmu odgovornost za upravljanje područjima kojih pučanstvo još nije postiglo punu mjeru samouprave priznaju načelo da su interesi stanovnika tih područja prvenstveni” i da „prihvaćaju kao svetu dužnost i obvezu da što je više moguće unapređuju [...] blagostanje stanovnika tih područja”.

                  Procjena je usmjerena na trgovinske tokove koji potječu iz Zapadne Sahare, točnije na proizvode ribarstva, poljoprivredne proizvode i fosfate, kao i na utjecaj na prirodne resurse, zapošljavanje i ljudska prava. Temelji se na predviđanjima, ali i na procjeni postojećih podataka. Uzimajući u obzir posebne okolnosti u Zapadnoj Sahari i poteškoće s kojima se, kao treća strana, suočava Unija u provođenju istraga na državnom području Zapadne Sahare, Komisija je nastojala prikupiti objektivne i pouzdane podatke od Maroka, civilnog društva i Fronta Polisario, a koristila se i javno dostupnim informacijama. Komisija je razmotrila i sve ostale dostupne informacije. Ipak, u određenim su slučajevima informacije nepotpune i ograničene.

               Savjetovanje sa zainteresiranim stranama

                  Službe Europske komisije i Europska služba za vanjsko djelovanje provele su opsežno savjetovanje s dotičnim stanovništvom Zapadne Sahare.

                  Tim je savjetovanjem utvrđeno da se većina slaže s izmjenom Sporazuma o liberalizaciji kako bi se carinske povlastice proširile na proizvode iz Zapadne Sahare. Većina ispitanika izvijestila je o pozitivnom utjecaju na stanovništvo u cjelini naglašavajući posebno odlučujući učinak poluge takvih trgovinskih povlastica na privatna ulaganja. Tvrdili su da bi privilegirani pristup europskim tržištima poboljšao poslovno okruženje, a povećala bi se i izravna europska ulaganja podupirući na taj način uspostavu novog participativnog modela i modela održivog razvoja u Zapadnoj Sahari. Međutim, većina je isto tako smatrala da bi nastavak pravne nesigurnosti koja utječe na trgovinske tokove sa Zapadnom Saharom znatno ugrozila socioekonomski razvoj, kao što je već vidljivo iz usporavanja trgovinskih odnosa između Zapadne Sahare i određenih država članica ili u određenim sektorima. Prema ispitanicima, ograničavanje pristupa Zapadne Sahare stranim tržištima i ulaganjima samo bi kočilo razvoj domaćih gospodarskih aktivnosti i ugrozilo određene socioekonomske i političke promjene u trenutku kada se razvoj Zapadne Sahare konačno čini spremnim započeti.

                  Front Polisario, s kojim se isto tako savjetovalo, te neke nevladine organizacije, izrazili su negativno mišljenje. Ipak, te kritike nisu motivirane posebnim negativnim učincima koje bi primjena planiranih carinskih povlastica imala na stanovništvo Zapadne Sahare, nego strahom od toga da će se zbog povlastica održati status quo u Zapadnoj Sahari, za koju smatraju da je pod marokanskom okupacijom.

                  Procjenom je utvrđeno da dodjeljivanje carinskih povlastica utvrđenih u Sporazumu o pridruživanju između EU-a i Maroka ima pozitivan učinak na gospodarstvo Zapadne Sahare i da bi se taj učinak u budućnosti trebao nastaviti, pa čak i povećati. Bojazan da proširenje carinskih povlastica znači priznavanje statusa quo nije opravdana jer ništa u Sporazumu ne upućuje na to da bi se priznao suverenitet Maroka nad Zapadnom Saharom.

                  Ljudska prava

                  Stanje ljudskih prava u Zapadnoj Sahari uglavnom je slično onome u Maroku. Mehanizmi i propisi kojima se uređuje zaštita ljudskih prava jednaki su. Ipak, u Zapadnoj Sahari postoje određene okolnosti povezane s političkim nesuglasicama, posebno u pogledu slobode govora, prosvjedovanja i udruživanja. Na primjer, svaka radnja kojom se „u pitanje dovodi teritorijalna cjelovitost”, što uključuje separatizam pristaša Fronte Polisario, zabranjena je i kažnjiva novčanom, pa čak i zatvorskom kaznom.

                  Općenito govoreći, kad je riječ o očekivanom učinku koji bi proširenje carinskih povlastica na proizvode iz Zapadne Sahare imalo na stanje ljudskih prava u regiji, može se usporediti učinak koji je Sporazum o pridruživanju između EU-a i Maroka imao na stanje ljudskih prava u Maroku. U mjeri u kojoj se Sporazumom potiče regulatorna konvergencija sa standardnima EU-a u raznim područjima postoje dokazi o pozitivnom neizravnom učinku, uglavnom na radne uvjete (na primjer mjere sigurnosti), radno zakonodavstvo (npr. zaštita djece), fitosanitarne mjere i zaštitu potrošača.

                  Gospodarski i trgovinski učinak

                  Kad je riječ o različitim gospodarskim sektorima, zaključci su sljedeći.

                  U Zapadnoj Sahari postoji poljoprivredna proizvodnja te se sade uglavnom rani usjevi (rajčice i dinje), za koje postoji tržište u EU-u. Procjenjuje se da se proizvede 64 000 tona, a u proizvodnji je izravno zaposleno otprilike 14 000 osoba. Njezina je vrijednost uvoza oko 65 milijuna EUR. Bez carinskih bi povlastica taj izvoz podlijegao plaćanju carine u iznosu od 6,6 milijuna EUR.

                  Te bi se gospodarske koristi mogle proširiti ako bi Zapadna Sahara razvila svoju proizvodnju i u budućnosti više izvozila u EU u okviru projekata koji se trenutačno razmatraju. To bi utjecalo i na broj radnih mjesta, koji bi se prema nekim predviđanjima mogao povećati za pet puta. Kad je riječ o tvrdnjama da bi razvoj poljoprivrednih aktivnosti, što se potiče Sporazumom, imao utjecaj na upotrebu prirodnih resursa, posebno vode, procjene Maroka o upotrebi vodonosnika, u koje neki sumnjaju, ukazuju na blag utjecaj na neobnovljive zalihe podzemnih voda. Poduzimaju se i mjere za smanjenje upotrebe vode iz vodonosnika (kao što su lokalizirano navodnjavanje i desalinizacija morske vode). Trenutačno se čini da postoji malo vjerodostojnih alternativa kojima bi se omogućio rast gospodarstva regije, a nedostatke upotrebe vodnih resursa ublažava pozitivan učinak na Zapadnu Saharu.

                  Kad je riječ o sektoru proizvoda ribarstva, Zapadna Sahara ima veliku prerađivačku industriju sačinjenu od 141 poduzeća kojima je odobren izvoz u EU. Vrijednost izvoza proizvoda ribarstva iz regije tijekom 2015. i 2016. iznosila je između 100 i 200 milijuna EUR. Oko 45 000 radnih mjesta izravno je ili neizravno ovisilo o tom izvozu u EU. Proširenje carinskih povlastica na taj uvoz imalo bi stoga važan učinak na gospodarstvo regije i stoga na zapošljavanje. Isto bi tako bilo u skladu s nastojanjima EU-a da pruži financijsku potporu održavanju i razvoju konkurentnosti tog sektora, radnih mjesta i kvalitete života ribara u Zapadnoj Sahari, kao i održivom iskorištavanju prirodnih resursa. S druge strane, odbijanjem dodjele tih povlastica ugrozila bi se radna mjesta i izvoz, a olakšalo bi se preseljenje prerađivačkih aktivnosti na druge lokacije, vjerojatno u Maroko. To bi isto tako bilo u suprotnosti s ciljevima Europske unije, koji se odnose na podržavanje razvoja tog sektora u Zapadnoj Sahari.

                  Europski su uvoznici proizvoda ribarstva iz Zapadne Sahare izjavili da bi, s obzirom na visoku zajedničku vanjsku tarifu (isključujući povlastice – nepovlaštene stope), bilo mnogo nepovoljnije kupiti te proizvode bez povlaštenog postupanja.

                  Konačno, kad je riječ o industriji fosfata, s obzirom na stanje u kojem se trenutačno nalazi, isključenje Zapadne Sahare iz Sporazuma o pridruživanju nema neposredan ni izravan učinak na tu industriju. Tri su glavna razloga za to: 1. određeni proizvodi (fosfatna ruda) podliježu nultoj stopi (klauzula o najpovlaštenijoj naciji); 2. ne proizvode se fosfati za koje postoji tržište u EU-u; 3. ako bi se određeni fosfati proizvedeni u Zapadnoj Sahari obrađivali u Maroku (ili u bilo kojoj zemlji s kojom EU ima sklopljen sporazum o povlaštenom trgovinskom režimu), to bi bilo dovoljno da se tim proizvodima dodijeli povlašteno marokansko podrijetlo, stoga korist povlastica za te prerađene proizvode ne ovisi o podrijetlu minerala.

                  Istodobno, čini se da bi dodjela povlastica proizvodima podrijetlom iz Zapadne Sahare utjecala na budući razvoj proizvodnje određenih fosfata. Zaista, najavljena znatna ulaganja (u vrijednosti višoj od 2 milijarde USD) u proizvodnju fosfatnih proizvoda u Zapadnoj Sahari (poput fosforne kiseline i gnojiva) bila bi ugrožena ako se s izvozom tih fosfatnih proizvoda u EU ne bi postupalo na povlašteni način. Bez povlastica bi bilo atraktivnije ulagati tamo gdje bi proizvodnja imala koristi od povlastica (npr. u Maroko), nego u Zapadnu Saharu. Prekid ulaganja u Zapadnu Saharu utjecao bi na proizvodni kapacitet i raznolikost proizvoda te stoga i na zapošljavanje u fosfatnom sektoru regije.

                  Općenito govoreći, dodjela carinskih povlastica trebala bi stoga znatno utjecati na gospodarski razvoj regije. Međutim, radi praćenja tih učinaka u Sporazumu se posebno navode odgovarajući okvir i postupak kojima se strankama omogućava da redovitom razmjenom informacija procijene njegove posljedice tijekom provedbe.

                  Unatoč poteškoćama u dobivanju dosljedno točnih podataka, iz ove se studije može zaključiti da u Zapadnoj Sahari postoje gospodarske i proizvodne aktivnosti koje bi imale velike koristi od istih carinskih povlastica dodijeljenih Kraljevini Maroku. Neke od tih proizvodnih aktivnosti uživale su te povlastice do 21. prosinca 2016., što je dovelo do gospodarskog rasta i otvaranja radnih mjesta u Zapadnoj Sahari: riječ je posebno o sektoru proizvoda ribarstva i o određenim poljoprivrednim proizvodima. Proširenjem carinskih povlastica na te proizvode omogućio bi se nastavak izvoza.

                  Potrebna diversifikacija gospodarskog potencijala Zapadne Sahare uključuje poticaje za vanjska ulaganja, zbog čega će posebno biti potrebna veća pravna sigurnost i stoga pojašnjenje carinskih uvjeta primjenjivih na sadašnji i budući izvoz iz Zapadne Sahare u EU. Proširenjem koristi carinskih povlastica na proizvode iz Zapadne Sahare osigurat će se uvjeti za ulaganja i, s obzirom na neiskorišteni gospodarski potencijal regije i trenutačnu nisku razinu izravnih stranih ulaganja, potaknuti znatan i brz rast koji pogoduje lokalnom zapošljavanju.

                  Suprotno tome, ako se carinske povlastice ne bi dodijelile, uvelike bi se ugrozio izvoz iz Zapadne Sahare, posebno proizvoda ribarstva i poljoprivrednih proizvoda, i stoga je vjerojatno da bi se već ograničeni broj proizvodnih aktivnosti dodatno smanjio, što bi dodatno otežalo razvoj regije. Zaista, ako se carinske povlastice ne bi proširile na proizvode iz Zapadne Sahare, podlijegali bi carinama primjenjivima u Uniji u okviru sustava najpovlaštenije nacije i stoga ne bi uživali povlašteni pristup tržištu EU-a. To bi imalo samo vrlo ograničen učinak na izvoz industrijskih proizvoda (fosfata), ali velik negativan učinak na izvoz proizvoda ribarstva i poljoprivrednih proizvoda u EU.

                  Općenitije, dodjela carinskih povlastica trebala bi znatno utjecati na razvoj gospodarstva Zapadne Sahare poticanjem ulaganja u navedene sektore. To je na primjer slučaj s određenim fosfatima (posebno fosfornom kiselinom i gnojivima), u koja su ulaganja već planirana, s poljoprivredom, u kojoj se razvojni projekti već provode, i s ribarstvom. Međutim, nepostojanje carinskih povlastica moglo bi usporiti ulaganja, rast i diversifikaciju gospodarskih aktivnosti, kao i zapošljavanje.

                  U međunarodnom se pravu, posebno članku 36. Bečke konvencije, navodi da je dodjela povlastica tek dodatno pravo regije Zapadne Sahare koje ne uključuje nikakve povratne obveze i stoga se može pretpostaviti da je od koristi za regiju. Zaista, kad je riječ o vodnim resursima i zapošljavanju, potencijalni su negativni učinci u potpunosti neizravni. Kad je riječ o ljudskim pravima, carinskim se povlasticama ne mogu pripisati nikakvi negativni učinci.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

                  Prijedlog nije povezan s REFIT-om.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Kad je riječ o carinskim prihodima Unije, ne postoji znatan utjecaj na proračun koji je potrebno zabilježiti. U tom je pogledu potrebno naglasiti da su do 21. prosinca 2016. proizvodi podrijetlom iz Zapadne Sahare pri ulasku u Uniju bili na de facto osnovi izuzeti od carina.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Međutim, radi praćenja učinaka Sporazuma na dotično stanovništvo i iskorištavanje prirodnih resursa dotičnih državnih područja u Sporazumu se posebno navode odgovarajući okvir i postupak kojima se strankama omogućava da redovitom razmjenom informacija procijene njegove posljedice tijekom provedbe. Europska unija i Maroko složili su se da će barem jednom godišnje razmjenjivati informacije putem Odbora za pridruživanje osnovanog u okviru Sporazuma o pridruživanju između EU-a i Maroka. Pojedinosti te evaluacije utvrdit će se kasnije kako bi ih donio Odbor za pridruživanje.

                  Štoviše, Komisija i Europska služba za vanjsko djelovanje obavješćivat će civilno društvo o provedbi Sporazuma.

               2018/0257 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               u vezi s potpisivanjem, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o izmjeni protokolâ 1. i 4. uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, te Kraljevine Maroka, s druge strane

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak, u vezi s člankom 218. stavkom 5.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, te Kraljevine Maroka, s druge strane
                  6
                (dalje u tekstu „Sporazum o pridruživanju”) stupio je na snagu 1. ožujka 2000.

               (2)Od stupanja na snagu Sporazuma o pridruživanju Unija je nastavila jačati bilateralne odnose s Marokom i dodijelila mu napredni status.

               (3)Istodobno je Unija, koja nije priznala suverenitet Maroka nad Zapadnom Saharom, uvijek isticala svoju predanost rješavanju spora u vezi sa Zapadnom Saharom, nesamoupravnim područjem, čijim velikim dijelom trenutačno upravlja Maroko. Unija u potpunosti podupire nastojanja glavnog tajnika UN-a i njegova osobnog izaslanika kojima žele pomoći strankama da postignu pravedno, trajno i uzajamno prihvatljivo političko rješenje kojim bi se omogućilo samoodređenje stanovnika Zapadne Sahare u okviru dogovora u skladu s ciljevima i načelima predviđenima u Povelji Ujedinjenih naroda, kako su navedeni u rezolucijama Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda, posebno rezolucijama 2152 (2014.) i 2218 (2015.).

               (4)Od stupanja na snagu Sporazuma o pridruživanju proizvodi iz Zapadne Sahare s certificiranim marokanskim podrijetlom uvozili su se u Uniju i uživali carinske povlastice utvrđene relevantnim odredbama Sporazuma.

               (5)Međutim, Sud Europske unije u svojoj je presudi u predmetu C-104/16 P
                  7
                naveo da Sporazum o pridruživanju obuhvaća samo državno područje Kraljevine Maroka, a ne Zapadne Sahare, koje je nesamoupravno područje.

               (6)Potrebno je osigurati da ne dođe do prekida trgovinskih tokova razvijenih tijekom godina te da se uspostave odgovarajuća jamstva za zaštitu ljudskih prava i održivog razvoja dotičnih državnih područja. Vijeće je 29. svibnja 2017. ovlastilo Komisiju da započne pregovore s Kraljevinom Maroko radi uspostave pravne osnove za dodjelu carinskih povlastica, utvrđenih u Sporazumu o pridruživanju, proizvodima podrijetlom iz Zapadne Sahare. Jedino se sporazumom između Europske unije i Kraljevine Maroka može osigurati da uvoz proizvoda podrijetlom iz Zapadne Sahare uživa pogodnosti povlaštenog podrijetla, s obzirom na to da jedino marokanska tijela mogu osigurati usklađenost s pravilima potrebnima za dodjelu takvih povlastica.

               (7)Komisija je ocijenila moguće posljedice Sporazuma na održivi razvoj, posebno u pogledu prednosti i nedostataka carinskih povlastica dodijeljenih proizvodima iz Zapadne Sahare za dotično stanovništvo i iskorištavanja prirodnih resursa dotičnih državnih područja. Učinci carinskih povlastica na zapošljavanje, ljudska prava i iskorištavanje prirodnih resursa vrlo se teško mogu izmjeriti jer su po prirodi neizravni. Štoviše, o tome je teško dobiti objektivne informacije.

               (8)Ipak, procjena upućuje na to da su, sve u svemu, prednosti za gospodarstvo Zapadne Sahare koje proizlaze iz dodjele carinskih povlastica, utvrđenih u Sporazumu o pridruživanju, proizvodima podrijetlom iz Zapadne Sahare, kao što je njihov jak učinak poluge na gospodarski rast i stoga društveni razvoj, veće od nedostataka iznesenih tijekom postupka savjetovanja, poput pretjerane upotrebe prirodnih resursa, posebno zaliha podzemnih voda, u pogledu kojih su mjere već poduzete.

               (9)Stoga će proširenje carinskih povlastica na proizvode podrijetlom iz Zapadne Sahare imati pozitivan učinak na dotično stanovništvo i taj bi se učinak u budućnosti trebao nastaviti, pa čak i povećati. Evaluacija je pokazala da će se proširenjem koristi carinskih povlastica na proizvode iz Zapadne Sahare osigurati uvjeti za ulaganja i potaknuti znatan i brz rast koji pogoduje lokalnom zapošljavanju. Činjenica da u Zapadnoj Sahari postoje gospodarske i proizvodne aktivnosti koje bi imale velike koristi od carinskih povlastica utvrđenih u Sporazumu o pridruživanju pokazuje da bi se uvelike ugrozio izvoz iz Zapadne Sahare, posebno proizvoda ribarstva i poljoprivrednih proizvoda, ako se carinske povlastice ne bi dodijelile. Dodjela carinskih povlastica trebala bi pozitivno utjecati na razvoj gospodarstva Zapadne Sahare poticanjem ulaganja.

               (10)Komisija je u suradnji s Europskom službom za vanjsko djelovanje osigurala i da je stanovništvo na koje se Sporazum odnosi uključeno na odgovarajući način provođenjem savjetovanja s mnoštvom socioekonomskih i političkih aktera iz Zapadne Sahare. Većina tih aktera složila se s proširenjem carinskih povlastica iz Sporazuma o pridruživanju na Zapadnu Saharu. Oni koji su odbacili tu ideju nisu naveli nikakve opipljive posljedice za lokalno stanovništvo, ali su smatrali da bi Sporazumom trebao biti potvrđen položaj Maroka na državnom području Zapadne Sahare. Međutim, u Sporazumu se ničim ne priznaje suverenitet Maroka nad Zapadnom Saharom. Unija će isto tako i dalje sve više podupirati mirno rješavanje spora pokrenutog u okviru UN-a.

               (11)Komisija je stoga, u ime Europske unije, u pregovorima dogovorila Sporazum u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o izmjeni protokolâ 1. i 4. uz Sporazum o pridruživanju, koji je parafiran 31. siječnja 2018.

               (12)Sporazumom se podupire ostvarivanje ciljeva koje Unija teži ostvariti u skladu s člankom 21. Ugovora o Europskoj uniji.

               (13)Stoga bi Sporazum trebalo potpisati u ime Europske unije, podložno njegovu kasnijem sklapanju,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Potpisivanje Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o izmjeni protokolâ 1. i 4. uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, te Kraljevine Maroka, s druge strane, odobrava se u ime Unije, podložno sklapanju tog Sporazuma.

               Tekst Sporazuma koji je potrebno potpisati priložen je ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Glavno tajništvo Vijeća izdaje, za osobu ili osobe koje odredi pregovarač Sporazuma, ispravu sa svim potrebnim ovlastima za potpisivanje Sporazuma, podložno njegovu sklapanju.

               Članak 3.

               Ova Odluka stupa na snagu […].

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 70, 18.3.2000., str. 2.

                     (2)

                        Sporazum u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o uzajamnoj liberalizaciji mjera za poljoprivredne proizvode, prerađene poljoprivredne proizvode, ribu i proizvode ribarstva, zamjeni protokolâ 1., 2. i 3. i njihovih priloga te izmjenama Sporazuma o pridruživanju (SL L 241, 7.9.2012., str. 2.).

                     (3)

                        Presuda Suda od 21. prosinca 2016., Vijeće protiv Front Polisario, C-104/16 P, ECLI:EU:C:2016:973.

                     (4)

                        Potrebno je napomenuti da se, na primjer, u francuskoj verziji pregovaračkih smjernica spominje „stanovništvo”, a u engleskoj verziji „narod”. To odražava različitu terminologiju koja se koristi u dokumentima UN-a. Na primjer, u francuskoj se verziji savjetodavnog mišljenja Međunarodnog suda pravde od 16. listopada 1975. koristi izraz „stanovništvo”, dok se u engleskoj verziji koristi izraz „narod”.

                     (5)

                        Rezolucija Opće skupštine donesena 7. prosinca 2017. o gospodarskim i drugim aktivnostima koje utječu na interese naroda u nesamoupravnim područjima (dokument A/RES/72/92 od 14. prosinca 2017.).

                     (6)

                        SL L 70, 18.3.2000., str. 2.

                     (7)

                        Presuda Suda od 21. prosinca 2016., Vijeće protiv Front Polisario, C-104/16 P, ECLI:EU:C:2016:973.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles,11.6.2018.
            COM(2018) 479 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            u vezi s potpisivanjem, u ime Europske unije, Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o izmjeni protokolâ 1. i 4. uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, te Kraljevine Maroka, s druge strane

               PRILOG

               Nacrt Sporazuma u obliku razmjene pisama između Europske unije i Kraljevine Maroka o izmjeni protokolâ 1. i 4. uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane

               A. Pismo Unije

               Poštovana gospođo, poštovani gospodine,

               čast mi je pozvati se na pregovore održane u okviru Euro-mediteranskog sporazuma o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane („Sporazum o pridruživanju”), u pogledu izmjene određenih protokolâ uz taj Sporazum.

               Nakon pregovora Europska unija i Kraljevina Maroko sporazumjele su se kako slijedi:

               Ovaj se Sporazum sklapa ne dovodeći u pitanje stajališta Europske unije i Kraljevine Maroka o statusu Zapadne Sahare.

               Obje stranke ponovno potvrđuju svoju potporu procesu UN-a te podupiru nastojanja Glavnog tajnika za postizanje trajnog političkog rješenja, u skladu s načelima i ciljevima iz Povelje Ujedinjenih naroda te na temelju rezolucija Vijeća sigurnosti.

               Europska unija i Kraljevina Maroko sporazumjele su se o uključivanju zajedničke izjave u nastavku na temelju Protokola 4. uz Sporazum o pridruživanju.

               „Zajednička izjava o primjeni protokolâ 1. i 4. uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane („Sporazum o pridruživanju”)

               1.
                     Proizvodi podrijetlom iz Zapadne Sahare koji podliježu nadzoru carinskih tijela Maroka uživaju iste carinske povlastice koje je Europska unija dodijelila proizvodima obuhvaćenima Sporazumom o pridruživanju.

               2.
                     Protokol 4. primjenjuje se mutatis mutandis za potrebe definiranja statusa proizvoda s podrijetlom iz stavka 1., među ostalim i u pogledu dokaza o podrijetlu
                  1
               .

               3.
                     Carinska tijela država članica Europske unije i Maroka odgovorna su za primjenu Protokola 4. na te proizvode. ”

               Europska unija i Kraljevina Maroko ponovno potvrđuju svoju predanost primjeni protokolâ u skladu s odredbama Sporazuma o pridruživanju u pogledu poštovanja temeljnih sloboda i ljudskih prava.

               Uključivanje ove zajedničke izjave temelji se na dugotrajnom povlaštenom partnerstvu između Europske unije i Kraljevine Maroka, koje je posebno potvrđeno naprednim statusom odobrenim Kraljevini Maroku, te na zajedničkoj ambiciji stranaka u pogledu produbljenja i proširenja tog partnerstva.

               U tom duhu partnerstva te kako bi se strankama omogućilo da procijene učinak tog sporazuma, posebice na održivi razvoj i posebno u pogledu pogodnosti za predmetno stanovništvo i iskorištavanja prirodnih resursa predmetnog područja, Europska unija i Kraljevina Maroko dogovorile su se da će razmjenjivati informacije u okviru Odbora za pridruživanje, koji se sastaje najmanje jednom godišnje.

               Posebne metode te procjene odredit će se u kasnijoj fazi s ciljem da ih Odbor za pridruživanje donese najkasnije dva mjeseca nakon stupanja na snagu ove razmjene pisama.

               Ova razmjena pisama može se privremeno primjenjivati na temelju dogovora utvrđenog razmjenom obavijesti među strankama od datuma potpisivanja koji je odobrilo Vijeće Europske unije.

               Ovaj sporazum u obliku razmjene pisama stupa na snagu dan nakon datuma kad su obje stranke dostavile obavijest o dovršetku unutarnjih postupaka za donošenje sporazuma.

               Bio bih Vam zahvalan kad biste potvrdili da je Vaša vlada suglasna s navedenim.

               S poštovanjem

               Za Vijeće Europske unije

               B. Pismo Kraljevine Maroka

               Poštovana gospođo, poštovani gospodine,

               čast mi je potvrditi primitak Vašeg pisma s današnjim datumom, koje glasi kako slijedi:

               „Poštovana gospođo, poštovani gospodine,

               čast mi je pozvati se na pregovore održane u okviru Euro-mediteranskog sporazuma o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane („Sporazum o pridruživanju”), u pogledu izmjene određenih protokolâ uz taj Sporazum.

               Nakon pregovora Europska unija i Kraljevina Maroko sporazumjele su se kako slijedi:

               Ovaj se Sporazum sklapa ne dovodeći u pitanje stajališta Europske unije i Kraljevine Maroka o statusu Zapadne Sahare.

               Obje stranke ponovno potvrđuju svoju potporu procesu UN-a te podupiru nastojanja Glavnog tajnika za postizanje trajnog političkog rješenja, u skladu s načelima i ciljevima iz Povelje Ujedinjenih naroda te na temelju rezolucija Vijeća sigurnosti.

               Europska unija i Kraljevina Maroko sporazumjele su se o uključivanju zajedničke izjave u nastavku na temelju Protokola 4. uz Sporazum o pridruživanju.

               „Zajednička izjava o primjeni protokolâ 1. i 4. uz Euro-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kraljevine Maroka, s druge strane („Sporazum o pridruživanju”)

               1.
                     Proizvodi podrijetlom iz Zapadne Sahare koji podliježu nadzoru carinskih tijela Maroka uživaju iste carinske povlastice koje je Europska unija dodijelila proizvodima obuhvaćenima Sporazumom o pridruživanju.

               2.
                     Protokol 4. primjenjuje se mutatis mutandis za potrebe definiranja statusa proizvoda s podrijetlom iz stavka 1., među ostalim i u pogledu dokaza o podrijetlu
                  2
               .

               3.
                     Carinska tijela država članica Europske unije i Maroka odgovorna su za primjenu Protokola 4. na te proizvode. ”

               Europska unija i Kraljevina Maroko ponovno potvrđuju svoju predanost primjeni protokolâ u skladu s odredbama Sporazuma o pridruživanju u pogledu poštovanja temeljnih sloboda i ljudskih prava.

               Uključivanje ove zajedničke izjave temelji se na dugotrajnom povlaštenom partnerstvu između Europske unije i Kraljevine Maroka, koje je posebno potvrđeno naprednim statusom odobrenim Kraljevini Maroku, te na zajedničkoj ambiciji stranaka u pogledu produbljenja i proširenja tog partnerstva.

               U tom duhu partnerstva te kako bi se strankama omogućilo da procijene učinak tog sporazuma, posebice na održivi razvoj i posebno u pogledu pogodnosti za predmetno stanovništvo i iskorištavanja prirodnih resursa predmetnog područja, Europska unija i Kraljevina Maroko dogovorile su se da će razmjenjivati informacije u okviru Odbora za pridruživanje, koji se sastaje najmanje jednom godišnje.

               Posebne metode te procjene odredit će se u kasnijoj fazi s ciljem da ih Odbor za pridruživanje donese najkasnije dva mjeseca nakon stupanja na snagu ove razmjene pisama.

               Ova razmjena pisama može se privremeno primjenjivati na temelju dogovora utvrđenog razmjenom obavijesti među strankama od datuma potpisivanja koji je odobrilo Vijeće Europske unije.

               Ovaj sporazum u obliku razmjene pisama stupa na snagu dan nakon datuma kad su obje stranke dostavile obavijest o dovršetku unutarnjih postupaka za donošenje sporazuma.

               Bio bih Vam zahvalan kad biste potvrdili da je Vaša vlada suglasna s navedenim.

               S poštovanjem ”

               Čast mi je potvrditi suglasnost svoje vlade sa sadržajem Vašeg pisma.

               S poštovanjem

               Za Kraljevinu Maroko

                     (1)

                        Carinska tijela Maroka odgovorna su za primjenu odredaba Protokola 4. na proizvode iz stavka 1.

                     (2)

                        Carinska tijela Maroka odgovorna su za primjenu odredaba Protokola 4. na proizvode iz stavka 1.