				|

		52013PC0865

			ANNEX PROTOKOL uz ODLUKU VIJEĆA o sklapanju Protokola uz Sporazum o partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Azerbajdžan, s druge strane, o okvirnom sporazumu između Europske unije i Republike Azerbajdžan o općim načelima sudjelovanja Republike Azerbajdžan u programima Unije /* COM/2013/0865 final */

			   	ANNEX
PROTOKOL
uz
ODLUKU VIJEĆA
o sklapanju Protokola uz Sporazum o
partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Republike Azerbajdžan, s druge strane, o
okvirnom sporazumu između Europske unije i Republike Azerbajdžan o
općim načelima sudjelovanja Republike Azerbajdžan u programima Unije
EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „Unija”,
s jedne strane,
i
REPUBLIKA
AZERBAJDŽAN, dalje u tekstu „Azerbajdžan”
s druge strane,
dalje u tekstu
zajednički nazvane „stranke”
Budući da:
(1)          Azerbajdžan je sklopio
Sporazum o partnerstvu i suradnji između Europskih zajednica i njihovih
država članica, s jedne strane, i Azerbajdžana, s druge strane (dalje u
tekstu „Sporazum”), koji je stupio na snagu 1. srpnja 1999.
(2)          Europsko vijeće na
zasjedanju u Bruxellesu 17. i 18. lipnja 2004. pozdravilo je prijedlog Europske
komisije u pogledu europske susjedske politike (ESP) i podržalo s tim povezane
zaključke Vijeća od 14. lipnja 2004.
(3)          Vijeće je u mnogim
daljnjim prilikama donosilo zaključke u prilog takvoj politici.
(4)          Vijeće je 5. ožujka
2007. izrazilo potporu općem i globalnom pristupu opisanom u Komunikaciji
Europske komisije od 4. prosinca 2006. kako bi omogućilo partnerima
europske susjedske politike da sudjeluju u agencijama i programima Zajednice na
temelju svojih zasluga i kad za to postoji zakonska osnova.
(5)          Azerbajdžan je izrazio želju
za sudjelovanje u više programa Unije.
(6)          U odnosu na sudjelovanje
Azerbajdžana u svakom posebnom programu, potrebno je Sporazumom između
Europske komisije i nadležnih tijela Azerbajdžana odrediti posebne uvjete,
posebno financijski doprinos te postupke izvješćivanja i vrednovanja.
SPORAZUMJELI SU SE:
Članak 1.
Azerbajdžanu je dopušteno sudjelovanje u svim sadašnjim i
budućim programima Unije koji su otvoreni za sudjelovanje Azerbajdžana, u
skladu s odredbama kojima se donose takvi programi.
Članak 2.
Azerbajdžan financijski pridonosi općem proračunu
Europske unije u skladu s posebnim programima u kojima sudjeluje.
Članak 3.
Predstavnici Azerbajdžana mogu, u pitanjima koja se odnose
na Azerbajdžan, sudjelovati kao promatrači u upravljačkim odborima
koji su nadležni za praćenje programa u kojima Azerbajdžan financijski
sudjeluje.
Članak 4.
Projekti i inicijative koje predlažu sudionici iz Azerbajdžana
podliježu, koliko god je to moguće, jednakim uvjetima, pravilima i
postupcima koji se za takve programe primjenjuju u državama članicama.
Članak 5.
Posebni uvjeti za
sudjelovanje Azerbajdžana u svakom pojedinačnom programu, posebno u vezi s
uplaćenim financijskim doprinosom i postupcima izvješćivanja i
vrednovanja, utvrđuju se sporazumom između Europske komisije i
nadležnih tijela Azerbajdžana na temelju kriterija utvrđenih dotičnim
programima.
Ako Azerbajdžan
zatraži od Unije vanjsku pomoć kako bi sudjelovao u određenom
programu Unije na temelju članka 3. Uredbe (EZ) br. 1638/2006
Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 2006. o utvrđivanju
općih odredaba o uspostavljanju Instrumenta za europsko susjedstvo i
partnerstvo, ili slijedom svake slične uredbe kojom se predviđa
vanjska pomoć Unije Azerbajdžanu i koja bi se mogla donijeti u
budućnosti, financijskim sporazumom određuju se uvjeti uz koje se
Azerbajdžan koristi vanjskom pomoći Unije, posebno poštujući
članak 20. Uredbe (EZ) br. 1638/2006.
Članak 6.
U svakom sporazumu sklopljenom u skladu s člankom 5. određuje
se, u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i
Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju
na opći proračun Unije i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća
(EZ, Euratom) br. 1605/2002, da će financijsku kontrolu ili reviziju
ili druge provjere, uključujući administrativne istrage, provoditi
Europska komisija, Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i Europski
revizorski sud, ili će one biti pod njihovom nadležnosti.
Potrebno je sastaviti detaljne odredbe o financijskoj kontroli i
reviziji, administrativnim mjerama, kaznama i povratu isplaćenih
sredstava, kako bi se Europskoj komisiji, Europskom uredu za borbu protiv
prijevara i Revizorskom sudu dodijelila ovlaštenja koja su jednakovrijedna
njihovim ovlaštenjima u odnosu na korisnike ili ugovaratelje s poslovnim
nastanom u Uniji.
Članak 7.
Ovaj Protokol
primjenjuje se u razdoblju u kojem je Sporazum na snazi.
Protokol potpisuju
i odobravaju stranke u skladu sa svojim odgovarajućim postupcima.
Svaka stranka može
otkazati ovaj Protokol dostavom pisane obavijesti drugoj stranki.
Ovaj Protokol
raskida se šest mjeseci od datuma takve obavijesti.
Raskid Protokola
nakon otkazivanja bilo koje od stranaka nema utjecaja na provjere i kontrole
koje se prema potrebi provode u skladu s odredbama utvrđenima u
članku 5. i 6.
Članak 8.
Najkasnije tri godine
od stupanja na snagu ovog Protokola, i svake treće godine nakon toga, obje
stranke mogu preispitati provedbu ovog Protokola na temelju stvarnog
sudjelovanja Azerbajdžana u programima Unije.
Članak 9.
Ovaj se Protokol primjenjuje, s jedne strane, na državna
područja na koja se primjenjuje Ugovor o funkcioniranju Europske unije i u
skladu s uvjetima utvrđenima u tom Ugovoru, a s druge strane na državno
područje Azerbajdžana.
Članak 10.
Ovaj Protokol stupa na snagu prvog dana mjeseca koji
slijedi nakon dana kada su stranke jedna drugu diplomatskim kanalima
obavijestile o završetku postupaka potrebnih za njegovo stupanje na snagu.
Do
njegova stupanja na snagu, stranke su suglasne privremeno primjenjivati odredbe
ovog Protokola od datuma njegova potpisivanja, u očekivanju njegova
kasnijeg sklapanja.
Članak 11
Ovaj Protokol sastavni je dio Sporazuma.
Članak 12
Ovaj je Protokol sastavljen u dva primjerka na
bugarskom, hrvatskom, češkom, danskom, nizozemskom, engleskom, estonskom,
finskom, francuskom, njemačkom, grčkom, mađarskom, talijanskom,
latvijskom, litavskom, malteškom, poljskom, portugalskom, rumunjskom,
slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i azerbajdžanskom jeziku, pri
čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.
Sastavljeno u Bruxellesu

Za Europsku uniju
Za Republiku Azerbajdžan


				|

		52013PC0647

			Prijedlog ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o aktivaciji instrumenta fleksibilnosti /* COM/2013/0647 final - 2013/ () */

			   	OBRAZLOŽENJE
[Uredbom Vijeća o utvrđivanju
višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje 2014. – 2020.] omogućuje se
aktivacija instrumenta fleksibilnosti radi financiranja jasno utvrđenih
rashoda koji se nisu mogli financirati u okviru gornjih granica raspoloživih za
jedan ili više naslova višegodišnjeg financijskog okvira.
U skladu s [člankom 11. Uredbe
Vijeća o utvrđivanju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje
2014. – 2020.] i nakon što su se iscrpile sve mogućnosti preraspodjele
odobrenih sredstava u naslovu 1b, Komisija predlaže aktiviranje instrumenta
fleksibilnosti kako bi se u općem proračunu Europske unije za
financijsku godinu 2014. upotpunilo financiranje, iznad gornje granice naslova
1b, u iznosu od 78 380 000 EUR u cilju financiranja programa za
Cipar iz strukturnih fondova kako bi se Cipru dodijelila dodatna sredstva iz
strukturnih fondova.
Dvije strane proračunskog tijela
upozoravaju se da se Odluka mora objaviti u Službenom listu Europske unije
prije objave općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu
2014.
Prijedlog
ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o aktivaciji instrumenta fleksibilnosti
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir [Uredbu Vijeća o
utvrđivanju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje 2014. – 2020.,
a posebno njezin članak 11.,]
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da se čini da je potrebno,
nakon što su se iscrpile sve mogućnosti preraspodjele odobrenih sredstava
u naslovu 1b, aktivirati instrument fleksibilnosti kako bi se u općem
proračunu Europske unije za financijsku godinu 2014. upotpunilo
financiranje, iznad gornje granice naslova 1b, u iznosu od
78 380 000 EUR u cilju financiranja programa za Cipar iz
strukturnih fondova kako bi se Cipru dodijelila dodatna sredstva iz strukturnih
fondova za 2014. u ukupnom iznosu od 100 000 000 EUR,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
U općem proračunu Europske unije za
financijsku godinu 2014. instrument fleksibilnosti koristi se za osiguravanje
iznosa od 78 380 000 EUR za odobrena sredstva za preuzimanje
obaveza u naslovu 1b.
Taj se iznos koristi kako bi se upotpunilo
financiranje programa za Cipar iz strukturnih fondova iz naslova 1b.
Članak 2.
Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu
Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu,
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik


				|

		52015PC0028

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o stajalištu koje treba donijeti u ime Europske unije u okviru Vijeća za pridruživanje osnovanog Europsko-mediteranskim sporazumom o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Države Izraela, s druge strane, u pogledu zamjene Protokola 4. uz taj Sporazum o definiciji pojma „proizvodi s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje novim protokolom u kojem se u pogledu pravila o podrijetlu upućuje na Regionalnu konvenciju o paneuropsko-mediteranskim povlaštenim pravilima o podrijetlu /* COM/2015/028 final - 2015/0020 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Regionalnom konvencijom o
paneuropsko-mediteranskim povlaštenim pravilima o podrijetlu[1] (dalje u tekstu
„Konvencija”) predviđene su odredbe o podrijetlu robe kojom se trguje na
temelju odgovarajućih sporazuma sklopljenih između ugovornih
stranaka. EU i Izrael potpisali su Konvenciju 15. lipnja 2011. odnosno 10.
listopada 2013.
EU i Izrael položili su kod depozitara
Konvencije svoje isprave o prihvatu 26. ožujka 2012. odnosno
28. kolovoza 2014. Stoga je Konvencija primjenom svojeg članka
10. stavka 3. stupila na snagu 1. svibnja 2012. za EU i 1. listopada 2014. za
Izrael.
Člankom 6. Konvencije predviđa se da
svaka ugovorna stranka poduzima odgovarajuće mjere kako bi se osigurala
učinkovita primjena Konvencije. U tu bi svrhu Vijeće za pridruživanje
osnovano Europsko-mediteranskim sporazumom o pridruživanju između
Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Države
Izraela, s druge strane[2],
trebalo donijeti odluku kojom se Protokol 4. o definiciji pojma „proizvodi
s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje zamjenjuje novim
protokolom u kojem se u pogledu pravila o podrijetlu upućuje na
Konvenciju. Stajalište koje treba zauzeti EU u okviru Vijeća za
pridruživanje trebalo bi odrediti Vijeće.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENA UČINKA
Na sastanku Odbora za Carinski zakonik, odjela
za podrijetlo, 13. svibnja 2013. države članice EU-a obaviještene su o
nacrtu Odluke Vijeća. Posljednja savjetovanja s ugovornim strankama održana
su na sastanku paneuropsko-mediteranske radne skupine 22. i 23. listopada 2014.
Nije bilo potrebno obratiti se vanjskim
stručnjacima. Nadalje, procjena učinka nije bila potrebna jer su
predložene izmjene tehničke prirode i ne utječu na sadržaj Protokola
o pravilima o podrijetlu koji je trenutačno na snazi.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Pravna je osnova Odluke Vijeća
članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s
člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
Prijedlog je u isključivoj nadležnosti
Unije. Načelo supsidijarnosti stoga se ne primjenjuje.
Predloženi instrument: Odluka Vijeća.
2015/0020 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o stajalištu koje treba donijeti u ime
Europske unije u okviru Vijeća za pridruživanje osnovanog Europsko-mediteranskim
sporazumom o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Države Izraela, s druge strane, u pogledu
zamjene Protokola 4. uz taj Sporazum o definiciji pojma „proizvodi s
podrijetlom” i načinima administrativne suradnje novim protokolom u kojem
se u pogledu pravila o podrijetlu upućuje na Regionalnu konvenciju o
paneuropsko-mediteranskim povlaštenim pravilima o podrijetlu
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak, u
vezi s člankom 218. stavkom 9.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Protokol 4. uz
Europsko-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica
i njihovih država članica, s jedne strane, i Države Izraela, s druge
strane[3]
(dalje u tekstu „Sporazum”), odnosi se na definiciju pojma „proizvodi s
podrijetlom” i načine administrativne suradnje (dalje u tekstu „Protokol
4.”).
(2)       Regionalnom konvencijom o
paneuropsko-mediteranskim povlaštenim pravilima o podrijetlu[4] (dalje u tekstu
„Konvencija”) predviđene su odredbe o podrijetlu robe kojom se trguje na
temelju odgovarajućih sporazuma sklopljenih između ugovornih
stranaka.
(3)       Unija i Izrael potpisali su
Konvenciju 15. lipnja 2011. odnosno 10. listopada 2013.
(4)       Unija i Izrael položili su
kod depozitara Konvencije svoje isprave o prihvatu 26. ožujka 2012.
odnosno 28. kolovoza 2014. Stoga je Konvencija primjenom svojeg
članka 10. stavka 3. stupila na snagu 1. svibnja 2012. za Uniju i 1.
listopada 2014. za Izrael.
(5)       Člankom 6. Konvencije
predviđa se da svaka ugovorna stranka poduzima odgovarajuće mjere
kako bi se osigurala učinkovita primjena Konvencije. U tu svrhu
Vijeće za pridruživanje osnovano Sporazumom trebalo bi donijeti odluku
kojom se Protokol 4. zamjenjuje novim protokolom u kojem se u pogledu
pravila o podrijetlu upućuje na Konvenciju.
(6)       Stajalište Unije u okviru
Vijeća za pridruživanje trebalo bi se stoga temeljiti na priloženom nacrtu
Odluke,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Stajalište koje treba donijeti u ime Europske
unije u okviru Vijeća za pridruživanje osnovanog Europsko-mediteranskim
sporazumom o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Države Izraela, s druge strane, u pogledu
zamjene Protokola 4. uz taj Sporazum o definiciji pojma „proizvodi s
podrijetlom” i načinima administrativne suradnje novim protokolom u kojem
se u pogledu pravila o podrijetlu upućuje na Regionalnu konvenciju o paneuropsko-mediteranskim
povlaštenim pravilima o podrijetlu temelji se na nacrtu Odluke Vijeća za
pridruživanje priloženom ovoj Odluci.
Predstavnici Unije u Vijeću za
pridruživanje mogu dogovoriti manje izmjene nacrta Odluke Vijeća za
pridruživanje bez daljnje odluke Vijeća.
Članak
2.
Odluka Vijeća za pridruživanje objavljuje
se u Službenom listu Europske unije.
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 54, 26.2.2013., str. 4.
[2]               SL L 147, 21.6.2000., str. 3.
[3]               SL L 147, 21.6.2000., str. 3.
[4]               SL L 54, 26.2.2013., str. 4.
Nacrt
ODLUKE br. … VIJEĆA ZA PRIDRUŽIVANJE EU – IZRAEL
od
o zamjeni Protokola 4. uz Europsko-mediteranski sporazum o
pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s
jedne strane, i Države Izraela, s druge strane, o definiciji pojma „proizvodi s
podrijetlom” i načinima administrativne suradnje
VIJEĆE ZA PRIDRUŽIVANJE EU –
IZRAEL,
uzimajući u obzir Europsko-mediteranski
sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Države Izraela, s druge strane[1], a posebno njegov
članak 28.,
uzimajući u obzir Protokol 4. uz
Europsko-mediteranski sporazum o pridruživanju između Europskih zajednica
i njihovih država članica, s jedne strane, i Države Izraela, s druge
strane, o definiciji pojma „proizvodi s podrijetlom” i načinima
administrativne suradnje,
budući da:
(1)
U članku 28. Europsko-mediteranskog sporazuma
o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica,
s jedne strane, i Države Izraela, s druge strane (dalje u tekstu „Sporazum”),
upućuje se na Protokol 4. uz Sporazum (dalje u tekstu „Protokol 4.”)
kojim se utvrđuju pravila o podrijetlu i predviđa kumulacija
podrijetla između Europske unije, Izraela i i drugih ugovornih stranaka
Konvencije.
(2)
Člankom 39. Protokola 4. predviđa se da
Vijeće za pridruživanje utvrđeno člankom 67. Sporazuma može
odlučiti izmijeniti odredbe ovog Protokola.
(3)
Regionalnom konvencijom o paneuropsko-mediteranskim
povlaštenim pravilima o podrijetlu[2]
(dalje u tekstu „Konvencija”) nastoji se protokole o pravilima o podrijetlu
koji su trenutačno na snazi u zemljama paneuropsko-mediteranskog
područja zamijeniti jedinstvenim pravnim aktom.
(4)
Europska unija i Izrael potpisali su Konvenciju 15.
lipnja 2011. odnosno 10. listopada 2013.
(5)
Europska unija i Izrael položili su kod depozitara
Konvencije svoje isprave o prihvatu 26. ožujka 2012. odnosno 28. kolovoza 2014.
Stoga je Konvencija primjenom svojeg članka 10. stavka 3. stupila na snagu
1. svibnja 2012. za Europsku uniju i 1. listopada 2014. za Izrael.
(6)
Protokol 4. stoga bi trebalo zamijeniti novim
protokolom u kojem se upućuje na Konvenciju,
DONIJELO JE OVU
ODLUKU:
Članak 1.
Protokol 4. uz Europsko-mediteranski sporazum
o pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica,
s jedne strane, i Države Izraela, s druge strane, o definiciji pojma „proizvodi
s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje zamjenjuje se tekstom
iz Priloga ovoj Odluci.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Primjenjuje se od ...
Sastavljeno u
                                                                       Za
Vijeće za pridruživanje
                                                                       Predsjednik
Prilog
Protokol
4.
o
definiciji pojma „proizvodi s podrijetlom” i načinima administrativne
suradnje
Članak 1.
Primjenjiva
pravila o podrijetlu
1.         Za potrebe provedbe ovog Sporazuma
primjenjuju se Dodatak I. i odgovarajuće odredbe Dodatka II. Regionalnoj
konvenciji o paneuropsko-mediteranskim povlaštenim pravilima o podrijetlu[3] (dalje u tekstu
„Konvencija”).
2.         Sva upućivanja na
„odgovarajući Sporazum” u Dodatku I. i u odgovarajućim odredbama
Dodatka II. Regionalnoj konvenciji o paneuropsko-mediteranskim povlaštenim
pravilima o podrijetlu smatraju se upućivanjima na ovaj Sporazum.
Članak 2.
Rješavanje
sporova
1.         Sporovi o postupcima provjere iz
članka 32. Dodatka I. Konvenciji, koji se ne mogu riješiti između
carinskih tijela koja traže provjeru i carinskih tijela odgovornih za provedbu
provjere, podnose se na rješavanje Vijeću za pridruživanje.
2.         U svim slučajevima rješavanje
sporova između uvoznika i carinskih tijela zemlje uvoznice provodi se na
temelju zakonodavstva te zemlje.
Članak 3.
Izmjene
Protokola
Vijeće za pridruživanje može
odlučiti izmijeniti odredbe ovog Protokola.
Članak 4.
Povlačenje
iz Konvencije
1.         Ako Europska unija ili Izrael
depozitaru Konvencije dostave pisanu obavijest o svojoj namjeri povlačenja
iz Konvencije u skladu s člankom 9. Konvencije, Europska unija i Izrael
odmah započinju pregovore o pravilima o podrijetlu radi provedbe ovog
Sporazuma.
2.         Do stupanja na snagu
novoutvrđenih pravila o podrijetlu na ovaj Sporazum i dalje se primjenjuju
pravila o podrijetlu iz Dodatka I. i, prema potrebi, odgovarajuće odredbe
Dodatka II. Konvenciji koji su primjenjivi u trenutku povlačenja.
Međutim, od trenutka povlačenja smatra se da je pravilima o
podrijetlu iz Dodatka I. i, prema potrebi, odgovarajućim odredbama Dodatka
II. Konvenciji dopuštena dvostrana kumulacija samo između Europske unije i
Izraela.
[1]               SL L 147, 21.6.2000., str. 3.
[2]               SL L 54, 26.2.2013., str. 4.
[3]               SL L 54, 26.2.2013., str. 4.


				|

		52014PC0135

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o stajalištu koje je u ime Europske unije potrebno donijeti u Međunarodnoj komisiji za očuvanje atlantskih tuna (ICCAT) /* COM/2014/0135 final - 2014/0070 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Odlukom Vijeća od 9. lipnja 1986.[1] Europska zajednica
odobrila je Međunarodnu konvenciju o očuvanju atlantskih tuna
(Konvencija) kojom je osnovana Međunarodna komisija za očuvanje
atlantskih tuna (ICCAT). ICCAT je regionalna organizacija za upravljanje u
ribarstvu (RFMO) nadležna za očuvanje tuna i vrsta poput tune u Atlantskom
oceanu i susjednim morima. Europska unija postala je ugovorna strana ICCAT-a
1997.
U skladu s člankom 218. stavkom 9.
Ugovora o funkcioniranju Europske unije, stajalište koje u ime Unije trebaju
donijeti RFMO-ovi kao što je ICCAT kada su pozvani donositi akte koji proizvode
pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja njihov
institucionalni okvir, mora biti doneseno odlukom Vijeća na prijedlog
Komisije.
Takvo stajalište u okviru RFMO-a
trenutačno se temelji na dvostupanjskom pristupu. Odlukom Vijeća
utvrđuju se vodeća načela i smjernice stajališta Unije na
višegodišnjoj osnovi, uzimajući u obzir da se ono nakon toga usklađuje
za svaki godišnji sastanak na temelju neslužbenih dokumenata Komisije o kojima
će raspravljati radna skupina Vijeća.
U pogledu ICCAT-a, Odlukom Vijeća
14863/08, kako je izmijenjena Odlukom Vijeća 11625/13, predviđa se
revizija stajališta Unije prije godišnjeg sastanka 2014. Stoga se ovim
prijedlogom nastoji utvrditi stajalište Unije u okviru ICCAT-a za razdoblje od
2014. do 2019. te na taj način zamijeniti Odluku Vijeća 14863/08
kojom je obuhvaćeno razdoblje od 2008. do 2013.
Svrha revizije jest ugrađivanje načela
i smjernica nove zajedničke ribarstvene politike (ZRP) kako je
utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća[2],
uzimajući u obzir i ciljeve Komunikacije Komisije o vanjskoj dimenziji
ZRP-a[3].
Osim toga, stajalište Unije usklađeno je s Ugovorom iz Lisabona.
Konačno, stajalište je usklađeno u mjeri u kojoj je to moguće,
uzimajući u obzir specifičnosti raznih RFMO-ova.
Kao što je to slučaj s trenutačnim
stajalištima, sljedeće stajalište sadržava načela i smjernice.
Nadalje, uvodi se standardni postupak za godišnje utvrđivanje stajališta
Unije, kako su zatražile države članice za nedavno usklađena
stajališta.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Vanjska dimenzija ZRP-a bila je dijelom ocjene
utjecaja za prijedloge reformi ZRP-a. Načela i smjernice dogovoreni za
novi ZRP jednostavno se prenašaju u revidirana stajališta.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Sljedeća Odluka temelji se na Ugovoru o
funkcioniranju Europske unije, a posebno na članku 43. stavku 2. u vezi s
člankom 218. stavkom 9. kojim se predviđa da Vijeće na prijedlog
Komisije donosi odluku o utvrđivanju stajališta koja u ime Unije treba
donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano
donositi akte koji proizvode pravne učinke. To se primjenjuje na
stajalište koje u ime Unije treba donijeti Komisija u okviru ICCAT-a.
Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog
parlamenta i Vijeća pravna je osnova za utvrđivanje načela koja
će se odraziti u ovom pregovaračkom mandatu.
Sljedeća Odluka kojom je obuhvaćeno
razdoblje od 2014. do 2019. zamjenjuje Odluku Vijeća 14863/08 kojom je
obuhvaćeno razdoblje od 2008. do 2013.
2014/0070 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o stajalištu koje je u ime Europske unije
potrebno donijeti u Međunarodnoj komisiji za očuvanje atlantskih tuna
(ICCAT)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. u vezi s
člankom 218. stavkom 9.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Člankom 38. Ugovora o
funkcioniranju Europske unije u vezi s njegovim člankom 39. predviđa
se da je jedan od ciljeva zajedničke ribarstvene politike osigurati
dostupnost opskrbe.
(2)       Uredbom (EU)
br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[4] predviđa se da
Unija osigurava da su aktivnosti u ribarstvu i akvakulturi dugoročno
ekološki održive i da se njima upravlja na način koji je u skladu s
ciljevima postizanja gospodarskih i društvenih koristi te koristi za
zapošljavanje i pridonošenja dostupnosti opskrbe hranom. Osim toga
predviđa se da Unija primjenjuje načelo opreza u pristupu upravljanju
ribarstvom i nastoji osigurati da se iskorištavanjem živih morskih bioloških
resursa obnavljaju i održavaju populacije izlovljavanih vrsta iznad razina koje
mogu osigurati najviši održivi prinos. Njome se predviđa i da Unija
nastoji poduzimati mjere upravljanja i očuvanja koje se temelje na najboljim
dostupnim znanstvenim savjetima, promicati ribolovne metode koje pridonose
selektivnijem ribolovu i izbjegavanju te smanjenju, koliko je moguće,
neželjenih ulova, baviti se ribolovom s manjim utjecajem na morski ekološki
sustav i ribolovne resurse te postupno eliminirati odbačene ulove. Osim
toga, Uredbom se izričito predviđa da Unija ta načela primjenjuje
u svojoj vanjskoj politici.
(3)       Odlukom Vijeća od
9. lipnja 1986.[5]
Europska zajednica odobrila je Međunarodnu konvenciju o očuvanju
atlantskih tuna (Konvencija) kojom je osnovana Međunarodna komisija za
očuvanje atlantskih tuna (ICCAT). ICCAT je nadležan za donošenje mjera
koje su osmišljene kako bi se osiguralo dugoročno očuvanje i održivo
iskorištavanje ribolovnih resursa u području primjene Konvencije i
zaštitili morski ekološki sustavi u kojima se ti resursi nalaze. Te mjere mogu
za Uniju postati obvezujuće.
(4)       U skladu s člankom 218.
stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, stajalište koje je u ime
Unije potrebno donijeti u regionalnim organizacijama za upravljanje u ribarstvu
kada su pozvane donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku
akata kojima se dopunjuje ili mijenja njihov institucionalni okvir, mora biti
doneseno odlukom Vijeća na prijedlog Komisije.
(5)       Zbog razvojne prirode
ribolovnih resursa u području primjene Konvencije i posljedične
potrebe da se stajalištem Unije uzme u obzir novi razvoj događanja,
uključujući statističke, biološke i druge podatke koji se
predstavljaju prije ili tijekom godišnjeg sastanka ICCAT-a, za godišnje
utvrđivanje stajališta Unije potrebno je uspostaviti postupke u skladu s
načelom lojalne suradnje među institucijama Unije, sadržanom u
članku 13. stavku 2. UEU-a,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Stajalište koje treba zauzeti Europska unija na godišnjem sastanku
ICCAT-a kada je to tijelo pozvano donositi odluke koje imaju pravni učinak
utvrđeno je u Prilogu I. ovoj Odluci.
Članak 2.
Godišnje
utvrđivanje stajališta Unije na godišnjem sastanku ICCAT-a provodi se u
skladu s Prilogom II. ovoj Odluci.
Članak 3.
Stajalište Unije utvrđeno u Prilogu I. ovoj Odluci Vijeće
ocjenjuje i, ako je potrebno, revidira na prijedlog Komisije, najkasnije do
godišnjeg sastanka ICCAT-a 2019.
Članak
4.
Ova Odluka zamjenjuje Odluku Vijeća
14863/08 od 10. studenoga 2008. i Odluku Vijeća 16466/1/10Rev 1 od
18. studenoga 2010.
Članak 5.
Ova Odluka stupa na snagu XXX.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 162, 18.6.1986., str. 33.
[2]               Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba
Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju
izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke
Vijeća 2004/585/EZ (SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).
[3]               COM(2011)424 od 13.7.2011.
[4]               Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba
Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju
izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke
Vijeća 2004/585/EZ (SL L 354, 28.12.2013., str. 22.).
[5]               SL L 162, 18.6.1986., str. 33.


				|

		52014PC0668

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o donošenju poslovnika Odbora Europskog razvojnog fonda (ERF) /* COM/2014/0668 final - 2014/0310 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
Unutarnji sporazum između predstavnika
vlada država članica, koji su se sastali u Vijeću, o financiranju
potpore Europske unije u okviru višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje
od 2014. do 2020. u skladu sa Sporazumom o partnerstvu između država AKP-a
i država EU-a i o dodjeljivanju financijske pomoći prekomorskim zemljama i
područjima na koja se primjenjuje četvrti dio Ugovora o
funkcioniranju EU-a (u daljnjem tekstu „Unutarnji sporazum”) potpisan je 24. i
26. lipnja 2013.
Unutarnji sporazum stupio je na snagu XX[1] nakon zaključenja
postupka ratifikacije, odnosno prvog dana drugog mjeseca nakon obavijesti o
ratifikaciji koju je provela posljednja država članica.

Člankom 8. stavkom 5. Unutarnjeg
sporazuma utvrđuje se da Vijeće, jednoglasnom odlukom, mora donijeti
poslovnik Odbora EFR-a na prijedlog Komisije.
Nacrtom Poslovnika ERF-a, koji je priložen
prijedlogu Odluke Vijeća, uzimaju se u obzir odredbe Provedbene Uredbe o
11. ERF-u, posebno njezin članak 14., kao i rezultati Komisijine vježbe o
pojednostavljenju i usklađivanju u području komitologije,
uključujući standardni poslovnik koji je Komisija odobrila kao dio
ove vježbe[2].
Komisija stoga predlaže Vijeću da donese
priloženu Odluku.
2014/0310 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o donošenju poslovnika Odbora Europskog
razvojnog fonda (ERF)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj
uniji i Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Unutarnji sporazum
između predstavnika vlada država članica Europske unije, koji se
sastaju u Vijeću, o financiranju potpore Europske unije unutar
višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa
Sporazumom o partnerstvu između država AKP-a i EU-a i o dodjeljivanju
financijske pomoći prekomorskim zemljama i područjima na koja se
primjenjuje četvrti dio Ugovora o funkcioniranju EU-a [3](„Unutarnji sporazum”),
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća XX o
provedbi 11. Europskog razvojnog fonda („Provedbena Uredba o 11. ERF-u”)[4],
uzimajući u obzir Odluku Vijeća
2013/755/EU od 25. studenoga 2013. o pridruživanju prekomorskih zemalja i
područja Europskoj uniji[5]
(„Odluka o prekomorskom pridruživanju”),
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Donosi se Poslovnik Odbora Europskog razvojnog
fonda, kako je utvrđen Prilogom.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u
Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               Unesite datum stupanja na snagu Unutarnjeg sporazuma o
11. ERF-u
[2]               Uredba 182/2011 od 16. veljače 2011. (SL L 55,
28.2.2011., str.13) ; standardni poslovnik (SL C 206, 12.7.2011.,
str. 11.)
[3]               SL L 210, 6.8.2013., str. 1.
[4]               Unesite upućivanje na Provedbenu Uredba o 11. ERF-u
[5]               SL L 344, 19.12.2013., str. 1.
PRILOG

Prijedlogu
ODLUKE VIJEĆA
o donošenju poslovnika Odbora
Europskog razvojnog fonda (ERF)

POSLOVNIK ODBORA EUROPSKOG RAZVOJNOG FONDA

Članak 1.
Sastav
Odbor Europskog razvojnog fonda (dalje u
tekstu „Odbor”) čine izaslanstva država članica (izaslanstva), a
njime predsjeda predstavnik Komisije.
Promatrač iz Europske investicijske banke
(EIB) sudjeluje u postupcima Odbora u vezi s pitanjima koja se odnose na Banku.
Na sastancima Odbora je kao promatrač
prisutan predstavnik Glavnog tajništva Vijeća.
Članak 2.
Upućivanje
predmeta Odboru
Predmeti se Odboru upućuju na razmatranje
u slučajevima i na način utvrđen Provedbenom uredbom o 11. ERF-u[1] i prema potrebi Odlukom
o prekomorskom pridruživanju. S obzirom na odgovornosti koje su mu dodijeljene
Odlukom o prekomorskom pridruživanju[2],
Odbor se naziva: „Odbor ERF-PZP”
Članak 3.
Sazivanje
sastanaka
1.           Sastanke Odbora saziva
predsjednik na vlastitu inicijativu ili na zahtjev obične većine
članova odbora.
2.           Mogu se sazvati
zajednički sastanci s drugim odborima kako bi se raspravilo o pitanjima iz
njihove nadležnosti.
Članak 4.
Dnevni
red
1.           Predsjednik priprema nacrt
dnevnog reda i podnosi ga Odboru.
2.           U dnevnom se redu ističe
razlika između:
(a)
(a) nacrta mjera koje donosi Komisija, a o kojima
se od Odbora traži mišljenje, u skladu s postupkom iz članka 14.
Provedbene uredbe o 11. ERF-u ;
(b)
(b) ostalih pitanja postavljenih Odboru u svrhu
informiranja ili jednostavne razmjene stajališta na inicijativu predsjednika
ili na pisani zahtjev člana Odbora.
3.           Svako izaslanstvo može
zatražiti uvrštenje točke na dnevni red sastanka Odbora. Odgovarajuće
informacije o tim točkama moguće je iznijeti usmeno.
4.           Dnevni red uključuje
odobravanje zapisnika s prethodnog sastanka.
Članak 5.
Dokumentacija
koja se dostavlja članovima Odbora
1.           Predsjednik dostavlja poziv
na sastanak, nacrt dnevnog reda i nacrt mjera o kojima se traži mišljenje
Odbora, i to u dostatnom roku prije sastanka, uzimajući u obzir žurnost i
složenost predmeta, a najkasnije 21 kalendarski dan prije sastanka. Ostali
dokumenti povezani sa sastankom, osobito dokumenti uz nacrt mjera, dostavljaju
se, ako je to moguće, u istom roku.
Svi dokumenti dostavljaju se u skladu s
člankom 15. stavcima 2. i 3.
2.           U opravdanim slučajevima
predsjednik može na vlastitu inicijativu ili na zahtjev člana Odbora
skratiti rok za podnošenje dokumenata iz stavka 1. Osim u slučajevima
iznimne žurnosti, rok ne smije biti kraći od sedam kalendarskih dana.
3.           Iznimno, u valjano
obrazloženim slučajevima iznimne hitnosti (npr. teške gospodarske,
socijalne i političke prilike, prirodne katastrofe koje su pogodile zemlju
primateljicu, humanitarna kriza ili druge slične vanjske okolnosti koje
zahtijevaju vrlo brzu reakciju), predsjednik može, na zahtjev člana Odbora
ili na vlastitu inicijativu, odstupiti od rokova utvrđenih u stavcima 1. i
2.
4.           Stavci 2. i 3. ne primjenjuju
se na strateške dokumente i višegodišnje okvirne programe te njihove prilagodbe
koje su posljedica preispitivanja na polovini razdoblja i preispitivanja na
kraju razdoblja iz članka 7. stavka 2. Provedbene uredbe o 11. ERF-u.
5.           U slučaju kada je nacrt
mjera dostavljen Odboru na mišljenje usmenim postupkom, izaslanstva
obavještavaju tajništvo Odbora napismeno najkasnije tri radna dana prije dana
sastanka o nacrtu mjera o kojima mogu odlučiti bez rasprave i o mjerama za
koje smatraju da je potrebno raspraviti na sastanku.
Sve komentare i zahtjeve za dodatnim informacijama
izaslanstva oblikuju pisanim putem i u istom vremenskom roku.
Komisija dostavlja dodatne informacije i odgovara
na sve napomene kad je god to moguće pisanim putem i najmanje jedan dan
prije održavanja sastanka Odbora.
6.           U opravdanim krajnje hitnim
slučajevima Komisija može koristiti i postupke iz članka 14. stavka
4. Provedbene Uredbe o 11. ERF-a. U takvim slučajevima, predsjednik
dostavlja mjere Odboru najkasnije 14 dana nakon njihova donošenja kako bi dobio
njegovo mišljenje.
Članak 6.
Slanje
programskih dokumenata Zajedničkoj parlamentarnoj skupštini
U skladu s člankom 7. stavkom 1.
Provedbene uredbe o 11. ERF-a tajništvo Odbora će programske dokumente
poslati na znanje Zajedničkoj parlamentarnoj skupštini u isto vrijeme kada
ih dostavi izaslanstvima u Odboru.
Članak 7.
Mišljenje
Odbora
1.           O predmetu koji se Odboru
podnosi na davanje mišljenja raspravlja se prema uvjetima i u skladu s
postupkom iz članka 14. stavaka 3. i 4. Provedbene uredbe o 11. ERF-a te
članka 8. stavaka 2. i 3. Unutarnjeg sporazuma.
2.            Ako se članovi Odbora
ne usprotive, predsjednik može bez formalnog glasovanja utvrditi da je odbor
konsenzusom donio pozitivno mišljenje o nacrtu mjera.
3.           Kada se primjenjuje usmeni
postupak, a u nacrt mjera se na sastanku unesu temeljite promjene ili dodaju
novi činjenični elementi, predsjednik može na vlastitu inicijativu
ili na zahtjev države članice, glasovanje o pojedinačnoj točki
dnevnog reda odgoditi do kraja sastanka ili za neki od narednih sastanaka.
4.           Ako u primjeru iz stavka 3.
predsjednik odluči da neće odgoditi glasovanje, a jedno izaslanstvo
(ili više njih) je to zahtijevalo, to izaslanstvo (ili ta izaslanstva) može
(mogu) izraziti zadršku koju je moguće povući u roku od najviše tri
radna dana, počevši od dana nakon sastanka. Mišljenje Odbora bilježi se
kao konačno po isteku tog roka. Komisija obavješćuje države članice
o konačnom stajalištu države članice (država članica) čije
je izaslanstvo (čija su izaslanstva) u Odboru izrazilo (izrazila) zadršku.
5.           Na zahtjev jednog od
izaslanstava, glasovanje o nekom predmetu može biti odgođeno, ako
dokumenti o određenoj točki dnevnog reda nisu poslani članovima
u roku koji je predviđen člankom 5. stavcima 1. i 2. Predsjednik u
tom slučaju može odlučiti produžiti rok za savjetovanje, ali najdulje
do kraja sljedećeg sastanka. Prema potrebi može se primijeniti pisani
postupak predviđen člankom 11. ovog poslovnika.
Međutim, na prijedlog predsjednika ili na
zahtjev člana Odbora, Odbor može zbog hitnosti predmeta običnom
većinom članova odlučiti da će tu točku zadržati na
dnevnom redu.
6.           U okviru ispitivanja
godišnjih ili višegodišnjih programa djelovanja, svako izaslanstvo može
zatražiti povlačenje projekta ili programa iz programa djelovanja ako taj
zahtjev podupire blokirajuća manjina izaslanstava, kako je utvrđeno u
članku 8. stavku 3. Unutarnjeg sporazuma u vezi s člankom 8. stavkom
2. Unutarnjeg sporazuma, program djelovanja donijet će Komisija bez
dotičnog projekta ili programa. Ako Komisija u skladu sa stajalištima
izaslanstava u Odboru želi da se povučeni projekt ili program ne nastavi,
u kasnijoj fazi, program ili projekt ponovno se podnosi Odboru izvan programa
djelovanja u obliku individualne mjere, koju zatim Komisija donosi u skladu s
postupcima upravljanja utvrđenim u članku 14. Provedbene uredbe o 11.
ERF-u.
Članak 8.
Razmjena
mišljenja
1.           Svako izaslanstvo može u
svakom trenutku pozvati Komisiju da Odboru dostavi informacije i s njim
razmjeni mišljenja o pitanjima koja se tiču zadaća opisanih u
članku 14. stavku 2. Provedbene uredbe o 11. ERF-u. Svako ocjenjivanje
uključujući preporuke i praćenje djelovanja može se također
raspraviti unutar Odbora ERF-a na zahtjev države članice u skladu s
člankom 18. stavkom 2. Provedbene uredbe 11. o ERF-u.
2.           Rezultat takve razmjene
mišljenja može biti izrada preporuka izaslanstava koje Komisija uzima u obzir.
U zapisniku Odbora moraju biti zabilježene učinjene izmjene. Izmjena koja
dobije potporu kvalificirane većine izaslanstava, kako je utvrđeno u
članku 8. stavku 3. Unutarnjeg sporazuma u vezi s člankom 8. stavkom
2. Unutarnjeg sporazuma, bilježi se kao preporuka.
Članak 9.
Zastupanje
i kvorum
1.           Svaka delegacija smatra se
jednim članom Odbora. Svaka država članica sama odlučuje o
sastavu svoje delegacije te o tome izvješćuje predsjednika.
2.           U pratnji izaslanstava uz
odobrenje predsjednika mogu biti nevladini stručnjaci na trošak
dotične države članice.
Predsjedniku se u prihvatljivom roku i najkasnije
pet kalendarskih dana prije sastanka odbora priopćuju sljedeće
informacije:
(a)
sastav svake delegacije, osim ako je takav sastav
već poznat predsjedniku;
(b)
imena i funkcije svih stručnjaka u pratnji delegacija
te razlozi zbog kojih je njihova prisutnost potrebna.
Ako predsjednik prije održavanja navedenog
sastanka Odbora ne iznese prigovor na sudjelovanje stručnjaka, smatra se
da je dao suglasnost.
3.           Jedna delegacija može, ako je
potrebno, zastupati najviše još jednu državu članicu. Zastupana delegacija
mora o tome najkasnije prije početka sastanka pisanim putem obavijestiti
predsjednika Odbora.
4.           Kvorum potreban za valjanost
rasprave Odbora je onaj koji omogućuje usvajanje mišljenja kvalificiranom
većinom, u skladu s člankom 14. stavcima 3. i 4. Provedbene uredbe o
11. ERF-u.
Članak 10.
Treće
osobe i stručnjaci
1.            Predstavnici država pristupnica pozivaju se na sastanke
Odbora počevši od datuma potpisivanja Ugovora o pristupanju.
2.           Radi razmatranja posebnih
pitanja predsjednik može, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev člana
Odbora, pozvati predstavnike trećih osoba ili druge stručnjake.
Međutim, običnom većinom država članica može se usprotiviti
njihovu sudjelovanju na sastanku.
3.           Predstavnici trećih
osoba i stručnjaci iz stavaka 1. i 2. i onih navedenih u
članku 9. stavku 2. nisu prisutni tijekom glasovanja odbora niti u njemu
sudjeluju.
Članak 11.
Pisani
postupak
1.           Predsjednik može u opravdanim
slučajevima dobiti mišljenje odbora pisanim postupkom. Predsjednik
dostavlja članovima Odbora prijedlog nacrta mjera i utvrđuje rok za
dostavu mišljenja s obzirom na žurnost predmeta.
Izaslanstva u pravilu imaju 21 kalendarski dan za
donošenje stajališta od dana slanja prijedloga. Smatra se da svako izaslanstvo
Odbora koje prije isteka roka određenog u dopisu ne izrazi svoje
protivljenje ili namjeru da bude suzdržano daje svoju prešutnu suglasnost s
prijedlogom.
U hitnim ili iznimno hitnim slučajevima
primjenjuju se rokovi iz članka 5. stavaka 2. i 3. Hitnost ili iznimnu
hitnost Komisija mora valjano obrazložiti u pisanom obliku.
2.           Međutim, ako neki
član Odbora zatraži da se nacrt mjera razmatra na sastanku Odbora, pisani
postupak time završava, a predložene mjere prenose se na sljedeći sastanak
Odbora.
3.           Komisija obavješćuje
članove Odbora pismeno o ishodu pisanog postupka bez odgode, a najkasnije
14 kalendarskih dana nakon isteka roka.
Članak 12.
Potpora
tajništva
Usluge tajništva Odboru osigurava Komisija.
Članak 13.
Zapisnik
i sažetak izvješća sa sastanaka
Zapisnik sa svakog sastanka sastavlja se pod
nadzorom predsjednika i sadržava mišljenja o predloženim mjerama i stajališta
iznesena na sastanku. Zapisnik se dostavlja članovima Odbora bez odgode, a
najkasnije mjesec dana nakon sastanka.
Izaslanstva upućuju predsjedniku sve
eventualne pisane napomene na zapisnik. O tome se izvješćuje Odbor; ako
postoje neslaganja, Odbor raspravlja o predloženoj izmjeni. Ako se neslaganja
nastave, predložena izmjena prilaže se zapisniku.
Članak 14.
Popis
prisutnih
1.           Predsjednik na svakom
sastanku sastavlja popis prisutnih sudionika, navodeći iz kojih tijela
sudionici dolaze. Popis prisutnih dostavlja se sudionicima za vrijeme trajanja
sastanka.
2.           Na početku svakog
sastanka svako izaslanstvo čije sudjelovanje u radu predstavlja sukob
interesa u pogledu posebne točke dnevnog reda mora obavijestiti
predsjednika o tome, a svaka osoba koju je država članica imenovala te
stručnjaci kojima je predsjednik odobrio sudjelovanje na sastanku u skladu
s člankom 9. stavkom 2. i člankom 10. stavkom 2.
i predstavnici trećih osoba koji su pozvani na sastanak u skladu s
člankom 10. obavješćuju predsjednika o mogućem sukobu
interesa u pogledu određene točke dnevnog reda.
U slučaju takvog sukoba interesa dotična
se osoba na zahtjev predsjednika povlači sa sastanka tijekom rasprave o
određenim točkama dnevnog reda.
Članak 15.
Dopisivanje
1.           Dopisi u vezi s Odborom
naslovljavaju se na Komisiju, na pažnju tajništva Odbora.
2.           Dopisi koje tajništvo
upućuje izaslanstvima dostavljaju se i stalnom predstavniku dotične
države članice najbržim i najpouzdanijim elektroničkim putem. Ako
stalno predstavništvo Komisiji naznači posebnu središnju elektroničku
adresu za dopisivanje u vezi s radom Odbora, ta se adresa koristi za dopisivanje.
Osim toga, dopis se može izravno uputiti osobama koje su države članice
imenovale svojim predstavnicima u Odboru.
3.           Osim u iznimnim okolnostima,
dopisi koji se razmjenjuju između Komisije i izaslanstava u oba se smjera
dostavljaju predviđenim računalnim putem.
Članak 16.
Pristup
dokumentima i povjerljivost
1.           Zahtjevi za pristup
dokumentima Odbora obrađuju se u skladu s Uredbom (EZ)
br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća[3]. O zahtjevima za
pristup tim dokumentima odlučuje Komisija u skladu sa svojim Poslovnikom,
kako je izmijenjen Odlukom 2001/937/EZ, EZUČ, Euratom[4]. Ako je zahtjev
upućen državi članici, dotična država članica primjenjuje
članak 5. Uredbe (EZ) br. 1049/2001.
2.           Rasprave odbora povjerljive
su.
3.           Dokumenti podneseni
članovima Odbora, stručnjacima i predstavnicima trećih osoba
povjerljivi su, osim ako je pristup tim dokumentima odobren u skladu sa
stavkom 1. ili ako ih Komisija na drugi način objavi.
4.           Članovi odbora,
stručnjaci i predstavnici trećih osoba moraju poštovati obveze
čuvanja povjerljivosti predviđene ovim člankom. Predsjednik
osigurava da su stručnjaci i predstavnici trećih osoba upoznati sa
svojom obvezom čuvanja povjerljivosti.
Članak 17.
Zaštita osobnih podataka
Odbor i njegove radne skupine obrađuju
osobne podatke u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog
parlamenta i Vijeća[5]
o zaštiti pojedinaca u pogledu obrade osobnih podataka u institucijama i
tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka i pod
odgovornošću predsjednika kao voditelja obrade u smislu
članka 2. točke (d) te Uredbe.
Članak 18.
Tekući
troškovi
1.           Tekuće troškove Odbora,
uključujući putne troškove za jednog sudionika po državi
članici, snosi Komisija.
Ako dodijeljena proračunska sredstva
omogućavaju i ako je to u granicama tih sredstava, Komisija na zahtjev izaslanstva
pokriva putne troškove za dva člana izaslanstva.
2.           Prostorije i materijalna
sredstva potrebne za rad Odbora osigurava Komisija.
[1]               Unesite upućivanje
na uredbu Vijeća o provedbi 11. Europskog razvojnog fonda: SL (...)
[2]               Odluka Vijeća 2013/755/EU od 25. studenoga 2013. o
pridruživanju prekomorskih zemalja i područja Europskoj uniji („Odluka o
prekomorskom pridruživanju”), SL L 344, 19.12.2013.
[3]               Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i
Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog
parlamenta, Vijeća i Komisije
SL L 145, 31.5.2001. str. 43.
[4]               SL L 345, 29.12.2001., str. 94.
[5]               SL L 8, 12.1.2001., str. 1.


				|

		52014PC0725

			Prijedlog ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o aktivaciji Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji u skladu s točkom 13. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (zahtjev EGF/2013/007 BE/Hainaut steel (Duferco – NLMK) iz Belgije) /* COM/2014/0725 final */

			   	OBRAZLOŽENJE
KONTEKST PRIJEDLOGA
1.           Pravila koja se primjenjuju
na financijske doprinose iz Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji (EGF) u
odnosu na zahtjeve podnesene do 31. prosinca 2013. utvrđena su
Uredbom (EZ) br. 1927/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od
20. prosinca 2006. o osnivanju Europskog fonda za prilagodbe
globalizaciji („Uredba o EGF-u”)[1].
2.           Belgija je
27. rujna 2013. podnijela zahtjev EGF/2013/007 BE/Hainaut steel
(Duferco – NLMK) za financijski doprinos iz EGF-a, slijedom otpuštanja
povezanih sa zatvaranjem poduzeća Duferco Belgium SA („Duferco”) i
smanjenjem broja radnika u poduzeću NLMK La Louvière SA („NLMK”) (oba
poduzeća nalaze se u La Louvièreu)[2].
Zahtjev je dopunjavan dodatnim podacima do 4. srpnja 2014.
3.           Komisija je po ispitivanju
zahtjeva, u skladu s primjenjivim odredbama Uredbe o EGF-u, donijela
zaključak da su ispunjeni uvjeti za dodjelu financijskog doprinosa iz
EGF-a.
SAŽETAK ZAHTJEVA
 Zahtjev za dodjelu sredstava iz EGF-a: || EGF/2013/007 BE/Hainaut steel (Duferco – NLMK)
 Država članica: || Belgija
 Datum podnošenja zahtjeva: || 27. 9. 2013.
 Intervencijski kriterij: || Članak 2. točka (b) Uredbe o EGF-u
 Predmetna regija/regije (razina NUTS 2): || BE32 Prov. Hainaut
 Sektor/Sektori gospodarske djelatnosti (odjeljak NACE Rev. 2): || Odjeljak 24. „Proizvodnja metala”
 Referentno razdoblje: || 22. 1. 2013. – 22. 10. 2013.
 Datum na koji se započelo s pružanjem usluga prilagođenim potrebama ciljanim radnicima: || 1. 6. 2013.
 Broj otpuštanja tijekom referentnog razdoblja: || 708
 Broj osoba za koje se očekuje da će sudjelovati u mjerama: || 701
 Proračun za usluge prilagođene potrebama: || 1 891 134 EUR
 Proračun za provedbu EGF-a: || 72 778 EUR (3,7 % ukupnog proračuna)
 Ukupni proračun: || 1 963 912 EUR
 Financijski doprinos zatražen iz EGF-a: || 981 956 EUR (50 % ukupnog proračuna)
ANALIZA ZAHTJEVA
Poveznica između otpuštanja i
velikih strukturnih promjena u tokovima svjetske trgovine nastalih zbog
globalizacije
4.           Predmetna poduzeća su
Duferco i NLMK. Duferco je proizvodio plosnate proizvode (ploče) i duge proizvode
(gredice, žicu). NLMK proizvodi plosnate proizvode (toplovaljane i
hladnovaljane proizvode, vrpce). Sektori predmetne gospodarske djelatnosti
razvrstani su u NACE Rev. 2[3]
odjeljak 24. „Proizvodnja metala”.
5.           Kako bi dokazala vezu
između otpuštanja i velikih strukturnih promjena u tokovima svjetske
trgovine nastalih zbog globalizacije, belgijska tijela tvrde da je sektor
proizvodnje čelika pretrpio ozbiljne ekonomske poremećaje, a posebno
brzo opadanje tržišnog udjela EU-a. S obzirom na raznovrsnost Dufercovih i
NLMK-ovih proizvoda, a kako bi se utvrdile velike strukturne promjene u
tokovima svjetske trgovine koje se na njih odnose, potrebno je kao zamjenski
pokazatelj tokova trgovine za posebne kategorije Dufercovih i NLMK-ovih
proizvoda (plosnati i dugi proizvodi, vrpce) uzeti u obzir cjelokupno tržište
sirovog čelika, posebno zato što su neki od tih proizvoda poluproizvodi
koji se mogu upotrebljavati u daljnjoj proizvodnji (tj. gredice za proizvodnju
žice, plosnati proizvodi za proizvodnju vrpci).
6.           Prema podacima koje navode
belgijska tijela[4],
u razdoblju između 2006. i 2011. proizvodnja sirovog čelika u EU-27
smanjila se sa 206,9 milijuna tona na 177,7 milijuna tona (ukupni pad
od –14,1 %; godišnji pad od –3,0 %[5]),
a na svjetskoj je razini porasla s 1249,0 milijuna tona na
1518,3 milijuna tona (ukupni rast od 21,6 %; godišnji rast od 4,0 %). To je dovelo do opadanja tržišnog
udjela EU-27 u proizvodnji sirovog čelika, mjereno obujmom, sa 16,6 %
u 2006. na 11,7 % u 2011. (–29,4 %; godišnji
pad od –6,7 %). Usporedbe radi, u istom je razdoblju tržišni udio
Kine porastao s 33,7 % na 45,0 % (33,6 %; godišnji rast od
6,0 %), dok su se tržišni udjeli pet ostalih najvećih
proizvođača (na koje se zajedno odnosi otprilike između
25 % i 30 % svjetske proizvodnje) smanjili, iako u manjoj mjeri nego
kad je riječ o EU-27 (Japan, SAD, Rusija), ili blago povećali (Južna
Koreja, Indija). Ti podaci stoga ukazuju na brzo opadanje tržišnog udjela EU-a
u sektoru proizvodnje sirovog čelika na svjetskoj razini.
Tržišni udio
u proizvodnji sirovog čelika na svjetskoj razini (mjereno obujmom)
Izvor: Svjetsko
udruženje za čelik, vlastiti izračuni.
7.           Na učinke do kojih su u
tokovima trgovine dovele navedene promjene negativno su utjecali drugi
čimbenici, npr. pad potražnje za čelikom u automobilskim i
građevinskim sektorima u EU-u kao posljedica gospodarske krize i
relativnog povećanja troškova proizvodnje (sirovine, energija,
ograničenja radi zaštite okoliša itd.). Ti su čimbenici negativno
utjecali na konkurentnost industrije čelika EU-a te su, zbog zatvaranja
postrojenja i restrukturiranja nekolicine proizvođača čelika u
Europi, posljednjih godina doveli do velikog broja izgubljenih radnih mjesta u
sektoru čelika[6].
Primjerice, između 2008. i 2013. broj zaposlenih u metalurškoj industriji
(NACE Rev. 2 odjeljak 24.: „Proizvodnja metala”) u EU-27 smanjio se
za otprilike 280 000, s 1,44 milijuna na 1,16 milijuna
(–19,4 %)[7].
8.           Od osnivanja EGF-a 2007.
podnesena su četiri zahtjeva za doprinos iz EGF-a koja se odnose na sektor
čelika[8].
Od njih su tri povezana s velikim strukturnim promjenama u tokovima svjetske
trgovine nastalih zbog globalizacije[9],
a jedan sa svjetskom financijskom i gospodarskom krizom[10].
Broj otpuštanja i sukladnost s
kriterijima iz članka 2. točke (b)
9.           Zahtjev se temelji na
intervencijskim kriterijima iz članka 2. točke (b) Uredbe o
EGF-u kojima se propisuje najmanje 500 otpuštanja u razdoblju od devet mjeseci
u poduzećima koja djeluju u istom gospodarskom sektoru na razini NACE Rev. 2
i smještena su u jednoj regiji ili u dvjema susjednim regijama razine
NUTS 2 u državi članici.
10.         Zahtjev se odnosi na 708
otpuštanja koja su se dogodila tijekom razdoblja od devet mjeseci od
22. siječnja 2013. do 22. listopada 2013. (što
uključuje 381 otpuštanje u Dufercou i 327 otpuštanja u NLMK-u). Duferco i
NLMK nalaze se u istoj regiji razine NUTS 2 (BE32 Prov. Hainaut) i posluju
u istom sektoru gospodarske djelatnosti (NACE Rev. 2 odjeljak 24.
„Proizvodnja metala”).
11.         Grupacija Duferco sklopila je
2006. industrijski sporazum s grupacijom NLMK (Novolipetsk Steel) o uspostavi
zajedničkog pothvata nazvanog SIF (Steel Invest & Finance) o raznim
industrijskim aktivnostima u Belgiji, uključujući aktivnosti
poduzeća Duferco La Louvière SA, Duferco Clabecq SA i
Carsid SA. Međutim, dioničari su 2011. odlučili
okončati zajednički pothvat. Slijedom toga Duferco La
Louvière SA podijeljen je na NLMK La Louvière SA za valjačke stanove
za hladno i toplo valjanje i Duferco Belgium SA za elektrolučnu
proizvodnju čelika i proizvodnju valjane žice[11]. Stoga kada je
objavljena vijest o otpuštanjima u Dufercou i NLMK-u oni više nisu bili
zakonski povezani, iako su i dalje poslovali na istoj lokaciji u La Louvièreu.
Oba poduzeća su nakon podjele u 2011. zadržala gospodarske i funkcionalne
veze, ali nisu dijelila objekte ili osoblje. Zahtjev se stoga odnosi na dva
odvojena postupka kolektivnog otpuštanja (zatvaranje poduzeća Duferco i
restrukturiranje poduzeća NLMK).
12.         Sva otpuštanja izračunana
su od dana de facto raskida ugovora o radu prije njegova isteka, kao što
je utvrđeno u članku 2. drugom stavku drugoj alineji Uredbe o
EGF-u („druga metoda”).
Objašnjenje nepredvidive prirode tih
otpuštanja
13.         Belgijska tijela tvrde da nije
bilo moguće predvidjeti otpuštanja u Dufercou i NLMK-u. Od 2007. do 2012.,
tijekom zajedničkog pothvata i nakon njega, NLMK je uložio
82 milijuna EUR, a Duferco 20 milijuna EUR u vlastita
proizvodna postrojenja u La Louvièreu, iz čega je vidljivo da su ondje
namjeravali razvijati svoje aktivnosti. Međutim, njihova su ulaganja naglo
dovedena u pitanje zbog nesigurnosti povezanih s posljedicama gospodarske krize
na strukturu svjetske trgovine proizvodima od čelika, prevelikog
kapaciteta i povećane konkurencije. Slijedom toga, Duferco je u
prosincu 2012. objavio odluku o zatvaranju postrojenja u La Louvièreu i
otpuštanju 381 radnika. Radnici su otpušteni u svibnju 2013. U prosincu
2012. i NLMK je objavio da namjerava smanjiti broj osoblja u postrojenju u La
Louvièreu te otpustiti 327 radnika. Radnici su otpušteni u četiri faze između
svibnja i studenoga 2013.
Identifikacija ciljanih radnika
14.         Belgijska tijela procjenjuju
da će 701 od 708 otpuštenih radnika sudjelovati u mjerama koje se
sufinanciraju iz EGF-a (374 radnika iz Dufercoa i 327 radnika iz NLMK-a[12]). Raščlamba
ciljanih radnika prema poduzeću je sljedeća:
Duferco
15.         Raščlamba ciljanih
radnika po spolu, državljanstvu i dobnoj skupini:
 Kategorija || Broj ciljanih radnika
 Spol: || Muškarci: || 362
   || Žene: || 12
 Državljanstvo: || Državljani zemalja EU-a: || 372
   || Državljani zemalja izvan EU-a: || 2
 Dobna skupina: || 15 – 24 godine: || 8
   || 25 – 54 godine: || 312
   || 55 – 64 godine: || 54
   || Stariji od 65 godina: || 0
16.         Nitko od ciljanih radnika nema
dugotrajni zdravstveni problem ili invalidnost.
17.         Raščlamba ciljanih
radnika prema kategorijama zanimanja[13]:
 Glavna skupina prema ISCO-08 || Broj ciljanih radnika
 1. Rukovoditelji || 32
 2. Stručnjaci || 2
 3. Tehničari i povezani stručnjaci || 18
 4. Administrativni pomoćnici || 17
 5. Uslužni i prodajni radnici || 23
 7. Zaposlenici u području obrta i povezanih djelatnosti || 127
 8. Rukovatelji uređajima i strojevima i monteri || 147
 9. Elementarna zanimanja || 8
 Nepoznato / Nije dostupno || 0
NLMK
18.         Raščlamba ciljanih
radnika po spolu, državljanstvu i dobnoj skupini:
 Kategorija || Broj ciljanih radnika
 Spol: || Muškarci: || 316
   || Žene: || 11
 Državljanstvo: || Državljani zemalja EU-a: || 327
   || Državljani zemalja izvan EU-a: || 0
 Dobna skupina: || 15 – 24 godine: || 6
   || 25 – 54 godine: || 238
   || 55 – 64 godine: || 83
   || Stariji od 65 godina: || 0
19.         Nitko od ciljanih radnika nema
dugotrajni zdravstveni problem ili invalidnost.
20.         Raščlamba ciljanih
radnika prema kategorijama zanimanja:
 Glavna skupina prema ISCO-08 || Broj ciljanih radnika
 1. Rukovoditelji || 19
 2. Stručnjaci || 5
 3. Tehničari i povezani stručnjaci || 31
 4. Administrativni pomoćnici || 17
 5. Uslužni i prodajni radnici || 9
 7. Zaposlenici u području obrta i povezanih djelatnosti || 85
 8. Rukovatelji uređajima i strojevima i monteri || 126
 9. Elementarna zanimanja || 35
 Nepoznato / Nije dostupno || 0
21.         U skladu s
člankom 7. Uredbe o EGF-u, belgijska tijela potvrdila su da će
se poštovati načela jednakog postupanja i nediskriminacije u odnosu na
pristup mjerama i njihovu provedbu.
Opis predmetnog područja, njegovih
tijela i dionika
22.         Otpuštanja u Dufercou i NLMK-u
prije svega pogađaju područje La Louvière u pokrajini Hainautu u
regiji Valoniji u jugoistočnoj Belgiji. Područje La Louvière, koje je
dio tržišta rada u području središnjeg Hainauta (drugi važni grad je
Mons), prije je bilo područje vađenja ugljena i proizvodnje
čelika i u njemu zaposlenost jako ovisi o tradicionalnoj teškoj industriji
i javnom sektoru. Područje tržišta rada središnjeg Hainauta ima otprilike
510 000 stanovnika (14 % stanovništva Valonije). U proizvodnoj
industriji dohodak ostvaruje gotovo 12 % zaposlenih u središnjem Hainautu
(15 100 radnih mjesta). Drugi važni sektori su zdravstvene i socijalne
usluge (18 % radnih mjesta), obrazovanje i javna uprava (11 %),
trgovina (11 %) i građevinarstvo (7 %). Stopa zaposlenosti u
središnjem Hainautu iznosila je 52,9 % u 2012. i bila je znatno niža od
regionalnog (56,9 %) i nacionalnog (61,3 %) prosjeka[14]. U središnjem Hainautu
u 2013. nezaposleno je bilo 42 300 osoba koje traže posao (tj. 16,7 %
nezaposlenih osoba koje traže posao u Valoniji). Potražnja za radnim mjestima
uglavnom je odgovarala trendu u regiji, ali to nije bio slučaj i u
središnjem Hainautu. Od 2008. do 2012. potražnja za radnim mjestima u
području Monsa bila je uglavnom stabilna (–0,8 %), a istovremeno se
povećala u području La Louvièrea (5,5 %) u kojem su zastupljeniji
sektori koje je kriza najviše pogodila (industrija, građevinarstvo)[15]. Stopa nezaposlenosti
u središnjem Hainautu iznosila je 17,7 % u 2012., u usporedbi s prosjekom
od 15,8 % u Valoniji i 11,2 % na nacionalnoj razini[16]. Razina obrazovanja
osoba koje traže posao općenito je niska (51 % nema završenu srednju
školu, u usporedbi s 47 % u Valoniji), a dugoročna nezaposlenost
visoka (38 % osoba koje traže posao bez posla su duže od dvije godine, u
usporedbi s 36 % u Valoniji). Visoka je i stopa nezaposlenosti osoba od 18
do 25 godina (39 %, u usporedbi s 36 % u Valoniji)[17].
23.         FOREM (javna služba za
zapošljavanje i osposobljavanje regije Valonije) provodi mjere s pomoću
dvaju odjela za nalaženje novog posla (fra. cellules de reconversion)
koji su posebno osnovani u okviru pravnih obveza povezanih s dvama postupcima
kolektivnog otpuštanja za oba zasebna poduzeća[18]. Odjelima za nalaženje
novog posla za Duferco i NLMK upravljaju odbori koje čine predstavnici
javnih službi Valonije zaduženi za zapošljavanje, osposobljavanje i ekonomska
pitanja, FOREM-a, sindikata i sektorskih organizacija za strukovno
osposobljavanje.
24.         Stoga su u opću
koordinaciju i provedbu mjera osim FOREM-a uključene i druge organizacije:
–
vlada Valonije (ministar-predsjednik regije
Valonije zadužen za koordinaciju u području strukturnih fondova, ministar
zapošljavanja i osposobljavanja, ministar gospodarstva),
–
sindikati (FGTB, CSC),
–
sektorski centri za strukovno i tehnološko
osposobljavanje koji djeluju u regiji Valoniji (fra. centres de compétences)[19],
–
Agencija francuske zajednice u Belgiji za Europski
socijalni fond (ESF).
Očekivani učinak otpuštanja na
lokalnu, regionalnu ili nacionalnu zaposlenost
25.         Očekuje
se da će se zbog otpuštanja u Dufercou i NLMK-u znatno pogoršati stanje
nezaposlenosti u području La Louvièrea. Kako je prethodno navedeno,
područje La Louvière (središnji Hainaut) ima relativno visoku razinu
nezaposlenosti, s velikim udjelom dugotrajne nezaposlenosti i niskom razinom
obrazovanja i stručnih vještina. Otpuštanja u Dufercou i NLMK-u stoga su
obilježena otežanim lokalnim socioekonomskim okružjem. U metalurškoj industriji
(koja se uglavnom nalazi u La Louvièreu) i sektoru proizvodnje nemetalnih
mineralnih proizvoda (Mons, Saint-Ghislain i Soignies), na koje se odnosi
otprilike 3600 radnih mjesta (tj. 24 % radnih mjesta u industriji u
području središnjeg Hainauta), zabilježen je veliki pad broja radnih
mjesta, –18,3 % u metalurškom sektoru i –27,6 % u sektoru proizvodnje
nemetalnih mineralnih proizvoda. Značajka tržišta rada u središnjem
Hainautu izražena je zastupljenost industrije. Međutim, industrijski sektor
veoma je ovisan o kretanjima u svjetskom gospodarstvu i broj radnih mjesta u
proizvodnoj industriji pao je s 18 000 u 2000. na otprilike 15 000 u
2012. (–20 %). Većina poduzeća su mala i srednja poduzeća,
isto kao i u ostalim dijelovima Valonije (u otprilike 80 % od 9400
poduzeća zaposleno je manje od 10 radnika). Međutim, većina
radnih mjesta odnosi se na srednja i velika poduzeća. Na poduzeća
koja zapošljavaju između 20 i 99 radnika (10,5 % poduzeća u području)
odnosi se gotovo 32 % radnih mjesta u području, na ona koja
zapošljavaju između 100 i 499 radnika (2,3 % poduzeća)
32,5 % radnih mjesta, a na ona s najmanje 500 radnika (2,5 %
poduzeća) 10,5 % radnih mjesta. Posljednjih se godina znatno smanjio
broj radnika koji žive u središnjem Hainautu, posebno u La Louvièreu te u
sektorima proizvodne industrije (914 radnika manje, –5,2 %),
građevinarstva (437 radnika manje, –4 %) i trgovine (326 radnika
manje, –1,8 %). I susjedno područje Charleroi (južni Hainaut)
součava se sa sličnom situacijom u pogledu visoke nezaposlenosti i
velike potražnje radnih mjesta te s otpuštanjima velikih razmjera u Carsidu
(sektor čelika, 960 otpuštanja) u 2012./2013. i Caterpillaru
(građevinska oprema, otprilike 1400 otpuštanja) u 2014. U takvom će
se okružju radnici Dufercoa i NLMK-a morati prekvalificirati kako bi pronašli
posao u drugim zanimanjima i sektorima.
Usluge prilagođene potrebama koje
će se financirati i raščlamba predviđenih troškova
26.         Iz EGF-a će se
sufinancirati samo neke mjere obuhvaćene djelovanjima koje radi potpore
radnicima otpuštenima iz Dufercoa i NLMK-a provode belgijska tijela. Zbog toga
ovim zahtjevom za doprinos iz EGF-a nisu obuhvaćene mjere koje su na
temelju postupaka kolektivnog otpuštanja obvezne u Belgiji i koje se provode u
okviru uobičajenih aktivnosti odjela za nalaženje novog posla (npr.
potpora pri traženju zamjenskog posla, osposobljavanje, pomoć pri traženju
posla i pružanje savjeta o razvoju karijere itd.)[20]. FOREM upravlja
cjelokupnim skupom mjera (obveznim mjerama i mjerama u okviru EGF-a).
27.         Usluge prilagođene
potrebama koje se u okviru djelovanja sufinanciranih iz EGF-a pružaju
otpuštenim radnicima sastoje se od sljedećih mjera (razvrstano prema
kategorijama)[21]:
(1)
Pojedinačna pomoć pri traženju posla,
vođenje predmeta i usluge pružanja općih informacija:
–
Nalaženje novog posla
(potpora/usmjeravanje/integracija): ovim se skupom
usluga nadograđuju uobičajene aktivnosti koje provode odjeli za
nalaženje novog posla. Usluge će pružati skupina sačinjena od osoblja
FOREM-a (voditelj projekta, stručni savjetnici) u partnerstvu s
predstavnicima bivših radnika koji djeluju u svojstvu „socijalnih pratitelja”
(fra. accompagnateurs sociaux) kako bi se radnike potaklo da sudjeluju u
mjerama te im se pomoglo u vezi s administrativnim postupcima. Usluge se
zajednički pružaju svim otpuštenim radnicima u namjenskim prostorima da se
olakša njihov međusobni kontakt. Uslugama su obuhvaćene tri vrste
aktivnosti: (i) skupne informacije o tehnikama traženja posla (sastavljanje
životopisa i molbe za posao, uporaba mrežnih resursa itd.), objašnjenja radnog
zakonodavstva (traženje zamjenskog posla, nezaposlenost, ugovor o radu,
mirovina), podizanje svijesti o diskriminaciji, predstavljanje zanimanja i
sektora s potencijalom itd.; (ii) pojedinačni razgovori sa savjetnikom iz
FOREM-a (ocjena vještina, razvoj karijere, usmjeravanje kad je riječ o
osposobljavanju itd.); (iii) slobodan i otvoren pristup alatima za traženje
posla (informatičkoj opremi povezanoj s internetom, telefonu,
specijaliziranoj dokumentaciji itd.). Navedena će se mjera odnositi na 701
ciljanog radnika, a trajat će najdulje 24 mjeseca.
–
Poticanje traženja posla: FOREM će provesti posebne aktivnosti kako bi se radnicima
pomoglo pri traženju posla i prevladavanju poteškoća povezanih s
nalaženjem novog posla. One uključuju sastanke između otpuštenih
radnika i mogućih poslodavaca (usluga posredovanja), posjete
poduzećima, sastanke s osobama koje traže nove kadrove radi pripreme za
razgovor za posao i razmjene iskustava s drugim radnicima koji su se već
prekvalificirali ili su nakon kolektivnog otpuštanja pronašli posao. Ovu mjeru
moglo bi se osigurati za 701 ciljanog radnika (na dobrovoljnoj osnovi, ovisno o
pojedinačnim potrebama); očekuje se da će 450 radnika željeti
sudjelovati.
(2)
Osposobljavanje i prekvalifikacija:
–
Integrirano osposobljavanje: FOREM, centres de compétences ili IFAPME[22] mogli bi osigurati
različite vrste tečajeva strukovnog osposobljavanja za 701 ciljanog
radnika (ovisno o vrsti tečaja). Očekuje se da će 350 radnika
željeti sudjelovati. Kao prvi korak, osoblje FOREM-a pomoći će svim
sudionicima da odrede vlastite poslovne ciljeve te će ih usmjeravati prema
nekom od triju modula za osposobljavanje. Radnici koji se mogu prekvalificirati
za zanimanje koje je slično onom koje su obavljali u Dufercou ili NLMK-u
mogu prisustvovati posebnom ili specijalizacijskom modulu (40 sati) radi
prilagođavanja i osuvremenjivanja svojih kompetencija (npr. operator
viličara, posebni postupci varenja, informatičke vještine) ili
dopunskom tečaju kojim se stječu nove kvalifikacije (320 sati),
čime bi se radnicima omogućilo da se prijave na oglase za posao u
sektoru industrije u okviru novostečenih kvalifikacija. Kad je riječ
o prekvalifikaciji za potpuno različit sektor, radnici bi mogli prisustvovati
tečaju osposobljavanja za zanimanje (trajanja u prosjeku 960 sati) radi
stjecanja kompetencija za bavljenje predmetnim zanimanjem. Po svršetku svakog
modula za osposobljavanje mogu se ocijeniti i dokumentirati nove vještine.
Ovisno o vrsti osposobljavanja i području kompetencija, sudionicima
će se uručiti formalna potvrda o stečenim vještinama (tj.
potvrda o stručnoj osposobljenosti), potvrda o pohađanju (kad je
riječ o kompetencijama ili zanimanjima za koje ne postoji formalna
potvrda) ili potvrditi savladavanje vještina (u slučaju vještina i
kompetencija stečenih izvan formalnih tečajeva osposobljavanja).
Formalno potvrđivanje vještina provjerava se testiranjima nakon čega
se dodjeljuje „Potvrda o vještinama stečenima na osposobljavanju” (fra. Certificat
des Compétences Acquises en Formation – CECAF). Savladavanje vještina
provjerava se testiranjima nakon čega se dodjeljuju isprave o vještinama
(fra. titres de compétences).
–
Prijenos iskustva:
iskusni radnici mogu unaprijediti vlastite vještine i znanje tako što će
postati učitelji ili voditelji osposobljavanja u području
tehničkog obrazovanja. FOREM i savezi raznih grana u području
tehničkog obrazovanja razvit će poseban modul za podizanje svijesti i
predosposobljavanje radi poticanja određenih radnika na osposobljavanje
kako bi postali strukovni učitelji. Modulom će se obuhvatiti pružanje
posebnih informacija, tehnička podrška, sastanci sa stručnjacima i
posjeti na licu mjesta. Trajat će osam tjedana i u nj će biti
uključeno oko 10 radnika.
(3)
Promicanje poduzetništva:
–
Potpora za pokretanje poduzeća: savjetnik iz FOREM-a za pokretanje posla usmjeravat će i
podupirati radnike koji razmišljaju o pokretanju vlastitog posla. Tom potporom
obuhvatit će se dvije glavne aktivnosti: (i) skupne informativne sastanke
radi podizanja svijesti o mogućnostima pokretanja posla, pružanja pravnih
informacija i informacija o mjerama kojima se podupire pokretanje posla; (ii)
pojedinačne razgovore sa zainteresiranim radnicima na kojima će se
pregledati njihov projekt i na kojima će ih se povezati s organizacijama
za potporu poslovanju i pružateljima usluga. Savjetnik će usko
surađivati s odjelima za nalaženje novog posla kako bi pomogao radnicima u
pogledu njihovih poslovnih projekata. Očekuje se da će otprilike 50
radnika sudjelovati na informativnim sastancima te da će ih desetak
sudjelovati na razgovorima i daljnjim aktivnostima.
–
Potpora za skupne projekte: specijalizirano konzultantsko tijelo (koje će se odabrati na
temelju poziva na podnošenje prijedloga) i odjeli za nalaženje novog posla
usmjeravat će i podupirati radnike koji razmišljanju o zajedničkom
osnivanju „socijalnog” poduzeća. Ta potpora uključuje sastanke na
kojima će se pružati informacije i podizati svijest o pokretanju posla i
osnovnim upravljačkim vještinama te savjetovati sudionike kako osnovati
poduzeće (npr. izrada poslovnog plana, sastavljanje pravnog statuta,
marketing itd.). Za pokriće troškova pokretanja takvih poslovnih projekata
mogu se dodijeliti bespovratna sredstva. Radnici moraju dostaviti zahtjev s
opisom projekta (npr. vještine i iskustvo radnika, studija izvedivosti,
financijska analiza, tržišni potencijal, izgledi rasta, socioekonomske koristi
itd.). Zahtjev ocjenjuju i o dodjeli bespovratnih sredstava odlučuju
odbori za potporu unutar odjela za nalaženje novog posla koje čine
predstavnici poslodavca, sindikata i FOREM-a. Svakom radniku uključenom u
projekt mogu se odobriti bespovratna sredstva u iznosu od 5000 EUR
(sredstva su objedinjena za sve radnike koji sudjeluju u projektu).
Bespovratnim sredstvima mogu se financirati kupnja opreme i robe, promidžba,
konzultantske usluge, osposobljavanje itd. Konzultantsko tijelo upravljat
će bespovratnim sredstvima i izvješćivati FOREM o namjeni troškova
(računi i popratna dokumentacija). Očekuje se da će 25 radnika
sudjelovati u toj mjeri te da će se radnicima kao potpora dodijeliti 10
pojedinačnih iznosa bespovratnih sredstava.
28.         Navedene mjere predstavljaju
aktivne mjere na tržištu rada u okviru prihvatljivih djelovanja utvrđenih
člankom 3. Uredbe o EGF-u.
29.         Predviđa se da će
ukupni troškovi mjera iznositi 1 963 912 EUR, što uključuje
1 891 134 EUR za usluge prilagođene potrebama i
72 778 EUR za provedbu EGF-a (3,7 % ukupnih troškova). Ukupni traženi financijski doprinos iz EGF-a iznosi
981 956 EUR (50 % ukupnih troškova).
 Mjere || Predviđeni broj ciljanih radnika || Predviđeni trošak po ciljanom radniku (u EUR)* || Ukupni troškovi (EGF i nacionalno sufinanciranje) (u EUR)*
 Usluge prilagođene potrebama: ||   ||   ||
 (1) Pojedinačna pomoć pri traženju posla, vođenje predmeta i usluge pružanja općih informacija: ||   ||   ||
 –    Nalaženje novog posla (potpora/usmjeravanje/integracija) || 701 || 1963 || 1 375 800
 –    Poticanje traženja posla || 450 || 100 || 45 000
 (2) Osposobljavanje i prekvalifikacija: ||   ||   ||
 –    Integrirano osposobljavanje || 350 || 1100 || 384 834
 –    Prijenos iskustva || 10 || 300 || 3000
 (3) Promicanje poduzetništva: ||   ||   ||
 –    Potpora za pokretanje poduzeća || 50 || 450 || 22 500
 –    Potpora za skupne projekte || 25 || 2400 || 60 000
 Međuzbroj: || – || – || 1 891 134
 Troškovi za provedbu EGF-a: ||   ||   ||
 1. Aktivnosti pripreme || – || – || 0
 2. Upravljanje || – || – || 28 978
 3. Informiranje i promidžba || – || – || 43 800
 4. Aktivnosti kontrole || – || – || 0
 Međuzbroj: || – || – || 72 778
 Ukupni troškovi: || – || – || 1 963 912
 Doprinos iz EGF-a (50% ukupnih troškova) || – || – || 981 956
 * Zaokruženi iznosi.
30.         Belgijska tijela potvrdila su
da se mjerama dopunjuju djelovanja koja se financiraju iz strukturnih fondova i
da su uspostavljeni odgovarajući mehanizmi za sprečavanje dvostrukog
financiranja.
Datum na koji se započelo ili se
planira započeti s pružanjem usluga prilagođenih potrebama ciljanim
radnicima
31.         Belgijska tijela započela
su s pružanjem usluga prilagođenih potrebama ciljanim radnicima
1. lipnja 2013. Troškovi tih mjera stoga su prihvatljivi za
financijski doprinos iz EGF-a počevši od tog datuma.
Postupci za savjetovanje sa socijalnim
partnerima
32.         Mjere su rezultat brojnih
rasprava i pripremnih sastanaka koje su između travnja 2012. i
srpnja 2013. održali razni uključeni socijalni partneri. Kako je
prethodno navedeno, sindikati su izravno uključeni u upravljanje odjelima
za nalaženje novog posla i provedbu određenih mjera.
33.         Belgijska tijela potvrdila su
usklađenost kolektivnog otpuštanja viška radnika sa zahtjevima propisanima
nacionalnim zakonodavstvom i zakonodavstvom EU-a.
Informacije o djelovanjima koja su
obvezna na temelju nacionalnog zakonodavstva ili kolektivnih ugovora
34.         Na temelju belgijskog saveznog
zakonodavstva[23],
poduzeća koja provode kolektivna otpuštanja moraju otpuštenim radnicima
osigurati usluge potpore pri traženju zamjenskog posla. Te usluge moraju biti
trajanja od najmanje 30 sati za vrijeme tromjesečnog razdoblja u
slučaju radnika mlađih od 45 godina, odnosno najmanje 60 sati za
vrijeme šestomjesečnog razdoblja u slučaju radnika koji imaju 45 ili
više godina. Svi radnici, osim onih zaposlenih na određeno radno vrijeme,
moraju sudjelovati u tim uslugama, osim u slučaju posebnih odstupanja. Na
temelju valonskog zakonodavstva[24],
organizacije predstavnika radnika mogu zatražiti od FOREM-a da osnuje odjel za
nalaženje novog posla radi pružanja potpore otpuštenim radnicima. Po pitanju
osnivanja odjela za nalaženje novog posla FOREM ima diskrecijsko pravo, a ni
poslodavci ni radnici ne moraju sudjelovati u mjerama koje taj odjel provodi.
Međutim, može se smatrati da se uslugama koje pružaju odjeli za nalaženje
novog posla ispunjuju pravne obveze u vezi s uslugama potpore pri traženju
zamjenskog posla.
35.         Belgijska tijela potvrdila su
sljedeće:
–
financijskim doprinosom iz EGF-a neće se
zamijeniti mjere za koje su odgovorna poduzeća na temelju nacionalnog
zakonodavstva ili kolektivnih ugovora[25],
–
mjerama se osigurava potpora pojedinačnim
radnicima i one se ne upotrebljavaju za restrukturiranje poduzeća ili
sektora,
–
za mjere se neće primiti financijska potpora
iz drugih fondova ili financijskih instrumenata Unije[26].
Sustavi upravljanja i kontrole
36.         Zahtjev sadržava detaljan opis
sustava upravljanja i kontrole kojim se utvrđuju nadležnosti
uključenih tijela. Upravljački odbor koji sačinjavaju sve
organizacije koje su uključene u provedbu mjera iz EGF-a osigurava
sveobuhvatno praćenje i koordinaciju. Financijskim doprinosom iz EGF-a
upravljat će i kontrolirat će ga ista tijela kao i za ESF. Jedan
subjekt unutar Agencije za ESF Federacije Valonija – Bruxelles (prethodno
Francuska zajednica u Belgiji) djelovat će kao upravljačko tijelo, a
drugi zasebni subjekt unutar Agencije za ESF djelovat će kao tijelo
nadležno za plaćanje. Glavno tajništvo Federacije Valonija – Bruxelles
djelovat će kao tijelo za ovjeravanje, a FOREM će djelovati kao
posredničko tijelo.
Financiranje
37.         Člankom 12. Uredbe
Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 kojom se uspostavlja višegodišnji
financijski okvir za razdoblje 2014. – 2020.[27]
dopušta se aktivacija EGF-a unutar godišnje gornje granice od
150 milijuna EUR (cijene iz 2011.) iznad odgovarajućih naslova
financijskog okvira.
38.         Uzimajući u obzir
najveći mogući iznos financijskog doprinosa iz EGF-a te
mogućnosti prenamjene odobrenih sredstava, Komisija predlaže aktivaciju
EGF-a u cjelokupnom iznosu zatraženog doprinosa (981 956 EUR), što
predstavlja 50 % ukupnih troškova predloženih mjera.
39.         Predloženu odluku o aktivaciji
EGF-a zajednički donose Europski parlament i Vijeće, kao što je
utvrđeno u točki 13. Međuinstitucionalnog sporazuma od
2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i
Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim
pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju[28].
40.         Komisija zasebno upućuje
zahtjev za prijenos kako bi se u proračun za 2015. unijela odobrena
sredstva za određene preuzete obveze u skladu sa zahtjevima iz točke 13.
Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013.
Izvor odobrenih sredstava za
plaćanje
41.         Odobrena sredstva unijeta u
proračunsku liniju EGF-a u proračunu za 2015. upotrijebit će se
za pokrivanje iznosa od 981 956 EUR.
Prijedlog
ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o aktivaciji Europskog fonda za prilagodbu
globalizaciji u skladu s točkom 13. Međuinstitucionalnog
sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta,
Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s
proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju
(zahtjev EGF/2013/007 BE/Hainaut steel (Duferco – NLMK) iz Belgije)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1927/2006
Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o osnivanju
Europskog fonda za prilagodbe globalizaciji[29],
a posebno njezin članak 12. stavak 3.,
uzimajući u obzir
Međuinstitucionalni sporazum od 2. prosinca 2013. između
Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o
suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom
upravljanju[30],
a posebno njegovu točku 13.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije[31],
budući da:
(1)       Europski fond za prilagodbu
globalizaciji (EGF) osnovan je radi pružanja dodatne potpore radnicima koji su
otpušteni kao višak slijedom velikih strukturnih promjena u tokovima svjetske
trgovine nastalih zbog globalizacije te da bi im se olakšala reintegracija na
tržište rada.
(2)       EGF ne smije premašiti
najveći godišnji iznos od 150 milijuna EUR (cijene iz 2011.),
kako je utvrđeno u članku 12. Uredbe Vijeća (EU, Euratom)
br. 1311/2013 kojom se uspostavlja višegodišnji financijski okvir za
razdoblje 2014. – 2020.[32]
(3)       Belgija je
27. rujna 2013. dostavila zahtjev za aktiviranje EGF-a u vezi s
otpuštanjima u poduzećima Duferco Belgium SA i NLMK La
Louvière SA te ga je do 4. srpnja 2014. dopunjavala dodatnim
informacijama. Taj je zahtjev u skladu sa zahtjevima za određivanje
financijskih doprinosa kako je utvrđeno člankom 10. Uredbe (EZ)
br. 1927/2006. Komisija stoga predlaže osiguravanje sredstava u iznosu od
981 956 EUR.
(4)       EGF bi stoga trebalo
aktivirati kako bi se osigurao financijski doprinos za zahtjev koji je
podnijela Belgija,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
U okviru općeg proračuna Europske
unije za financijsku godinu 2015. osigurava se 981 956 EUR iz
Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji (EGF) za odobrena sredstva za
preuzimanje obveza i odobrena sredstva za plaćanje.
Članak 2.
Ova Odluka objavljuje se u Službenom listu
Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]               SL L 406, 30.12.2006., str. 1.
[2]               Duferco je bio Carsidov klijent, a Carsid je bio dio
zajedničkog pothvata (eng. joint venture) Dufercoa i NLMK-a od
2006. do 2011. Ovaj je zahtjev stoga povezan sa zahtjevom
EGF/2013/002 BE/Carsid.
[3]               Statistička klasifikacija gospodarskih djelatnosti
revizija 2.
[4]               Izvor: Svjetsko udruženje za čelik (eng. World
Steel Association), Statistički godišnjak za čelik 2012.
(eng. Steel Statistical Yearbook 2012).
[5]               Prosječna godišnja stopa rasta/pada.
[6]               Vidi Komunikaciju Komisije Parlamentu, Vijeću,
Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija – Akcijski plan za
konkurentnu i održivu industriju čelika u Europi (COM(2013) 407).
[7]               Izvor: Eurostat (mrežna oznaka podataka: lfsa_egan22d).
Nisu dostupni podaci o zaposlenosti po sektoru na razini raščlanjenosti
većoj od NACE Rev. 2.
[8]               Vidi bazu podataka EGF-a dostupnu na http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=582.

[9]               Vidi nacrte prijedlogâ Komisije o predmetima
EGF/2009/022 BG/Kremikovtsi (Komisija je odbila zahtjev),
EGF/2012/010 RO/Mechel (Odluka COM(2014) 255 završna verzija od
7.5.2014.), EGF/2013/002 BE/Carsid (zahtjev dostavljen Komisiji
2. travnja 2013.).
[10]             Predmet
EGF/2010/007 AT/Steiermark / Niederösterreich. Odluka
2011/652/EU od 27. rujna 2011. (SL L 263, 7.10.2011.,
str. 9.).
[11]             Duferco Clabecq SA ostao je u vlasništvu
poduzeća NLMK te postao NKMK Clabecq SA. Carsid SA prodan je
vanjskom poduzeću Steel Project Development SA.
[12]             Preostalih 7 radnika odbilo se prijaviti za naknadu iz
mjera za nalaženje novog posla ili je odlučilo zatražiti izuzeće
(radnici stariji od 58 godina ili oni s više od 38 godina radnog staža).
[13]             Odgovarajuće glavne skupine prema međunarodnoj
standardnoj klasifikaciji zanimanja (ISCO-08).
[14]             Izvor: Steunpunt WSE, izračuni FOREM-a.
[15]             Izvor: ONSS/RSZ.
[16]             Izvor: Steunpunt WSE.
[17]             Izvor: FOREM.
[18]             Bez obzira na to što su službeno osnovana dva odjela za
nalaženje novog posla, oni u stvarnosti djeluju kao jedinstveno tijelo za dva
postupka kolektivnog otpuštanja jer se kombiniranjem mjera namijenjenih
radnicima obaju poduzeća ostvaruju koristi zbog organizacijskih razloga
(osoblje, prostori, oprema itd.) i prirode aktivnosti koje se provode.
[19]             Centres de compétences provode aktivnosti
osposobljavanja, dugoročna istraživanja i podižu svijest o određenim
zanimanjima ili sektorima. Osnovani su u partnerstvu s regijom Valonijom,
FOREM-om, socijalnim partnerima iz predmetnih sektora, istraživačkim
centrima i sveučilištima.
[20]             Vidi odlomak 34.
[21]             Belgijska tijela u svojem su podnesku od
4. srpnja 2014. znatno izmijenila skup mjera radi usklađivanja
sa stvarnim stanjem njihove provedbe. Nekoliko mjera koje su prvobitno
planirane više nisu dio zahtjeva.
[22]             IFAPME (Institut wallon de Formation en Alternance et des
indépendants et Petites et Moyennes Entreprises) je javni institut za
osposobljavanje koji pruža dvojno osposobljavanje povezano s poslom u obliku
naukovanja i posebnih tečajeva za rukovoditelje malih i srednjih
poduzeća.
[23]             Arrêté royal relatif à la gestion active des
restructurations du 9 mars 2006 (Belgisch Staatsblad / Moniteur Belge,
31.3.2006., éd. 2, str. 18309.).
[24]             Décret de la Région wallonne relatif au plan
d’accompagnement des reconversions du 29 janvier 2004 (Belgisch
Staatsblad / Moniteur Belge, 10.3.2004., str. 13547.).
[25]             Financijskim doprinosom iz EGF-a omogućit će se
belgijskim tijelima da prošire pružanje usluga potpore pri traženju zamjenskog
posla i nakon razdoblja za koje je to obvezno te da provedu dodatne mjere. Pri
izračunu troškova raspoređenih na EGF belgijska tijela uzet će u
obzir mjere provedene tijekom zakonski propisanog obveznog razdoblja (to se
odnosi samo na mjeru „Nalaženje novog posla
(potpora/usmjeravanje/integracija)”. Broj sati izvršenih usluga pružanja
potpore pri traženju zamjenskog posla tijekom obveznog razdoblja oduzet će
se od ukupnog broja sati usluga pružanja potpore pri traženju zamjenskog posla
koji odgovara svakom ciljanom korisniku.
[26]             Financijska potpora iz ESF-a dodijeljena je na temelju
osi 2.2 Operativnog programa za konvergenciju za razdoblje
2008. – 2013. projektu (EnTrain – En
Transition-Reconversion-Accompagnement) kojim se htjelo općenito
razviti pedagoške metode za djelatnike odjela za nalaženje novog posla.
[27]             SL L 347, 20.12.2013., str. 884.
[28]             SL C 373, 20.12.2013., str. 1.
[29]             SL L 406, 30.12.2006., str. 1.
[30]             SL C 373, 20.12.2013., str. 1.
[31]             SL C […], […], str. […].
[32]             SL L 347, 20.12.2013., str. 884.