				|

		52014PC0180

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda, izmjeni Uredbe (EU) br. XXX/XXX Europskog parlamenta i Vijeća [Uredba o službenim kontrolama] i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 /* COM/2014/0180 final - 2014/0100 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
1.1.        Razlozi za prijedlog i
njegovi ciljevi
U zadnjih je deset godina tržište ekološkim
proizvodima doživjelo dinamičan razvoj potaknut snažnim rastom potražnje.
Svjetsko tržište ekološkom hranom povećalo se četiri puta od 1999.
Površina pod ekološkom proizvodnjom u Europskoj uniji se udvostručila.
Svake se godine 500 000 hektara zemljišta prenamijeni za ekološku
poljoprivredu. Međutim, ni opskrba na unutarnjem tržištu ni zakonodavni
okvir ne ide ukorak s tim širenjem tržišta. Pravilima proizvodnje ne uzimaju se
dovoljno u obzir promjene u interesima i očekivanjima potrošača i
građana; pravila označivanja su komplicirana; utvrđene su
slabosti u sustavu kontrole i trgovinskom režimu.
Zakonodavstvo je složeno i povlači za sobom veliko administrativno
opterećenje koje sprječava male poljoprivrednike da se pridruže
Unijinu programu ekološke proizvodnje. Neka izuzeća koja su bila potrebna
za razvoj sektora više se ne čine opravdanima.
Svrha je prijedloga poboljšati zakonodavstvo o
ekološkoj proizvodnji čiji je cilj:
(1)
ukloniti prepreke održivom razvoju ekološke
proizvodnje u Uniji;
(2)
zajamčiti pošteno tržišno natjecanje za
poljoprivrednike i subjekte te omogućiti učinkovitije funkcioniranje
unutarnjeg tržišta;
(3)
održavati ili povećati povjerenje
potrošača u ekološke proizvode.
1.2.        Opći kontekst
Donošenjem Uredbe Vijeća (EZ)
br. 834/2007 o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških
proizvoda[1]
Vijeće je navelo niz pitanja o kojima je Komisija morala dostaviti
izvješće Europskom parlamentu i Vijeću nakon analize iskustva
stečenog primjenom Uredbe (EZ) br. 834/2007.
Na sastanku o poljoprivredi i ribarstvu
održanom 13. – 14. svibnja 2013.[2]
Vijeće je donijelo zaključke o izvješću Komisije[3] te je pozvalo države
članice i Komisiju da sektor ekološke poljoprivrede razviju na ambicioznu
razinu te da se u tu svrhu revidiraju trenutačni pravni okviri kako bi se
poboljšala njegova upotrebljivost i istodobno sektoru osigurala dugoročna
stabilnost i sigurnost kako bi ono bilo jasnije i jednostavnije i riješilo
tekuća neriješena pitanja koja zahtijevaju daljnji razvoj.
Revizija zakonodavstva o ekološkoj proizvodnji
dio je Komisijina Programa prikladnosti i učinkovitosti propisa[4].
Revizija pruža priliku da se provedbene
ovlasti Komisije iz Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 usklade s
razlikovanjem između delegiranih i provedbenih ovlasti Komisije uvedenih
člancima 290. i 291. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).
1.3.        Postojeće odredbe u ovom
području
Prvi propis Unije o ekološkoj proizvodnji donesen
je 1991. Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2092/91 predviđena je pravna
definicija ekološke proizvodnje na temelju pravila proizvodnje te su
utvrđeni zahtjevi u pogledu kontrole i označivanja i pravila za uvoz
ekoloških proizvoda. To je pružilo osnovu za zaštitu potrošača i
proizvođača ekoloških proizvoda od netočnih i zavaravajućih
tvrdnji da je riječ o ekološkoj proizvodnji.
Taj je propis revidiran donošenjem Uredbe
Vijeća (EZ) br. 834/2007 u lipnju 2007. kojom je posebno:
–
dodatno definirana ekološka proizvodnja opisom
njezinih ciljeva i načela,
–
okončana primjena nacionalnih pravila za
proizvode životinjskog podrijetla i time bolje usklađena pravila o
ekološkoj proizvodnji unutar Unije,
–
uvedena mogućnost izuzeća od pravila pod
odgovornošću država članica, ali uz stroga ograničenja i na
ograničeno vrijeme,
–
povezan sustav kontrola ekološke proizvodnje sa
sustavom službenih kontrola za hranu i hranu za životinje koji je
predviđen Uredbom (EZ) br. 882/2004[5]
te uvedena obvezna akreditacija privatnih kontrolnih tijela,
–
restrukturiran uvozni režim: osim priznavanja
trećih zemalja u svrhu ekvivalentnosti, Europska unija priznaje u svrhu
ekvivalentnosti ili sukladnosti i kontrolna tijela koja su aktivna u
trećim zemljama. Prethodni sustav pojedinačnih odobrenja koje je
država članica dodjeljivala za svaku pošiljku posebno uklonjen je iz
osnovne Uredbe i postupno se ukida.
1.4.        Usklađenost s ostalim
politikama
Ovom se inicijativom teži ostvarenju ciljeva
Komunikacije o pametnom donošenju propisa u Europskoj uniji. Jedan od ciljeva
revizije smanjenje je zakonodavnog opterećenja.
To je u skladu s općim okvirom strategije
Europa 2020., posebno u pogledu prioriteta održivog rasta i promicanja
zelenijeg i konkurentnijeg gospodarstva koje učinkovitije iskorištava
resurse.
U skladu je i s reformom zajedničke
poljoprivredne politike (ZPP) kojom je utvrđen opći okvir za razvoj
poljoprivrede u Uniji za razdoblje 2014. – 2020.[6]
Cilj je novih odredaba uspostaviti održivu konkurentnost kako bi se postigao
gospodarski održiv sektor proizvodnje hrane te održivo gospodarenje prirodnim
resursima Unije povezanima s tlom, u kojemu je ekološka proizvodnja prepoznata
kao ključan element.
U ovom se prijedlogu uzima u obzir nova
zajednička ribarstvena politika u dijelu koji se odnosi na akvakulturu,
koja ima ključnu ulogu u osiguranju održive i dugoročne sigurnosti
hrane te rasta i zapošljavanja, a istodobno smanjuje pritisak na divlje riblje
stokove u kontekstu rastuće globalne potražnje za hranom podrijetlom iz
vode.
Prijedlog je i u skladu s Komisijinim
prijedlogom nove uredbe Vijeća i Europskog parlamenta o službenim
kontrolama[7]
čiji je cilj konsolidirati integrirani pristup u svim područjima koja
su povezana s prehrambenim lancem racionalizacijom i pojednostavnjenjem
ukupnoga zakonodavnog okvira uz istodobno ostvarenje cilja boljeg pravnog
uređenja. Definicije su usklađene i/ili pojašnjenje, ovisno o potrebi
te se predlaže uključivanje potrebnih posebnih odredaba o kontroli u
jedinstveni zakonodavni okvir za službene kontrole.
Naposljetku, program ekološke proizvodnje dio
je Unijina sustava kvalitete za poljoprivredne proizvode zajedno s oznakama
zemljopisnog podrijetla, garantirano tradicionalnim specijalitetima te
proizvodima iz najudaljenijih regija i planinskih područja EU-a kako je
istaknuto u Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu i Vijeću,
Gospodarskom i socijalnom odboru te Odboru regija o politici kvalitete
poljoprivrednih proizvoda te navedeno u Uredbi (EU) br. 1151/2012
Europskog parlamenta i Vijeća o sustavima kvalitete[8].
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UČINKA
2.1.        Savjetovanja
Trenutačna je situacija temeljito
analizirana na temelju informacija prikupljenih tijekom niza saslušanja dionika na koje
je Komisija pozvala više od 70stručnjaka i pripadnika akademske zajednice
kako bi potanko raspravljali o trenutačnim i budućim izazovima s
kojima se suočava sektor ekološke proizvodnje.
Početkom 2013. Komisija je pokrenula
savjetovanje na internetu. Dostavljeno je oko 45 000 odgovora na upitnik i
primljeno je gotovo 1 400 prijedloga i primjedaba izvan upitnika.
Većinu (96 %) odgovora dostavili su građani Europske unije, dok
su preostala 4 % primljena od dionika.
Osim toga, dionici sektora bili su informirani
o reviziji i s njima je obavljeno savjetovanje na nekoliko sastanaka
Savjetodavne skupine za ekološku poljoprivredu.
Države članice, kao nadležna tijela
zadužena za provedbu zakonodavstva, bile su obavješćivane i s njima se
savjetovalo o tehničkim aspektima revizije.
2.2.        Glavni ishod savjetovanja
Sudionike javnog savjetovanja uglavnom su
zanimala pitanja povezana sa zaštitom okoliša i kvalitetom. Oni bi željeli da
europska pravila za ekološke proizvode budu stroža te da se za poljoprivrednike
i druge subjekte diljem Unije primjenjuju ujednačena pravila ekološke
proizvodnje. Većina je stoga za ukidanje izuzeća od tih pravila.
Izražena su visoka očekivanja u pogledu ostataka proizvoda i tvari koje
nisu odobrene za uporabu u ekološkoj proizvodnji. Eko-znaku Europske unije dan
je jednaki stupanj važnosti kao i nacionalnim znakovima kao sredstvu
prepoznavanja ekoloških proizvoda. Većina građana i dionika ima
povjerenja u sustav kontrola ekološke proizvodnje, iako smatra da bi se mogao
poboljšati, prije svega uvođenjem elektroničkog certificiranja. Isto
tako zagovaraju skupno certificiranje za male poljoprivrednike.
U sektoru ekološke proizvodnje općenito
je priznata potreba za poboljšanjem zakonodavstva o ekološkoj proizvodnji.
Mnogi se slažu i u tome da bi ekološka proizvodnja trebala ostati vjerna svojim
načelima i ciljevima te da treba ukinuti izuzeća od pravila.
2.3.        Procjena učinka
Procjenom učinka uspoređena su tri
moguća scenarija politike:
–
Poboljšani status quo,
koji se temelji na poboljšanjima i boljoj provedbi trenutačnog
zakonodavstva.
–
Opcija koja se temelji na tržištu, čiji je cilj fleksibilnijim pravilima stvoriti uvjete potrebne
za dinamično reagiranje na daljnji razvoj događaja na tržištu.
Dugotrajna izvanredna pravila integrirala bi se u pravila proizvodnje.
–
Opcija koja se temelji na načelima i čiji
je cilj ponovno fokusiranje ekološke proizvodnje na njezina načela koja bi
se bolje odražavala u pravilima proizvodnje. Iznimna pravila bila bi ukinuta.
Sve tri političke opcije procijenjene su
na temelju njihova potencijala za ostvarenje ciljeva ZPP-a 2020.,
specifičnih ciljeva politike i operativnih ciljeva u pogledu revizije te u
smislu učinkovitosti i djelotvornosti. Opcija koja se temelji na
načelima najuspješnija je prema svim ocijenjenim kriterijima, potom
slijedi opcija koja se temelji na tržištu te na kraju poboljšani status quo.
Očekuje se da će opcija koja se
temelji na načelima donijeti sljedeće rezultate:
–
pozitivni tržišni izgledi, koji su rezultat
većeg povjerenja potrošača, kojima bi se trebalo podupirati cijene
ekoloških proizvoda i privlačiti nove sudionike,
–
ukidanje izuzeća od pravila trebalo bi
pridonijeti razvoju ekoloških sirovina, osobito sjemena,
–
jasnija i jednostavnija pravila proizvodnje
učinit će sektor privlačnijim,
–
tržišno natjecanje postat će pravednije
zahvaljujući većoj usklađenosti, jednostavnijim i jasnijim
pravilima te prijelazu s ekvivalentnosti na usklađenost kod priznavanja
kontrolnih tijela u trećim zemljama,
–
povjerenje potrošača će porasti
zahvaljujući poboljšanom sustavu kontrole i usklađenim pravilima
proizvodnje kojima se uzimaju u obzir rastući društveni interesi (sustav
upravljanja zaštitom okoliša za prerađivače i trgovce, dobrobit
životinja),
–
očekuje se da će pristup utemeljen na
riziku poboljšati učinkovitost i djelotvornost kontrola te pridonijeti,
zajedno s pouzdanijim uvoznim režimom, sprječavanju prijevara,
–
ukidanjem izvanrednih pravila naglasit će se
pozitivni učinci na okoliš povezani s ekološkom proizvodnjom,
–
ukidanjem izuzeća poboljšat će se uvjeti
dobrobiti životinja.
Procjenom učinka zaključeno je da je
najpoželjnija opcija ona koja se temelji na načelima, s uključivanjem
poboljšanja predloženih u opciji poboljšani status quo te nekih podopcija.
Posebna je pozornost posvećena
pojednostavnjenju tijekom cijelog procesa. Izabranom će se opcijom:
–
pojasniti odredbe o području primjene,
pravilima proizvodnje, označivanju i kontrolama,
–
ukloniti neučinkovite odredbe,
–
ograničiti mogućnost država članica
odobravanje izuzeća od pravila,
–
pojednostavniti uvozni režim,
–
pojednostavniti zahtjevi za male poljoprivrednike,
osobito uvođenjem skupnog certificiranja.
Što se tiče administrativnih troškova,
sadašnji će prijedlog dovesti do ukidanja 37 od sadašnjih 135 obveza
obavješćivanja uvedenih subjektima u ekološkoj proizvodnji i upravama.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
3.1.        Sažetak predloženog
djelovanja
Ekološka proizvodnja mora se i dalje
pridržavati niza načela koja pomno odražavaju očekivanja
građana.
Posebna pravila proizvodnje ujedinjena su u
Prilogu predloženoj Uredbi, čime je riješen problem njihove
čitljivosti.
Ukidanjem izuzeća postrožena su i
usklađena pravila proizvodnje, osim ako su privremene mjere potrebne radi
omogućivanja nastavka ili ponovnog pokretanja ekološke proizvodnje u
slučaju prirodnih katastrofa. Ekološkim poljoprivrednim gospodarstvima
mora se u cijelosti upravljati u skladu sa zahtjevima koji se primjenjuju na
ekološku proizvodnju te u načelu više nije moguće retroaktivno
priznavanje prijelaznog razdoblja. Sastojci poljoprivrednog podrijetla koji se
upotrebljavaju u ekološkim prerađenim proizvodima moraju biti
isključivo ekološki. Uz iznimku mikro poduzeća, subjekti u ekološkoj
proizvodnji, osim uzgajivača ili subjekata koji proizvode morske alge ili
životinje iz akvakulture, obvezni su razviti sustav za poboljšanje svoje
ekološke učinkovitosti.
Sustav kontrola poboljšan je
uključivanjem svih odredaba koje se odnose na kontrolu u jedinstven
zakonodavni tekst u okviru Komisijina prijedloga uredbe o službenim kontrolama
i ostalim službenim aktivnostima u području hrane i hrane za životinje.
Dakle, subjekti, nadležna tijela te kontrolna tijela i kontrolne ustanove
neće više morati u dvama različitim zakonodavnim tekstovima tražiti
odredbe koje se odnose na kontrole.
Pojašnjenjem, pojednostavnjenjem i
usklađenjem pravila proizvodnje te ukidanjem niza mogućih
izuzeća od tih pravila povećana je mogućnost kontrole.
Prijedlogom se želi ukinuti mogućnost
izuzeća određenih tipova subjekata u maloprodaji koja je
predviđena Uredbom (EZ) br. 834/2007, a koja je dovodila do
različitih tumačenja i praksi u državama članicama te otežavala
upravljanje, nadzor i kontrolu.
Pristup službenim kontrolama utemeljen na
riziku osnažen je ukidanjem zahtjeva za obveznom godišnjom provjerom
sukladnosti svih subjekata iz Uredbe (EZ) br. 834/2007. To će
omogućiti prilagodbu učestalosti kontrola, delegiranim aktima koji se
trebaju donijeti u skladu s Uredbom (EU) br. XX/XXX (Uredba o službenim
kontrolama), tako da subjekti niskog rizika ne moraju biti podvrgnuti
fizičkim kontrolama svake godine i/ili mogu biti podvrgnuti smanjenim godišnjim
fizičkim kontrolama, dok bi subjekti visokog rizika bili češće
cilj. Tako će doći do poštenije ravnoteže kontrolnog opterećenja
za subjekte, pri čemu će to opterećenje biti manje za one koji
pokazuju dokazano dobre rezultate u poštovanju pravila te do učinkovitijeg
i djelotvornijeg korištenja resursa od strane nadležnih tijela, kontrolnih
tijela i kontrolnih ustanova.
Uvedene su posebne odredbe radi povećanja
transparentnosti u pogledu pristojbi koje se mogu naplaćivati za kontrole
te su postrožene odredbe o objavljivanju subjekata i informacija o njihovu
statusu u pogledu certifikacije.
Uvodi se sustav skupnog certificiranja za male
poljoprivrednike u Uniji u cilju smanjenja troškova inspekcijskih pregleda i
certificiranja te s tim povezanoga administrativnog opterećenja,
jačanja lokalnih mreža, pridonošenja boljem tržišnom plasmanu te
osiguranja ravnopravnih uvjeta tržišnog natjecanja sa subjektima iz trećih
zemalja.
Uvedene su posebne odredbe radi bolje
sljedivosti i sprečavanja prijevara: subjekte ne smiju za istu skupinu
proizvoda u različitim fazama lanca ekološke proizvodnje kontrolirati
različita kontrolna tijela ili ustanove.
Uvedene su i posebne odredbe kako bi se
uskladile mjere koje treba poduzeti kad se otkriju neodobreni proizvodi ili tvari.
U tom kontekstu, može se dogoditi da poljoprivrednici ne smiju svoje proizvode
staviti na tržište kao ekološke zbog nenamjerne prisutnosti neodobrenih
proizvoda ili tvari. Komisija može ovlastiti države članice za dodjelu
nacionalnih plaćanja kako bi se nadoknadili gubici nastali u takvim
slučajevima. Uz to, države članice mogu koristiti instrumente
Zajedničke poljoprivredne politke kako bi se u cijelosti ili
djelomično pokrili takvi gubici.
Naposljetku, prijedlogom se utvrđuju
mjere koje treba poduzimati širom Unije za iste široke kategorije nesukladnosti
kako bi se osiguralo isto postupanje prema svim subjektima, pravilno djelovanje
unutarnjeg tržišta i održavanje povjerenja potrošača, pri čemu se ne
prejudicira određivanje sankcija koje je u nadležnosti država
članica.
Trgovinski je režim prilagođen kako bi se
poboljšali uvjeti za ravnopravnost subjekata u ekološkoj proizvodnji Europske
unije i u trećim zemljama te bolje osiguralo povjerenje potrošača.
Ostaje mogućnost sklapanja sporazuma o ekvivalentnosti s trećim
zemljama, ali se postupno ukida sustav jednostranog priznavanja
ekvivalentnosti. Predlaže se postupni prijelaz s priznavanja kontrolnih tijela
na režim sukladnosti.
3.2.        Pravna osnova
Ugovor o funkcioniranju Europske unije, njegov
članak 42. prvi stavak i članak 43. stavak 2.
3.3.        Načela supsidijarnosti i
proporcionalnosti
Prijedlogom se revidira postojeći sustav
kvalitete uspostavljen u okviru ZPP-a . Proizvodnja i trgovina poljoprivrednim
i prehrambenim proizvodima na tržištu Europske unije i osiguranje pravilnog
djelovanja unutarnjeg tržišta ekološkim proizvodima pitanja su koja spadaju u
zajedničku nadležnost Unije i država članica.
Kako bi se kao dio cjelokupnog ZPP-a osigurao
nesmetan razvoj jedinstvenog tržišta, program ekološke proizvodnje na razini
Unije učinkovitiji je od 28 različitih programa. Osim toga,
omogućuje snažniju i dosljedniju trgovinsku politiku prema svjetskim
trgovinskim partnerima, osobito jer jača pregovaračku moć Unije.
Prijedlog dovodi do daljnjeg usklađenja u
sljedećim područjima:
–          Smanjuje se sadašnja mogućnost dana državama
članicama da odobravaju izuzeća od pravila, koja dovodi do nepoštenog
tržišnog natjecanja među subjektima, rizika od gubitka povjerenja
potrošača, složenog zakonodavstva i trgovinskih problema (poteškoće u
provedbi sukladnosti).
–          Činjenica da države članice mogu različito
reagirati na istu vrstu nepoštovanja pravila EU-a o ekološkoj proizvodnji
problem je koji dovodi do nepoštenoga tržišnog natjecanja i neučinkovitog
djelovanja jedinstvenog tržišta.
3.4.        Izbor instrumenata
Predloženi je instrument uredba jer se
pokazalo da postojeće odredbe pružaju primjeren okvir za države
članice;  druge vrste mjera ne bi bile primjerene. Direktivom bi se
utvrdila fleksibilnija pravila, koja bi mogla dovesti do nepoštenoga tržišnog
natjecanja među subjektima te zabune i prijevare potrošača. Uredba
osigurava dosljedan pristup koji trebaju slijediti države članice te
smanjuje administrativno opterećenje jer se od subjekata zahtijeva da se pridržavaju
jedinstvenog skupa pravila. Neobvezujući zakonski instrumenti, kao što su
smjernice, smatraju se neprimjerenima za rješavanje razlika u tumačenju i
provedbi pravila te s obzirom na međunarodni kontekst.
4.           PRORAČUNSKE IMPLIKACIJE

Prijedlogom se dodjeljuju sredstva iz
proračuna za mjere tehničke pomoći. Detalji o proračunskim
implikacijama navedeni su u zakonodavnom financijskom izvještaju.
5.           NEOBAVEZNI ELEMENTI:
POJEDNOSTAVNJENJE
Prijedlogom se predviđaju
pojednostavnjenja i pojašnjenja te se popunjava više praznina u zakonodavstvu.
Uključuje ukidanje 37 od 135 postojećih obveza u zakonodavstvu o
ekološkoj proizvodnji.  Prijedlog uključuje znatno smanjenje
administrativnog opterećenja. Prema istim načelima izradit će se
nacrt delegiranih akata temeljenih na prijedlogu.
Što se tiče pravila proizvodnje,
prijedlog znači znatna pojednostavnjenja za subjekte i nacionalne uprave
uz ograničenje prostora koji države članice imaju za odobravanje
izuzeća. Uklonjeno je nekoliko neučinkovitih odredaba, osobito
jačanjem pristupa kontrolama koji se temelji na riziku. Što se tiče
uvoza, proizvođačima, kontrolnim tijelima i Komisiji bit će
lakše upravljati režimom sukladnosti za kontrolna tijela.
Skupno certificiranje koje traži razmjernije
zahtjeve u pogledu inspekcije i vođenja evidencije donosi znatno
pojednostavnjenje za male poljoprivrednike.
Cilj je prijedloga učiniti zakonodavstvo
pristupačnijim korisniku. To je u prvom redu postignuto time što su, uz
opća pravila proizvodnje koja su ostavljena u tekstu Uredbe, posebna
pravila ekološke proizvodnje sadržana u Prilogu Uredbi.
6.           USKLAĐIVANJE
Godine 2010. Komisija je donijela COM
(2010)759 što se odnosi na usklađivanje s Uredbe Vijeća (EZ)
br. 834/2007 s Ugovorom iz Lisabona. Temeljita rasprava u okviru trijaloga
2011. i 2012. u praksi je dovela do mirovanja prijedloga o usklađivanju.
Trenutačni prijedlog sadržava potrebne elemente prijedloga o
usklađivanju, uključujući strukturu zakonskih odredbi u osnovnom
aktu, delegiranim aktima i provedbenim aktima.  . Stoga će se COM (2010) 759
povući kao zastarjeli.
2014/0100 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o ekološkoj proizvodnji i označivanju
ekoloških proizvoda, izmjeni Uredbe (EU) br. XXX/XXX Europskog parlamenta
i Vijeća [Uredba o službenim kontrolama] i stavljanju izvan snage Uredbe
Vijeća (EZ) br. 834/2007
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 42. prvi stavak i članak 43.
stavak 2.
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga
gospodarskog i socijalnog odbora[9],
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija[10],
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)       Ekološka je proizvodnja
sveobuhvatan sustav upravljanja poljoprivrednim gospodarstvima i proizvodnjom
hrane koji ujedinjuje najbolju praksu zaštite okoliša i klime, visoku razinu
biološke raznolikosti, očuvanje prirodnih resursa, primjenu visokih
standarda za dobrobit životinja i proizvodne standarde koji su u skladu s
potražnjom sve većeg broja potrošača za proizvodima proizvedenim uz
primjenu prirodnih tvari i procesa. Prema tome, ekološka proizvodnja u društvu
ima dvostruku ulogu, pri čemu, s jedne strane, opskrbljuje specifično
tržište odgovarajući na potražnju potrošača za ekološkim proizvodima,
a s druge strane, osigurava javna dobra koja doprinose zaštiti okoliša i
dobrobiti životinja, kao i ruralnom razvoju.
(2)       Pridržavanje visokih
standarda u području zdravlja, zaštite okoliša i dobrobiti životinja pri
proizvodnji ekoloških proizvoda svojstveno je visokoj kvaliteti tih proizvoda.
Kako je naglašeno u Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu i Vijeću,
Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija o politici kvalitete
poljoprivrednih proizvoda[11], ekološka je proizvodnja dio Unijinih sustava kvalitete za
poljoprivredne proizvode, zajedno s oznakama zemljopisnog podrijetla,
garantirano tradicionalnim specijalitetima i proizvodima iz najudaljenijih regija
Unije, kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1151/2012 Europskog
parlamenta i Vijeća[12] odnosno Uredbi (EU) br. 228/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća[13]. U tom smislu, u okviru zajedničke poljoprivredne politike
(„ZPP”) ekološka proizvodnja teži ostvarenju istih onih ciljeva koji su
svojstveni svim Unijinim sustavima kvalitete za poljoprivredne proizvode.
(3)       Ciljevi politike ekološke
proizvodnje posebno su ugrađeni u ciljeve ZPP-a tako što se
poljoprivrednicima osigurava pravedna dobit za usklađenost s pravilima
ekološke proizvodnje. Osim toga, rastuća potražnja potrošača za
ekološkim proizvodima stvara uvjete za daljnji razvoj i širenje tržišta tih
proizvoda, a time i za povećanje dobiti poljoprivrednika koji se bave
ekološkom proizvodnjom.
(4)       Nadalje, ekološka je
proizvodnja sustav koji pridonosi uključivanju zahtjeva u pogledu zaštite
okoliša u ZPP i promiče održivu poljoprivrednu proizvodnju. Zbog toga su
mjere kojima se pruža financijska potpora ekološkoj proizvodnji uvedene u ZPP,
i to zadnji put Uredbom (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća,[14] a posebno su pojačane nedavnom reformom pravnog okvira za
politiku ruralnog razvoja kako je uspostavljen Uredbom (EU) br. 1305/2013
Europskog parlamenta i Vijeća[15].
(5)       Ekološka proizvodnja
pridonosi i ostvarivanju ciljeva ekološke politike Unije, osobito ciljeva
Strategije o bioraznolikosti do 2020.[16],
Komunikacije o zelenoj infrastrukturi[17],
Tematske strategije za zaštitu tla[18] i
zakonodavstva o zaštiti okoliša kao što su direktive o pticama[19] i staništima[20], Direktive o nitratima[21],
Okvirne direktive o vodama[22], Direktive o nacionalnim gornjim granicama emisije[23] i Direktive o održivoj uporabi pesticida[24].
(6)       S obzirom na ciljeve Unijine
politike ekološke proizvodnje, pravni okvir uspostavljen za provedbu te
politike trebao bi imati za cilj osiguranje poštenoga tržišnog natjecanja i
pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta ekoloških proizvoda te održavanje i
opravdavanje povjerenja potrošača u proizvode koji su označeni kao
ekološki. Nadalje bi trebao imati za cilj osiguravanje uvjeta u kojima se
politika može dalje razvijati u skladu s promjenama u proizvodnji i na tržištu.

(7)       Politički prioriteti
strategije Europa 2020. kako su navedeni u Komunikaciji Komisije naslovljenoj
„Europa 2020.: Strategija za pametan, održiv i uključiv rast”[25] uključuju sljedeće ciljeve: razvoj konkurentnog gospodarstva
koje se temelji na znanju i inovacijama, promicanje gospodarstva s visokim
stupnjem zaposlenosti koje omogućuje socijalnu i teritorijalnu koheziju te
poticanje prijelaza na gospodarstvo koje učinkovito iskorištava resurse i
ima nisku razinu emisije ugljika. Politika ekološke proizvodnje trebala bi
omogućiti subjektima prava sredstva za postizanje bolje prepoznatljivosti
i promidžbu njihovih proizvoda te ih istodobno štititi od nepoštenih praksi.
(8)       S obzirom na dinamični
razvoj ekološkog sektora, Uredbom Vijeća (EZ) br. 834/2007[26] utvrđena je potreba za budućim preispitivanjem pravila Unije
o ekološkoj proizvodnji, uzimajući u obzir iskustva stečena primjenom
tih pravila. Rezultati tog preispitivanja koje je provela Komisija ukazuju na
to da je potrebno poboljšati pravni okvir Unije kojim se uređuje ekološka
proizvodnja kako bi se predvidjela pravila koja odgovaraju visokim
očekivanjima potrošača i jamče dovoljnu jasnoću onima
kojima su upućena. Stoga bi Uredbu (EZ) br. 834/2007 trebalo staviti
izvan snage i zamijeniti je novom Uredbom.
(9)       Dosadašnje iskustvo
stečeno kroz primjenu Uredbe (EZ) br. 834/2007 pokazuje da je
potrebno pojasniti proizvode na koje se primjenjuje ova Uredba. Ona bi u prvom
redu trebala obuhvaćati poljoprivredne proizvode, uključujući
proizvode akvakulture, navedene u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju
Europske unije („Ugovor”). Osim toga, trebala bi obuhvaćati i
prerađene poljoprivredne proizvode namijenjene da se koriste kao hrana ili
hrana za životinje jer stavljanje na tržište takvih proizvoda kao ekoloških
predstavlja važan način plasmana poljoprivrednih proizvoda i osigurava
informiranje potrošača o ekološkoj prirodi poljoprivrednih proizvoda od
kojih su prerađeni. Isto tako, ova bi Uredba trebala obuhvaćati i
određene druge proizvode koji su usko povezani s poljoprivrednim
proizvodima slično kao prerađeni poljoprivredni proizvodi jer ti
drugi proizvodi predstavljaju važan način plasmana poljoprivrednih
proizvoda ili su sastavni dio proizvodnog procesa. Naposljetku, u područje
primjene ove Uredbe treba uključiti i morsku sol jer se proizvodi
primjenom prirodnih proizvodnih metoda i njezina proizvodnja pridonosi razvoju
ruralnih područja, pa time spada u ciljeve ove Uredbe. Radi jasnoće
te druge proizvode koji nisu navedeni u Prilogu I. Ugovoru treba navesti u
Prilogu I. ovoj Uredbi.
(10)     U cilju nadopune ili izmjene
određenih elemenata ove Uredbe koji nisu ključni ovlast za donošenje
akata u skladu s člankom 290. UFEU-a treba delegirati Komisiji.
Posebno je važno da Komisija tijekom pripremnih aktivnosti izvrši
odgovarajuće konzultacije, uključujući konzultacije na
stručnoj razini. Prilikom izrade i sastavljanja delegiranih akata Komisija
bi trebala osigurati istovremenu, pravodobnu i odgovarajuću dostavu
relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(11)     Kako bi se uzele u obzir nove
proizvodne metode ili materijali ili međunarodne obveze, Komisiji bi
trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u pogledu izmjene
popisa drugih proizvoda koji spadaju u područje primjene ove Uredbe. Za
uvrštavanje na taj popis prihvatljivi su jedino proizvodi koji su usko povezani
s poljoprivrednim proizvodima.
(12)     Budući da je priprema
hrane u okviru ugostiteljske djelatnosti lokalne naravi, mjere koje poduzimaju
države članice i privatni programi u tom području smatraju se
dostatnima za osiguranje funkcioniranja jedinstvenog tržišta. Stoga se ova
Uredba ne bi trebala primjenjivati na hranu koju u svojim objektima pripremaju
subjekti u okviru ugostiteljske djelatnosti. Isto tako, proizvodi lova u divljini
i ribolova u slobodnim vodama ne bi trebali biti obuhvaćeni ovom Uredbom
jer se proizvodni proces ne može u cijelosti kontrolirati.
(13)     Istraživački
projekti pokazali su da je na tržištu ekološke hrane povjerenje potrošača
od presudne važnosti. Dugoročno gledano nepouzdana pravila mogu ugroziti
povjerenje javnosti i dovesti do neuspjeha na tržištu. Stoga bi se održivi
razvoj ekološke proizvodnje u Uniji trebao temeljiti na jasnim pravilima
proizvodnje koja su usklađena na razini Unije. Osim toga, ta bi pravila
proizvodnje trebala ispuniti očekivanja subjekata i potrošača u
pogledu kvalitete ekoloških proizvoda i poštovanja načela i pravila
utvrđenih ovom Uredbom.
(14)     Ova bi se Uredba trebala
primjenjivati ne dovodeći u pitanje povezano zakonodavstvo poput onog u
području sigurnosti prehrambenog lanca, zdravlja i dobrobiti životinja,
zdravlja bilja, biljnog reprodukcijskog materijala, označivanja i zaštite
okoliša.  Točnije, u pogledu odobrenja proizvoda i tvari koji se smiju
koristiti u proizvodnji ekoloških proizvoda, važno je naglasiti da se takve
proizvode i tvari mora najprije odobriti na razini Unije.  Stoga bi se ova
Uredba trebala primjenjivati ne dovodeći u pitanje ostale posebne odredbe
Unije povezane s odobrenjem i stavljanjem na tržište tih proizvoda i tvari.
(15)     Opća pravila proizvodnje
iz ove Uredbe načelno bi trebala uključivati zabranu primjene
ionizirajućeg zračenja i uporabe genetski modificiranih organizama
(GMO-ovi) te proizvoda dobivenih od ili s pomoću GMO-ova. Budući da
su potrošači sve više i više zabrinuti zbog utjecaja prerade i prijevoza
hrane na okoliš, subjekti u ekološkoj proizvodnji, osim uzgajivača i
subjekata koji proizvode morske alge ili životinje iz akvakulture, obvezni su
upravljati svojom ekološkom učinkovitošću u skladu s usklađenim
sustavom. U cilju smanjivanja regulatornog opterećenja mikro poduzeća
kako je definirano u Preporuci Komisije 2003/361/EZ[27]
uključenih u ekološku proizvodnju, primjereno je izuzeti ih iz ovog
zahtjeva. Kako bi se osigurala ispravna primjena općih pravila
proizvodnje, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih
akata u pogledu utvrđivanja kriterija koje sustav upravljanja okolišem
mora ispunjavati.
(16)     Smatra se da je rizik od
nepoštovanja pravila ekološke proizvodnje veći kod poljoprivrednih
gospodarstava koja imaju jedinice kojima se ne upravlja u skladu s pravilima
ekološke proizvodnje. Stoga bi se nakon odgovarajućeg prijelaznog
razdoblja svim poljoprivrednim gospodarstvima u Uniji koja žele prijeći na
ekološku proizvodnju, trebalo upravljati u skladu sa zahtjevima koji se
primjenjuju na ekološku proizvodnju. Ekološka poljoprivredna gospodarstva
trebala bi biti podvrgnuta istom prijelaznom razdoblju u svim državama
članicama neovisno o tome jesu li se prethodno pridržavala agroekoloških
mjera koje se podupiru sredstvima iz fondova Unije. Međutim, prijelazno
razdoblje nije potrebno u slučaju zemljišta na ugaru.   Kako bi se
osigurale kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba
tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje
određenih akata u pogledu utvrđivanja pravila kojima se dopunjuju
opća pravila o prijelazu na ekološku proizvodnju ili dopunjuju i mijenjaju
posebna pravila o prijelazu na ekološku proizvodnju.
(17)     Potrebno je utvrditi posebna
pravila proizvodnje u uzgoju bilja, životinja i proizvoda akvakulture,
uključujući pravila o sakupljanju samoniklog bilja i morskih algi,
kao i ona koja se primjenjuju u proizvodnji prerađene hrane i hrane za
životinje te proizvodnji vina i kvasca kako bi se osigurala usklađenost i
poštovanje ciljeva i načela ekološke proizvodnje.
(18)     Budući da se ekološka
biljna proizvodnja temelji na hranjenju biljaka u prvom redu kroz ekosustav
tla, ne treba dopustiti hidroponsku proizvodnju Osim toga, ekološka biljna
proizvodnja trebala bi uključivati primjenu tehnika proizvodnje koje
sprječavaju ili smanjuju na najmanju moguću razinu
onečišćenje okoliša.
(19)     Što se tiče gospodarenja
tlom i gnojidbe, treba utvrditi uvjete za primjenu uzgojnih postupaka
dopuštenih u ekološkoj biljnoj proizvodnji te za uporabu gnojiva i
poboljšivača tla.
(20)     Potrebno je znatno
ograničiti uporabu pesticida. Prednost bi trebalo davati primjeni mjera
kojima se svaka šteta uzrokovana štetočinama i korovom sprječava
tehnikama koje ne uključuju primjenu sredstava za zaštitu bilja kao što je
plodored. Potrebno je nadzirati prisutnost štetočina i korova kako bi se
odlučilo je li intervencija gospodarski i ekološki opravdana.  Potrebno je
dopustiti uporabu određenih sredstava za zaštitu bilja ako takve tehnike
ne pružaju primjerenu zaštitu i samo ako su ta sredstva za zaštitu bilja
odobrena u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i
Vijeća[28], nakon što je ocijenjeno da su u skladu s
ciljevima i načelima ekološke proizvodnje, uključujući
ograničavajuće uvjete uporabe, te shodno tome odobrena u skladu s
ovom Uredbom.
(21)     Kako bi se osigurale
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba
tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje
određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili
dopunjuju posebna pravila proizvodnje u pogledu uzgojnih postupaka,
gospodarenja tlom i gnojidbe, zdravlja bilja i zaštite od štetočina i
korova, upravljanja proizvodnjom gljiva i drugih posebnih biljaka i sustava
biljne proizvodnje, podrijetla biljnog reprodukcijskog materijala te
sakupljanja samoniklog bilja.
(22)     S obzirom na to da uzgoj stoke
sam po sebi uključuje gospodarenje poljoprivrednim zemljištem, pri
čemu se stajski gnoj upotrebljava za prihranjivanje biljnih usjeva, treba
zabraniti uzgoj stoke bez zemljišta. Pri odabiru pasmina treba uzimati u obzir
njihovu sposobnost prilagodbe lokalnim uvjetima, njihovu vitalnost i otpornost
na bolesti te treba poticati široku biološku raznolikost.
(23)     U ekološkom uzgoju stoke i
akvakulture uvjeti smještaja, uključujući vodeni medij ako je
potrebno, trebali bi zadovoljavati etološke potrebe životinja. Treba utvrditi
posebne uvjete smještaja i uzgojne prakse u pogledu određenih životinja,
uključujući pčele. Ti bi uvjeti i prakse trebali osiguravati
visoku razinu dobrobiti životinja, koja u određenim aspektima može
premašiti Unijine standarde dobrobiti životinja koji se općenito
primjenjuju na stočnu proizvodnju. U većini bi slučajeva stoka
trebala imati stalan pristup površinama na otvorenom radi ispaše te bi takve
površine na otvorenom trebale načelno biti ustrojene u skladu s
primjerenim sustavom plodoreda.
(24)     Kako bi se spriječilo da
prirodni resursi kao što su tlo i voda budu onečišćeni hranjivim tvarima,
treba odrediti gornju granicu po hektaru za korištenje gnojiva i za držanje
stoke. Ta bi granica trebala biti povezana s udjelom dušika u gnojivu.
(25)     Sakaćenja koja imaju za
posljedicu stres, povrede, bolesti ili patnje životinja potrebno je zabraniti.
(26)     Stoku treba hraniti krmivom
proizvedenim u skladu s pravilima ekološke proizvodnje, koja po mogućnosti
potječe s vlastitog gospodarstva, uzimajući u obzir fiziološke
potrebe životinja. Osim toga, da bi se zadovoljile osnovne prehrambene potrebe
stoke, može biti potrebno koristiti određene minerale, elemente u
tragovima i vitamine, i to pod točno određenim uvjetima.
(27)     Skrb za zdravlje životinja
treba temeljiti uglavnom na sprječavanju bolesti. Osim toga, potrebno je
primjenjivati posebne mjere čišćenja i dezinfekcije. U ekološkoj
proizvodnji ne bi trebalo dopustiti preventivno korištenje kemijski
sintetiziranih alopatskih lijekova, osim u slučaju bolesti ili ranjavanja
životinje gdje se zahtijeva da se odmah pristupi liječenju, pri čemu
ih treba ograničiti na najmanju moguću količinu potrebnu za
ozdravljenje životinje. U takvim slučajevima, kako bi se potrošačima
zajamčila cjelovitost ekološke proizvodnje, treba omogućiti
poduzimanje restriktivnih mjera kao što je udvostručenje službene karence
nakon korištenja takvih lijekova kako je navedeno u relevantnom zakonodavstvu
Unije. Što se tiče pčelarstva, potrebno je utvrditi posebna pravila o
sprječavanju bolesti i veterinarskom liječenju.
(28)     Kako bi se osigurale
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba
tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje
određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili
dopunjuju posebna pravila proizvodnje u uzgoju stoke u pogledu podrijetla
životinja, smještaja životinja, uključujući minimalnu potrebnu
površinu u zatvorenim objektima i na otvorenom te u pogledu uzgojne prakse,
rasploda, hrane za životinje i hranjenja, sprječavanja bolesti i
veterinarskog liječenja.
(29)     Ovom se Uredbom odražavaju
ciljevi nove Zajedničke ribarstvene politike u pogledu akvakulture, koja
ima ključnu ulogu u osiguranju održive i dugoročne sigurnosti hrane
te rasta i zapošljavanja, a istodobno smanjuje pritisak na divlje riblje
stokove u kontekstu rastuće globalne potražnje za hranom podrijetlom iz
vode. U Komunikaciji Komisije Vijeću i Europskom parlamentu o strateškim
smjernicama za održivi razvoj europske akvakulture iz 2013.[29] ističu se glavni izazovi s kojima se suočava akvakultura
Unije i njezin potencijal za rast. Ekološka akvakultura opisuje se kao osobito
obećavajući sektor i naglašavaju se konkurentske prednosti koje
proizlaze iz certifikacije ekoloških proizvoda.
(30)     Ekološka akvakultura relativno
je novo područje ekološke proizvodnje u usporedbi s ekološkom poljoprivredom,
u kojoj na razini gospodarstava postoji dugogodišnje iskustvo. S obzirom na
rastući interes potrošača za proizvode ekološke akvakulture,
vjerojatno je da će doći do daljnjeg povećanja jedinica
akvakulture koje prelaze na ekološku proizvodnju. To dovodi do povećanog
iskustva, tehničkih znanja i razvoja, a time i do poboljšanja u ekološkoj
akvakulturi koja bi se trebala odražavati u pravilima proizvodnje.
(31)     Da bi se osiguralo opće
razumijevanje, izbjegle nejasnoće i jamčila ujednačena primjena
pravila proizvodnje životinja i morskih algi u ekološkoj akvakulturi, ta bi
pravila proizvodnje trebala biti popraćena određenim definicijama
koje se odnose na akvakulturu.
(32)     Kako bi se osigurale
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba
tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje
određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili
dopunjuju posebna pravila proizvodnje morskih algi, i to u pogledu prikladnosti
vodenog medija i plana održivog upravljanja, sakupljanja divljih morskih algi,
uzgoja morskih algi, protuobraštajnih mjera i čišćenja proizvodne
opreme i objekata te u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se dopunjuju
posebna pravila proizvodnje životinja u akvakulturi, i to u pogledu prikladnosti
vodenog medija i plana održivog upravljanja, podrijetla životinja iz
akvakulture, uzgojne prakse u akvakulturi, uključujući vodene kavezne
sustave, uzgojne sustave i maksimalnu uzgojnu gustoću, razmnožavanje,
postupanje sa životinjama iz akvakulture, hranu i hranidbu te sprječavanje
bolesti i veterinarsko liječenje.
(33)     Subjekti koji proizvode
ekološku hranu ili ekološku hranu za životinje trebali bi postupati u skladu s
odgovarajućim postupcima koji se temelje na sustavnom prepoznavanju
kritičnih faza prerade kako bi se osiguralo da prerađeni proizvodi
udovoljavaju pravilima ekološke proizvodnje. Ekološki prerađeni proizvodi
trebali bi se proizvoditi postupcima prerade koji jamče očuvanje
ekološke cjelovitosti i bitnih svojstava proizvoda kroz sve faze ekološke
proizvodnje.
(34)     Treba utvrditi odredbe o
sastavu ekološke prerađene hrane. Takva bi hrana osobito trebala biti
proizvedena uglavnom od ekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla, uz
ograničenu mogućnost korištenja određenih neekoloških sastojaka
poljoprivrednog podrijetla koji su navedeni u ovoj Uredbi. Osim toga, samo
određene tvari odobrene u skladu s ovom Uredbom trebale bi biti dopuštene
za uporabu u proizvodnji ekološke prerađene hrane.
(35)     Prerađenu hranu trebalo
bi označiti kao ekološku samo ako su ekološki svi ili gotovo svi sastojci
poljoprivrednog podrijetla. Međutim, treba donijeti posebne odredbe za
prerađenu hranu koja sadržava sastojke poljoprivrednog podrijetla koji se
ne mogu proizvesti na ekološki način, kao što je slučaj s proizvodima
lova i ribolova. Osim toga, radi informiranja potrošača i transparentnosti
na tržištu i poticanja upotrebe ekoloških sastojaka, pod određenim
uvjetima treba omogućiti i da ekološki sastojci budu navedeni na popisu sastojaka.
(36)     Treba odrediti odredbe o
sastavu ekološke prerađene hrane za životinje i o uporabi određenih
tvari i tehnika u njezinoj proizvodnji.
(37)     Kako bi se osigurale
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba
tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje
određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili
dopunjuju posebna pravila proizvodnje prerađene hrane i hrane za
životinje, i to u pogledu postupaka koje treba primjenjivati, preventivnih
mjera koje treba poduzimati, sastava prerađene hrane i hrane za životinje,
mjera čišćenja, stavljanja na tržište prerađenih proizvoda,
uključujući njihovo označivanje i identifikaciju, odvajanje
ekoloških proizvoda, sastojaka poljoprivrednog podrijetla i krmiva od neekoloških
proizvoda, sastojaka poljoprivrednog podrijetla i krmiva, popis neekoloških
sastojaka poljoprivrednog podrijetla koji se mogu iznimno upotrebljavati u
proizvodnji ekoloških prerađenih proizvoda, izračunavanje postotka
sastojaka poljoprivrednog podrijetla te tehnike koje se primjenjuju u preradi
hrane ili hrane za životinje.
(38)     Ekološko vino trebalo bi biti
proizvedeno u cijelosti od ekoloških sirovina i treba dopustiti dodavanje samo
određenih tvari odobrenih u skladu s ovom Uredbom. Treba zabraniti određene
enološke postupke, procese i načine obrade u proizvodnji ekološkog vina.
Određene enološke postupke, procese i načine obrade treba dopustiti
pod točno utvrđenim uvjetima.
(39)     Kako bi se osigurale
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba
tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje
određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili
dopunjuju posebna pravila proizvodnje vina, i to u pogledu enoloških praksi i
ograničenja.
(40)     Prvotno se kvasac nije smatrao
poljoprivrednim sastojkom na temelju Uredbe (EZ) br. 834/2007 i stoga se
nije uračunavao u poljoprivredne sastojke ekoloških proizvoda.
Međutim, Uredbom Komisije (EZ) br. 889/2008[30]
uvedeno je obvezno računanje kvasca i proizvoda od kvasca kao sastojaka
poljoprivrednog podrijetla za potrebe ekološke proizvodnje od 31. prosinca
2013. čime je industriji ostavljeno dovoljno vremena da se prilagodi tom
pravilu. U skladu s time, u proizvodnji ekološkog kvasca trebalo bi upotrebljavati
samo ekološki proizvedene supstrate te bi samo određene tvari trebale biti
dopuštene za uporabu u njegovoj proizvodnji, pripravcima i formulaciji. Osim
toga, ekološki kvasac ne smije biti prisutan u ekološkoj hrani ili hrani za
životinje zajedno s neekološkim kvascem.
(41)     Kako bi se osigurale
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba
tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje
određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili
dopunjuju posebna pravila proizvodnje ekološkog kvasca, i to u pogledu prerade
i supstrata koji se upotrebljavaju u njegovoj proizvodnji.
(42)     Kako bi se uzela u obzir svaka
buduća potreba za posebnim pravilima proizvodnje za proizvode čija
proizvodnja nije obuhvaćena nijednom kategorijom posebnih pravila
proizvodnje utvrđenih ovom Uredbom te kako bi se osigurale kvaliteta,
sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom i kasnija prilagodba
tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih
akata u vezi s utvrđivanjem posebnih pravila proizvodnje za takve
proizvode, uključujući njihove izmjene ili dopune.
(43)     Uredbom (EZ) br. 834/2007
predviđena su različita izuzeća od pravila ekološke proizvodnje.
Iskustvo stečeno primjenom tih odredaba pokazalo je da takva izuzeća
negativno utječu na ekološku proizvodnju. Posebno je utvrđeno da samo
postojanje takvih izuzeća onemogućuje proizvodnju sirovina u
ekološkom obliku te da nije osigurana visoka razina dobrobiti životinja povezane
s ekološkom proizvodnjom. Osim toga, izuzeća u pogledu upravljanja i
kontrole dovode do znatnoga administrativnog opterećenja, kako za
nacionalne uprave tako i za subjekte. Naposljetku, postojanje izuzeća
stvorilo je uvjete za poremećaje u tržišnom natjecanju te je prijetilo
narušavanjem povjerenja potrošača. U skladu s time, prostor za odobrenje
izuzeća od pravila ekološke proizvodnje trebalo bi dodatno smanjiti i
ograničiti na slučajeve kada postoje okolnosti katastrofe.
(44)     Radi omogućivanja
nastavka ili ponovnog pokretanja ekološke proizvodnje u slučajevima u
kojima nastanu okolnosti katastrofe, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za
donošenje određenih akata u pogledu utvrđivanja kriterija prema
kojima će se određivati slučajevi nastanka okolnosti katastrofe
i utvrdila posebna pravila za rješavanje takvih slučajeva te za potrebne
zahtjeve u pogledu praćenja i izvješćivanja.
(45)     U određenim se uvjetima
ekološki i neekološki proizvedeni proizvodi mogu prikupljati i prevoziti
istodobno. Kako bi se ekološki proizvodi pravilno odvojili od neekološki
proizvedenih proizvoda tijekom rukovanja i kako bi se izbjeglo svako miješanje,
treba  utvrditi posebne odredbe.
(46)     Kako bi se osigurala
cjelovitost ekološke proizvodnje i prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji
bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s
utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila o
sakupljanju, pakiranju, prijevozu i skladištenju ekoloških proizvoda.
(47)     U ekološkoj proizvodnji
potrebno je na najmanju moguću mjeru svesti uporabu proizvoda i tvari kao
što su sredstva za zaštitu bilja, gnojiva, poboljšivači tla, hranjive
tvari, sastojci koji se upotrebljavaju za prehranu životinja, dodaci hrani za
životinje ili prehrambeni aditivi, pomoćne tvari u procesu proizvodnje te
proizvodi za čišćenje i dezinfekciju i pod određenim uvjetima
utvrđenima u ovoj Uredbi. Isti pristup treba slijediti i kad je riječ
o proizvodnji ekološke prerađene hrane i uporabi u njoj proizvoda i tvari
kao što su prehrambeni aditivi i pomoćne tvari u proizvodnji. Stoga je
potrebno utvrditi odredbe kako bi se definirala svaka moguća uporaba
takvih proizvoda i tvari u ekološkoj proizvodnji općenito, a posebno u
proizvodnji ekološke prerađene hrane, u skladu s načelima koja su
utvrđena u ovoj Uredbi i određenim kriterijima.
(48)     Kako bi se osigurale
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke
proizvodnje općenito, a posebno proizvodnje ekološke prerađene hrane,
te prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za
donošenje određenih akata kako bi utvrdila dodatne kriterije za
odobravanje ili povlačenje odobrenja proizvoda i tvari za uporabu u
ekološkoj proizvodnji općenito, a posebno u proizvodnji ekološke
prerađene hrane te druge zahtjeve u pogledu uporabe takvih odobrenih
proizvoda i tvari.
(49)     U nedostatku posebnih pravila
Unije o mjerama koje se poduzimaju kada su u ekološkim proizvodima prisutne
neodobrene tvari ili proizvodi, diljem Unije definirani su i provedeni
različiti pristupi. Ta situacija uzrokuje nesigurnost za subjekte,
kontrolna tijela i kontrolne ustanove. Može dovesti i do različitog
tretmana subjekata u Uniji te ugroziti povjerenje potrošača u ekološke
proizvode.  Stoga je primjereno utvrditi jasne i ujednačene odredbe kojima
se zabranjuje da se oni proizvodi u kojima su prisutni bilo kakvi neodobreni
proizvodi ili tvari izvan određenih razina, stavljaju na tržište kao
ekološki. Te bi se razine trebale utvrditi uzimajući
u obzir osobito Direktivu Komisije 2006/125/EZ[31] o
prerađenoj hrani na bazi žitarica i hrani za dojenčad i malu djecu.

(50)     Kako bi se osigurala
djelotvornost, učinkovitost i transparentnost ekološke proizvodnje i
sustava označivanja, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje
određenih akata u vezi s posebnim kriterijima i uvjetima za
utvrđivanje i primjenu razina prisutnosti neodobrenih proizvoda i tvari u
proizvodima koji se ne stavljaju na tržište kao ekološki ako su te razine
prekoračene i u vezi s utvrđivanjem tih razina i njihove prilagodbe tehničkom
razvoju.
(51)     Ekološka proizvodnja temelji
se na općem načelu ograničenja korištenja vanjskih sirovina.
Poljoprivrednici imaju obvezu poduzeti mjere za sprječavanje rizika od
onečišćenja neodobrenim proizvodima ili tvarima. Unatoč takvim
mjerama, može se dogoditi da poljoprivrednici ne smiju svoje poljoprivredne
proizvode staviti na tržište kao ekološke zbog nenamjerne prisutnosti
neodobrenih proizvoda ili tvari. Stoga je primjereno predvidjeti mogućnost
da Komisija u skladu s člankom 42. Ugovora, može državama članicama
odobriti dodjelu nacionalnih plaćanja kako bi se nadoknadili gubici
nastali u takvim slučajevima. Države članice mogu koristiti i
instrumente Zajedničke poljoprivredne politike kako bi se u cijelosti ili
djelomično pokrili takvi gubici.
(52)     Označivanje
poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda trebalo bi podlijegati općim
pravilima utvrđenima Uredbom (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta
i Vijeća[32], a posebno odredbama koje su usmjerene na sprječavanje
označivanja koje može zbunjivati potrošača ili ga dovoditi u zabludu.
Osim toga, ovom Uredbom treba utvrditi posebne odredbe o označivanju
ekoloških proizvoda. Njima bi se trebali štititi interesi subjekata da njihovi
proizvodi budu pravilno označeni na tržištu te da uživaju uvjete poštenoga
tržišnog natjecanja, kao i interesi potrošača da imaju mogućnost biti
informirani pri odabiru.
(53)     U skladu s time, izrazi koji
se koriste za označivanje ekoloških proizvoda trebali bi biti
zaštićeni od upotrebe u označivanju neekoloških proizvoda u cijeloj
Uniji i neovisno o jeziku koji se koristi. Zaštita bi trebala vrijediti i za
uobičajene izvedenice ili umanjenice tih izraza, bez obzira na to
upotrebljavaju li se sami ili u kombinaciji.
(54)     Da bi se na cijelom tržištu
Unije osigurala jasnoća za potrošače, znak Europske unije za ekološku
proizvodnju trebao bi biti obvezan na cjelokupnoj pretpakiranoj ekološkoj hrani
koja je proizvedena unutar Unije. Inače treba biti moguće slobodno se
koristiti tim znakom za nepretpakirane ekološke proizvode proizvedene unutar Unije,
odnosno za sve ekološke proizvode uvezene iz trećih zemalja. U ovoj Uredbi
treba utvrditi model znaka Europske unije za ekološku proizvodnju.
(55)     Međutim, smatra se
primjerenim ograničiti uporabu tog znaka na proizvode koji sadržavaju samo
ili gotovo samo ekološke sastojke kako potrošači ne bi bili dovedeni u
zabludu da je cijeli proizvod ekološki. Zato ne treba dopustiti njegovu uporabu
za označivanje proizvoda proizvedenih u razdoblju prijelaza s
konvencionalne na ekološku proizvodnju ili prerađenih proizvoda koji
sadržavaju manje od 95 % ekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla.
(56)     Kako bi se izbjeglo
zbunjivanje potrošača oko toga potječe li proizvod iz Unije ili ne,
kad god se koristi znak Europske unije za ekološku proizvodnju, potrošače
treba informirati o mjestu uzgoja poljoprivrednih sirovina od kojih se proizvod
sastoji. U tom smislu treba dopustiti da se na deklaraciji proizvoda iz
ekološke akvakulture navodi da je riječ o akvakulturi umjesto o
poljoprivredi.
(57)     Kako bi se osigurale
jasnoća za potrošače te im se pružile primjerene informacije,
Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u
pogledu prilagođavanja popisa izraza koji upućuju na ekološku
proizvodnji i propisani su ovom Uredbom, utvrđivanja posebnih zahtjeva u
pogledu označivanja i sastava koji se primjenjuju na hranu za životinje i
njezine sastojke, propisivanja dodatnih pravila o označivanju i uporabi
navoda, osim znaka Europske unije za ekološku proizvodnju, koji su propisani
ovom Uredbom te izmjene znaka Europske unije za ekološku proizvodnju i pravila
koja se na njega odnose.
(58)     Ekološka je proizvodnja
vjerodostojna jedino ako je prate učinkovite provjere i kontrole u svim
fazama proizvodnje, prerade i distribucije. Ekološka proizvodnja trebala bi
podlijegati službenim kontrolama ili drugim službenim aktivnostima koje se
provode u skladu s Uredbom (EU) br. (XXX/XXXX) Europskog parlamenta i
Vijeća[33] kako bi se provjerilo poštovanje pravila o ekološkoj proizvodnji i
označivanju ekoloških proizvoda.
(59)     Potrebno je utvrditi posebne
zahtjeve kako bi se osiguralo poštovanje pravila koja su specifična za
ekološku proizvodnju. Posebno treba donijeti odredbe o prijavljivanju
aktivnosti subjekata te o sustavu certificiranja za utvrđivanje subjekata koji
se pridržavaju pravila koja uređuju ekološku proizvodnju i
označivanje ekoloških proizvoda. Te bi se odredbe trebale primjenjivati i
na sve podizvođače dotičnih subjekata.  Potrebno je osigurati
transparentnost sustava certificiranja zahtijevanjem od država članica da
objave popis subjekata koji su prijavili svoje aktivnosti i sve pristojbe koje
se mogu naplaćivati u vezi s kontrolama koje se provode radi provjere
poštovanja pravila o ekološkoj proizvodnji.
(60)     Mali se poljoprivrednici u
Uniji pojedinačno suočavaju s relativno visokim troškovima
inspekcijskih pregleda i administrativnim opterećenjem koji su povezani s
certificiranjem ekološke proizvodnje. Treba dopustiti primjenu sustava skupnog
certificiranja u cilju smanjenja troškova inspekcijskih pregleda i
certificiranja te s tim povezanoga administrativnog opterećenja,
jačanja lokalnih mreža, pridonošenja boljem tržišnom plasmanu te
osiguranja ravnopravnih uvjeta tržišnog natjecanja sa subjektima iz trećih
zemalja. Stoga treba uvesti i definirati pojam „skupine subjekata”.
(61)     Kako bi se osigurale
učinkovitost, djelotvornost i transparentnost sustava ekološke proizvodnje
i označivanja, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje
određenih akata u vezi sa zahtjevima u pogledu vođenja evidencija od
strane subjekata ili skupina subjekata, zahtjevima u pogledu objavljivanja
popisa subjekata, zahtjevima i postupcima koje treba primjenjivati za
objavljivanje pristojbi koje se mogu naplatiti u vezi s kontrolama za provjeru
sukladnosti s pravilima o ekološkoj proizvodnji i nadzorom koji nadležna tijela
provode u vezi s primjenom tih pristojbi, te kriterijima za definiranje skupina
proizvoda kod kojih bi subjekti trebali imati pravo samo na jedan ekološki
certifikat koji izdaje dotično kontrolno tijelo ili kontrolna ustanova.
(62)     Kako bi se osiguralo
učinkovito i djelotvorno certificiranje skupine subjekata, Komisiji bi
trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi sa
odgovornostima pojedinačnih članova skupine subjekata, sastavom i
veličinom te skupine, kategorijama proizvoda koje treba proizvoditi
skupina subjekata, uvjetima članstva u skupini te uspostavljanjem i
djelovanjem sustava unutarnjih kontrola skupine, uključujući
područje primjene, sadržaj i učestalost kontrola koje treba provoditi.

(63)     Iskustvo stečeno s
aranžmanima za uvoz ekoloških proizvoda u Uniju u skladu s Uredbom (EZ)
br. 834/2007 ukazalo je na potrebu preispitivanja tih aranžmana kako bi se
odgovorilo na očekivanja potrošača da uvezeni ekološki proizvodi udovoljavaju
istim strogim pravilima kao što su pravila Unije te kako bi se bolje osigurao
pristup ekoloških proizvoda Unije međunarodnom tržištu. Osim toga,
potrebno je osigurati jasnoću u pogledu pravila koja se primjenjuju na
izvoz ekoloških proizvoda, ponajprije uvođenjem potvrde o izvozu i
utvrđivanjem odredaba o izvozu u treće zemlje koje su priznate u
svrhu ekvivalentnosti u skladu s Uredbom (EZ) br. 834/2007.
(64)     Trebalo bi dodatno
pojačati odredbe koje uređuju uvoz proizvoda koji udovoljavaju
pravilima Unije o proizvodnji i označivanju te za koje su subjekti bili
podvrgnuti kontrolama od strane kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova koje je
Komisija priznala kao nadležne za provedbu kontrola i certificiranje u
području ekološke proizvodnje u trećim zemljama. Posebno bi trebalo
utvrditi zahtjeve u pogledu akreditacijskih tijela koja akreditiraju kontrolna
tijela za potrebe uvoza sukladnih ekoloških proizvoda u Uniju, kako bi se
osigurali ujednačeni uvjeti nadzora kontrolnih tijela od strane Komisije.
Osim toga, potrebno je predvidjeti mogućnost da Komisija izravno
kontaktira s akreditacijskim tijelima i nadležnim tijelima u trećim
zemljama kako bi nadzor kontrolnih tijela odnosno kontrolnih ustanova
učinila učinkovitijim.
(65)     Potrebno je zadržati
mogućnost pristupa ekoloških proizvoda tržištu Unije kada takvi proizvodi
ne udovoljavaju pravilima Unije o ekološkoj proizvodnji, ali dolaze iz
trećih zemalja čiji su sustavi ekološke proizvodnje i kontrola
priznati kao ekvivalentni onima u Uniji. Međutim, priznavanje
ekvivalentnosti trećih zemalja kako je utvrđeno Uredbom (EZ)
br. 834/2007 trebalo bi se dodjeljivati jedino međunarodnim
sporazumom između Unije i tih trećih zemalja, kojim bi se
ekvivalentnost uzajamno priznala i Uniji.
(66)     Treće zemlje koje su
priznate u svrhu ekvivalentnosti na temelju Uredbe (EZ) br. 834/2007
trebale bi i dalje biti priznate kao takve na temelju ove Uredbe na
određeno razdoblje potrebno da se osigura nesmetani prijelaz na sustav
priznavanja u okviru međunarodnog sporazuma, pod uvjetom da i dalje
osiguravaju da su njihova pravila o ekološkoj proizvodnji i kontrolama
ekvivalentna relevantnim važećim pravilima Unije te da ispunjavaju sve
zahtjeve u pogledu nadzora njihova priznanja od strane Komisije. Taj bi se
nadzor trebao posebno temeljiti na godišnjim izvješćima koja treće
zemlje šalju Komisiji.
(67)     Iskustvo stečeno
primjenom sustava kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova koja su priznata kao
nadležna za provođenje kontrola i izdavanje certifikata u trećim
zemljama u svrhu uvoza proizvoda s ekvivalentnim jamstvima pokazuje da su
pravila koja primjenjuju te ustanove i tijela različita i da bi moglo biti
teško smatrati ih ekvivalentnima odgovarajućim pravilima Unije. Nadalje,
multipliciranje standarda kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova
sprječava provedbu odgovarajućeg nadzora od strane Komisije. Taj
sustav priznavanja ekvivalentnosti treba stoga ukinuti. Međutim, tim
kontrolnim tijelima i kontrolnim ustanovama treba ostaviti dovoljno vremena da
se mogu pripremiti za dobivanje priznanja u svrhu uvoza proizvoda koji
udovoljavaju pravilima Unije.
(68)     Da bi se bilo koji ekološki
proizvod uvezen u Uniju mogao staviti na tržište kao ekološki, u okviru bilo
kojeg uvoznog aranžmana predviđenog ovom Uredbom, trebale bi, kao uvjet,
biti dostupne informacije potrebne za osiguranje sljedivosti proizvoda u
prehrambenom lancu.
(69)     Kako bi se osiguralo pošteno
tržišno natjecanje među subjektima i sljedivost uvezenih proizvoda
namijenjenih stavljanju na tržište u Uniji kao ekoloških odnosno transparentnost
postupka priznavanja i nadzora kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova u okviru
uvoza sukladnih ekoloških proizvoda te kako bi se osiguralo vođenje popisa
trećih zemalja priznatih u svrhu ekvivalentnosti na temelju Uredbe (EZ)
br. 834/2007, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje
određenih akata u pogledu dokumenata namijenjenih carinskim tijelima u
trećim zemljama, posebno certifikata o izvozu ekoloških proizvoda, koji
bi, kad god je to moguće, trebali biti u elektroničkom obliku, dokumenata
potrebnih za uvoz, koji bi, kad god je to moguće, trebali isto tako biti u
elektroničkom obliku, kriterija za priznavanje ili povlačenje
priznanja kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova u okviru uvoza sukladnih
ekoloških proizvoda te u pogledu informacija koje trebaju dostavljati
treće zemlje priznate na temelju te Uredbe i koje su potrebne za nadzor
njihova priznanja te provedbu tog nadzora od strane Komisije,
uključujući pregled na licu mjesta.
(70)     Treba utvrditi odredbu kojom
se osigurava da kretanje ekoloških proizvoda koji su bili podvrgnuti kontroli u
jednoj državi članici i koji su u skladu s ovom Uredbom ne može biti
ograničeno u drugoj državi članici. Kako bi se osigurali pravilno
funkcioniranje jedinstvenog tržišta i trgovina među državama
članicama, Komisiji treba delegirati ovlast za donošenje određenih
akata u svrhu utvrđivanja pravila koja se odnose na slobodno kretanje
ekoloških proizvoda.
(71)     Kako bi se dobile pouzdane
informacije potrebne za provedbu ove Uredbe, države članice svake bi
godine trebale dostavljati Komisiji potrebne informacije. Radi jasnoće i
transparentnosti, države članice trebale bi voditi ažurirane popise
nadležnih tijela, kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova. Države članice
trebale bi obznaniti popise kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova, a Komisija
bi ih trebala objaviti svake godine.
(72)     Potrebno je utvrditi mjere za
osiguranje nesmetanog prijelaza na određene izmjene pravnog okvira koji
uređuje uvoz ekoloških proizvoda u Uniju, kako je uveden ovom Uredbom.
Kako bi se osigurao nesmetani prijelaz sa starog na novi pravni okvir, Komisiji
posebno treba delegirati ovlast za donošenje određenih akata u pogledu
pravila koja se odnose na prijelazna razdoblja koja su započela na temelju
Uredbe (EZ) br. 834/2007, odstupajući od općeg pravila da se
nijedno prethodno razdoblje ne može retroaktivno priznati kao dio prijelaznog
razdoblja.
(73)     Nadalje, treba odrediti datum
isteka priznanja kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova u svrhu
ekvivalentnosti te utvrditi odredbe za rješavanje stanja do isteka njihova
priznanja. Isto tako treba utvrditi odredbe o zahtjevima koje su u svrhu
ekvivalentnosti dostavile treće zemlje na temelju Uredbe (EZ)
br. 834/2007 i koji u trenutku stupanja na snagu ove Uredbe još uvijek nisu
riješeni.
(74)     Kako bi se osiguralo
vođenje popisa kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova priznatih u svrhu
ekvivalentnosti na temelju Uredbe (EZ) br. 834/2007 te olakšalo
ispitivanje zahtjeva za priznavanje u svrhu ekvivalentnosti koje su dostavile
treće zemlje i koji na datum stupanja na snagu ove Uredbe još uvijek nisu
riješeni, Komisiji treba delegirati ovlast za donošenje određenih akata u
pogledu informacija koje trebaju dostaviti ta kontrolna tijela i kontrolne
ustanove i koje su potrebne za nadzor njihova priznanja te u pogledu
provođenja tog nadzora od strane Komisije kao i u pogledu svih pravila
postupanja potrebnih za ispitivanje neriješenih zahtjeva trećih zemalja.
(75)     Kako bi se osigurali
ujednačeni uvjeti za provedbu ove Uredbe, Komisiji bi trebalo dodijeliti
provedbene ovlasti u pogledu tehničkih detalja za uspostavljanje baze
podataka u kojoj će se navoditi sorte za koje je na raspolaganju biljni
reprodukcijski materijal dobiven metodom ekološke proizvodnje, u pogledu odobrenja
ili povlačenja odobrenja proizvoda i tvari koje se smiju upotrebljavati u
ekološkoj proizvodnji općenito, a posebno u proizvodnji prerađene
ekološke hrane, uključujući postupke koje treba slijediti u svrhu
odobrenja te popise tih proizvoda i tvari te, prema potrebi, njihov opis,
zahtjeve u pogledu sastava i uvjete uporabe, u pogledu konkretnih i
praktičnih načina u vezi s prezentiranjem, sastavljanjem i
veličinom oznaka koje se odnose na kodne brojeve kontrolnih tijela i
kontrolnih ustanova te oznaka mjesta uzgoja poljoprivrednih sirovina, dodjeljivanja kodnih brojeva kontrolnim tijelima i
kontrolnim ustanovama te oznake mjesta uzgoja poljoprivrednih sirovina,
u pogledu detalja i specifikacija u vezi sa sadržajem, oblikom i načinom
dostavljanja obavijesti kojima subjekti ili skupine subjekata prijavljuju svoje
aktivnosti nadležnim tijelima te načina objavljivanja pristojbi koje se
mogu naplaćivati za kontrole, u pogledu razmjene informacija između
skupina subjekata i nadležnih tijela, kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova
te između država članica i Komisije, u pogledu priznavanja ili
povlačenja priznanja kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova nadležnih za
provođenje kontrola u trećim zemljama te uspostavljanja popisa tih
kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova te pravila kojima se osigurava primjena
mjera u vezi sa slučajevima nesukladnosti ili sumnje na nesukladnost koji
utječu na cjelovitost uvezenih ekoloških proizvoda, u
pogledu uspostavljanja popisa trećih zemalja priznatih na temelju
članka 33. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 834/2007 i izmjene tog
popisa te pravila kojima se osigurava primjena mjera u
vezi sa slučajevima nesukladnosti ili sumnje na nesukladnost koji
utječu na cjelovitost ekoloških proizvoda uvezenih iz tih zemalja, u
pogledu sustava koji treba koristiti za slanje informacija potrebnih za
provedbu i praćenje ove Uredbe te u pogledu uspostavljanja popisa
kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova priznatih na temelju
članka 33. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 834/2007 i izmjene tog
popisa. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU)
br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća[34].
(76)     Komisija bi trebala biti
ovlaštena donijeti odmah primjenjive provedbene akte kada, u valjano
utemeljenim slučajevima povezanima sa zaštitom od nepoštenih praksi ili praksi
koje nisu u skladu s načelima i pravilima ekološke proizvodnje, zaštitom
povjerenja potrošača ili zaštitom poštenoga tržišnog natjecanja među
subjektima, to zahtijevaju krajnje hitni razlozi kako bi se osigurala primjena
mjera u vezi sa slučajevima nesukladnosti ili sumnje na nesukladnost koji
utječu na cjelovitost uvezenih ekoloških proizvoda koji su pod nadzorom
priznatih kontrolnih tijela ili kontrolnih ustanova.
(77)     Kako bi se osigurao nesmetani
prijelaz s pravila o ekološkom podrijetlu biljnog reprodukcijskog materijala i
životinjama namijenjenima za uzgoj s kako je predviđeno Uredbom (EZ)
br. 834/2007 i izuzeća od pravila proizvodnje donesenih u skladu s
člankom 22. te Uredbe, s jedne strane, na nova pravila proizvodnje  za
biljke i biljne proizvode i životinje kako je predviđeno ovom Uredbom s
druge strane, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih
akata u vezi s odobrenjem izuzeća ako se smatra da su izuzeća
potrebna kako bi se osigurao pristup biljnom reprodukcijskom materijalu i živim
životinjama prikladnima za uzgoj u ekološkoj proizvodnji. Budući da su ovi
akti prijelazne prirode, trebali bi se primjenjivati na ograničeno
vrijeme.
(78)     Komisija bi trebala razmotriti
stanje dostupnosti ekološkog biljnog reprodukcijskog materijala i životinja za
uzgoj te u tu svrhu Europskom parlamentu i Vijeću 2021. podnijeti
izvješće.
(79)     Potrebno je donijeti odredbe
kako bi se omogućilo iscrpljivanje zaliha proizvoda proizvedenih u skladu
s Uredbom (EZ) br. 834/2007 i stavljenih na tržište prije nego što se
Uredba počne primjenjivati.
(80)     Preispitivanjem zakonodavnog
okvira za ekološku proizvodnju i označivanje ekoloških proizvoda pokazalo
se da su za određene potrebe povezane sa službenim kontrolama i drugim
službenim aktivnostima provedenima u skladu s Uredbom  (EU) br. XXX/XXX
(Uredba o službenim kontrolama) potrebne odredbe za bolje rješavanje
slučajeva nesukladnosti.  Osim toga, odredbe Uredbe (EU) br. XXX/XXX
[Uredba o službenim kontrolama] koje se odnose na zadaće i odgovornosti nadležnih
tijela, odobravanje delegiranih tijela i nadzor nad njima, službeno
certificiranje, obveze izvješćivanja i administrativnu pomoć treba
prilagoditi specifičnim potrebama sektora ekološke proizvodnje. Uredbu
(EU) br. XXX/XXX [Uredba o službenim kontrolama] trebalo bi stoga na
odgovarajući način izmijeniti,
(81)     Budući da ciljeve ove
Uredbe, prije svega pošteno tržišno natjecanje i pravilno funkcioniranje
unutarnjeg tržišta ekoloških proizvoda te osiguranje povjerenja potrošača
u te proizvode i u znak Europske unije za ekološku proizvodnju, ne mogu
dostatno ostvariti države članice same, nego ih se, zbog potrebnog
usklađenja pravila o ekološkoj proizvodnji, može bolje ostvariti na razini
Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako
je navedeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s
načelom proporcionalnosti, kako je utvrđeno u tom članku, ova
Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(82)     Primjereno je predvidjeti
datum primjene ove Uredbe kojim bi se subjektima omogućila prilagodba
novim uvedenim zahtjevima.
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Poglavlje I.
Predmet, područje primjene i
definicije
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom uspostavljaju načela
ekološke proizvodnje i utvrđuju pravila ekološke proizvodnje i uporabe
oznaka koje kod označivanja i oglašavanja upućuju na ekološku
proizvodnju.
Članak 2.
Područje
primjene
1.           Ova se Uredba primjenjuje na
poljoprivredne proizvode navedene u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju
Europske unije („Ugovor”) te na određene druge proizvode navedene u
Prilogu I. ovoj Uredbi, u mjeri u kojoj se ti poljoprivredni proizvodi i
ti drugi proizvodi namjeravaju proizvoditi, pripremati, distribuirati,
stavljati na tržište, uvoziti ili izvoziti kao
ekološki.
Proizvodi lova u divljini i ribolova u slobodnim
vodama ne smatraju se ekološkim proizvodima.
2.           Ova se Uredba primjenjuje na
sve subjekte koji u bilo kojoj fazi proizvodnje, pripreme i distribucije
sudjeluju u aktivnostima koje su povezane s proizvodima navedenima u stavku 1.
Priprema hrane u objektima javne prehrane kako su
definirani u članku 2. stavku 2. točki (d) Uredbe (EU)
br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća[35] ne podliježe ovoj
Uredbi.
Države članice smiju primjenjivati nacionalna
pravila ili, ako ona ne postoje, privatne standarde o označivanju i
kontroli proizvoda koji potječu iz objekata javne prehrane
3.           Ova se Uredba primjenjuje ne
dovodeći u pitanje povezano zakonodavstvo Unije u područjima u
područjima sigurnosti prehrambenog lanca, zdravlja i dobrobiti životinja,
zdravlja bilja i biljnoga reproduktivnog materijala, osobito Uredbu (EU)
br. XX/XXX Europskog parlamenta i Vijeća[36] (biljni reproduktivni
materijal) i Uredbu (EU) br. XX/XXXX Europskog parlamenta i Vijeća[37] (zaštitne mjere protiv
biljnih nametnika).
4.           Ova se Uredba primjenjuje ne
dovodeći u pitanje posebne odredbe Unije koje se odnose na
stavljanje proizvoda na tržište, a, posebno
to Uredbu (EU) br. 1308/2013
Europskog parlamenta i Vijeća[38],
te Uredbu (EU) br. 1169/2011.
5.           Radi uvažavanja novih informacija
o proizvodnim metodama ili materijalima ili međunarodnim obvezama,
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36.
kojima se mijenja popis proizvoda naveden u Prilogu I. Za uvrštavanje na
taj popis prihvatljivi su jedino proizvodi koji su usko povezani s
poljoprivrednim proizvodima.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se
sljedeće definicije:
(1)
„ekološka proizvodnja” znači primjena
proizvodnih metoda koje su u skladu s ovom Uredbom u svim fazama proizvodnje,
pripreme i distribucije;
(2)
„ekološki” znači koji potječe iz ekološke
proizvodnje ili je povezan s ekološkom proizvodnjom;
(3)
„poljoprivredna sirovina” znači poljoprivredni
proizvod koji nije bio podvrgnut nikakvom postupu konzerviranja ili prerade;
(4)
„preventivne mjere” znači mjere koje treba
poduzeti kako bi se osigurala kvaliteta tla, spriječile i suzbile
štetočine i korovi te spriječilo onečišćenje proizvodima i
tvarima koje nisu odobrene na temelju ove Uredbe;
(5)
„prijelaz” znači prijelaz s konvencionalnoga
na ekološki uzgoj u određenom razdoblju;
(6)
„subjekt” znači privatna ili pravna osoba koja
je odgovorna osigurati da se u svim fazama proizvodnje, pripreme i distribucije
koje su pod njezinim nadzorom postupa u skladu s ovom Uredbom;
(7)
„skupina subjekata” znači skupina u kojoj je
svaki subjekt poljoprivrednik koji posjeduje gospodarstvo s do pet hektara
korištene poljoprivredne površine i koji se može, uz proizvodnju hrane i hrane
za životinje, baviti i preradom hrane i hrane za životinje;
(8)
„poljoprivrednik” znači fizička ili
pravna osobu ili skupina fizičkih ili pravnih osoba, bez obzira na pravni
status odobren takvoj skupini i njezinim članovima prema nacionalnom
pravu,  koji se bavi poljoprivrednom djelatnošću.
(9)
 „poljoprivrednik” znači poljoprivrednik kako
je definiran u članku 4. stavku 1. točki (a) Uredbe
(EU) br. 1307/2013;
(10)
„biljke” znači biljke kako su definirane u
članku 3. točki 5. Uredbe (EZ) br. 1107/2009;
(11)
„biljna proizvodnja” znači proizvodnja
poljoprivrednih proizvoda, uključujući branje samoniklog bilja u komercijalne
svrhe;
(12)
„biljni proizvodi” znači biljni proizvodi kako
su definirani u članku 3. točki 6. Uredbe (EZ) br. 1107/2009;
(13)
„nametnik” znači nametnik kako je definirano u
članku 1. stavku 1. Uredbe (EU) br. XX/XXXX (zaštitne mjere protiv biljnih
nametnika);
(14)
„sredstva za zaštitu bilja” znači sredstva o
kojima se govori u članku 2. Uredbe (EZ) br. 1107/2009;
(15)
„proizvodnja životinja” znači proizvodnja
domaćih ili udomaćenih kopnenih životinja uključujući
kukce;
(16)
„trijem” znači dodatni, natkriveni, neizolirani,
vanjski dio nastambe za životinje, na čijoj je najduljoj strani
obično postavljena ograda ili mreža, u kojem vladaju vanjski klimatski
uvjeti te ima prirodno i umjetno osvjetljenje i pod prekrivenim steljom;
(17)
„akvakultura” znači akvakultura kako je definirana
u članku 4. stavku 1. točki 25. Uredbe (EZ) br. 1380/2013 Europskog
parlamenta i Vijeća[39];
(18)
„veterinarsko liječenje” znači sva
kurativna ili preventivna liječenja protiv određene bolesti;
(19)
„veterinarsko-medicinski proizvodi” znači
veterinarsko-medicinski proizvodi kako su definirani u članku 1.
točki 2. Direktive 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[40];
(20)
„priprema” znači postupci konzerviranja ili
prerade ekoloških proizvoda, uključujući klanje i rasijecanje kada su
u pitanju proizvodi od životinja, kao i pakiranje, označivanje ili izmjena
oznaka koje se odnose na ekološku proizvodnju;
(21)
„hrana” znači hrana kako je definirana u
članku 2. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i
Vijeća[41];
(22)
„hrana za životinje” znači hrana za životinje
kako je definirana u članku 3. točki 4. Uredbe (EZ)
br. 178/2002;
(23)
„krmiva” znači  krmiva kako je definirano u
članku 3. stavku 2. točki (g) Uredbe (EZ) br. 767/2009 Europskog
parlamenta i Vijeća[42];
(24)
„hrana za životinje proizvedena u prijelaznom
razdoblju” znači hrana za životinje proizvedena u prijelaznom razdoblju,
isključujući onu koja je ubrana/prikupljena u razdoblju od 12 mjeseci
nakon početka prijelaznog razdoblja;
(25)
„stavljanje na tržište” znači stavljanje na
tržište kako je definirano u članku 3. točki 8. Uredbe (EZ)
br. 178/2002;
(26)
„sljedivost” znači sljedivost kako je
definirana u članku 3. točki 15. Uredbe (EZ)
br. 178/2002;
(27)
„faze proizvodnje, pripreme i distribucije”
znači svaka faza od, uključujući, primarne proizvodnje ekološkog
proizvoda do, uključujući, njegova skladištenja, prerade, prijevoza,
prodaje ili isporuke krajnjem potrošaču i, prema potrebi,
označivanja, promidžbe, uvoza, izvoza i podugovornih aktivnosti;
(28)
„okolnosti katastrofe” znači okolnosti nastale
zbog „nepovoljnih klimatskih prilika”, „okolišnog incidenta”, „elementarne
nepogode” ili „katastrofalnog događaja” kako su definirani u
članku 2. stavku 1. točkama (h), (j), (k) i (l) Uredbe
(EU) br. 1305/2013;
(29)
„sastojak” znači sastojak kako je definiran u
članku 2. stavku 2. točki (f) Uredbe (EU) br. 1169/2011;
(30)
„označivanje” znači označivanje kako
je definirano u članku 2. stavku 2. točki (j) Uredbe
(EU) br. 1169/2011;
(31)
„oglašavanje” znači predstavljanje ekoloških
proizvoda javnosti, bilo kojim sredstvom osim oznakom, čija je namjena da
utječe ili je vjerojatno da će utjecati na stavove, vjerovanja i
ponašanje i oblikovati ih u cilju izravnog i neizravnog promicanja prodaje
ekoloških proizvoda;
(32)
„nadležna tijela” znači nadležna tijela kako
su definirana u članku 2. točki 5. Uredbe (EU)
br. XXX/XXXX [Uredba o službenim kontrolama];
(33)
„kontrolno tijelo” znači kontrolno tijelo za
ekološku proizvodnju i označivanje ekoloških proizvoda kako je definirano
u članku 2. točki 39. Uredbe (EU) br. XXX/XXXX [Uredba
o službenim kontrolama];
(34)
„kontrolna ustanova” znači delegirano tijelo
kako je definirano u članku 2. točki 38. Uredbe (EU)
br. XXX/XXXX [Uredba o službenim kontrolama], kao i tijelo koje je
priznala Komisija ili treća zemlja priznata od strane Komisije za
provođenje kontrola u trećim zemljama u svrhu uvoza ekoloških
proizvoda u Uniju;
(35)
„nesukladnost” znači nesukladnost s ovom
Uredbom;
(36)
„genetski modificirani organizam” znači
genetski modificirani organizam kako je definiran u članku 2. točki 2. Direktive
2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća,[43]
koji nije dobiven metodama genetske modifikacije navedenima u Prilogu I.B
toj Direktivi, dalje u tekstu „GMO”;
(37)
„proizveden od GMO-a” znači dobiven u
cijelosti ili djelomično od GMO-a, ali ne sadržava i ne sastoji se od
GMO-a;
(38)
„proizveden s pomoću GMO-a” znači dobiven
s pomoću GMO-a kao posljednjeg živog organizma u procesu proizvodnje, ali
ne sadržava ili se ne sastoji od GMO-a niti je proizveden iz GMO-a;
(39)
 „prehrambeni aditiv” znači prehrambeni aditiv
kako je definiran u članku 3. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br.
1333/2008 Europskog parlamenta i Vijeća[44] ;
(40)
„dodatak hrani za životinje” znači dodatak
hrani za životinje kako je definiran u članku 2. stavku 2.
točki (a) Uredbe (EZ) br. 1831/2003 Europskog parlamenta i
Vijeća[45];
(41)
„ekvivalentnost” znači ostvarivanje istih
ciljeva i načela primjenom pravila koja osiguravaju istu razinu jamstva
sukladnosti;  „pomoćna tvar u preradi” znači pomoćna tvar u
preradi kako je definirana u članku 3. stavku 2.
točki (b) Uredbe (EZ) br. 1333/2008;
(42)
„prehrambeni enzim” znači prehrambeni enzim kako
je definiran u članku 3. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br.
1332/2008 Europskog parlamenta i Vijeća[46];
(43)
„ionizirajuće zračenje” znači
ionizirajuće zračenje kako je definirano u članku 1.
Direktive Vijeća 96/29/Euratom[47];
Poglavlje II.
Načela ekološke proizvodnje
Članak 4.
Opća
načela
Ekološka proizvodnja održiv je sustav
upravljanja u poljoprivredi koji se temelji na sljedećim općim
načelima:
(a)
poštovanju prirodnih sustava i ciklusa te
održavanju i poboljšavanju stanja tla, vode, zraka i bioraznolikosti, zdravlja
biljaka i životinja te njihove međusobne ravnoteže;
(b)
doprinosu visokoj razini bioraznolikosti;
(c)
odgovornom korištenju energije i prirodnih resursa
kao što su voda, tlo, organske tvari i zrak;
(d)
poštovanju visokih standarda dobrobiti životinja i
prije svega zadovoljavanju etoloških potreba životinja ovisno o vrsti kojoj
pripadaju;
(e)
primjerenom osmišljavanju bioloških procesa i
upravljanju biološkim procesima koji se temelje na ekološkim sustavima, uz
iskorištavanje prirodnih resursa u okviru tih sustava, s pomoću metoda
koje:
i.       uključuju uporabu živih organizama
i mehaničkih metoda proizvodnje;
ii.      uključuju uzgoj ratarskih kultura i
stočarsku proizvodnju ili proizvodnju u akvakulturi koja je u skladu s
načelom održivog iskorištavanja ribolovnih resursa;
iii.     isključuju upotrebu GMO-ova i
proizvoda proizvedenih iz GMO-ova ili s pomoću GMO-ova, uz izuzetak
veterinarsko-medicinskih proizvoda;
iv.     se temelje, prema potrebi, na primjeni
preventivnih mjera;
(f)
ograničenom korištenju vanjskih unosa. Ako su
vanjski unosi potrebni ili ako ne postoje odgovarajući postupci i metode
iz točke (a), ti se unosi ograničavaju na:
i.       unose iz ekološke proizvodnje;
ii.      prirodne tvari ili tvari dobivene
prirodnim putem;
iii.     mineralna gnojiva niske topljivosti;
(g)
prilagođavanju proizvodnog procesa, prema
potrebi i u okviru ove Uredbe, uzimajući u obzir sanitarno stanje,
regionalne razlike u ekološkoj ravnoteži, klimu i lokalne uvjete, stupanj
razvoja i specifičnu uzgojnu praksu.
Članak 5.
Posebna
načela koja se primjenjuju na poljoprivredne aktivnosti i akvakulturu
U okviru poljoprivrednih aktivnosti i
akvakulture ekološka se proizvodnja osobito temelji na sljedećim posebnim
načelima:
(a)
održavanju i poboljšavanju života u tlu i prirodne
plodnosti tla, stabilnosti tla, zadržavanja vode u tlu i biološke raznolikosti
tla koje sprečavaju i suzbijaju gubitak organskih tvari iz tla, sabijanje
i eroziju tla te hranjenje biljaka prvenstveno kroz ekosustav tla;
(b)
što je moguće manjoj uporabi neobnovljivih
resursa i vanjskih unosa;
(c)
recikliranju otpada i nusproizvoda biljnog i
životinjskog podrijetla kao inputa u ratarskoj i stočarskoj proizvodnji;
(d)
održavanju zdravlja bilja preventivnim mjerama, kao
što su biranje odgovarajućih vrsta, sorti ili heterogenih materijala
otpornih na nametnike i bolesti, odgovarajući plodored, mehaničke i
fizikalne metode i zaštita prirodnih neprijatelja štetočina;
(e)
izboru pasmina s obzirom na njihovu sposobnost
prilagodbe lokalnim uvjetima, njihovu vitalnost, otpornost prema bolestima ili
zdravstvenim poteškoćama;  praksi uzgoja stoke koja je prilagođena
lokaciji i povezana je sa zemljom;  primjeni prakse uzgoja životinja koja
poboljšava imunološki sustav i ojačava prirodnu otpornost na bolesti,
posebice omogućivanjem redovitog kretanja životinja i pristupa otvorenim
prostorima i pašnjacima gdje je primjereno;
(f)
održavanju visoke razine dobrobiti životinja uz
poštovanje potreba životinja s obzirom na vrstu kojoj pripadaju;
(g)
hranidbi životinja ekološkom hranom za životinje
koja se sastoji od poljoprivrednih sastojaka iz ekološke proizvodnje i od
prirodnih tvari koje nisu poljoprivrednog podrijetla;
(h)
isključenju genetičkog inženjeringa,
kloniranja, umjetno inducirane poliploidnosti i ionizirajućeg
zračenja iz cijelog ekološkoga prehrambenog lanca;
(i)
održavanju zdravoga vodenog okoliša i kvalitete
okolnih vodenih i kopnenih ekosustava;
(j)
hranidbi vodenih organizama hranom dobivenom
održivim iskorištavanjem ribolovnih resursa u skladu s Uredbom (EU) br.
1380/2013 ili ekološkom hranom za životinje koja se sastoji od sastojaka
poljoprivrednog podrijetla iz ekološke proizvodnje, uključujući
ekološku akvakulturu, i prirodnih tvari koje nisu poljoprivrednog podrijetla.
Članak 6.
Posebna
načela koja se primjenjuju na preradu ekološke hrane i hrane za životinje
Proizvodnja prerađene ekološke hrane
osobito se temelji se na sljedećim posebnim načelima:
(a)
proizvodnji ekološke hrane iz ekoloških sastojaka
poljoprivrednog podrijetla;
(b)
proizvodnji ekološke hrane za životinje iz
sastojaka koji su ekološkog podrijetla;
(c)
ograničenju upotrebe prehrambenih aditiva,
neekoloških sastojaka s pretežno tehnološkom i senzornom funkcijom te
mikronutrijenata i pomoćnih tvari u procesu proizvodnje, tako da se
koriste što manje i samo u slučajevima bitne tehnološke potrebe ili u
posebne prehrambene svrhe;
(d)
ograničenju upotrebe dodataka hrani za
životinje i pomoćnih tvari u procesu proizvodnje tako da se koriste što
manje i samo u slučajevima bitne tehnološke ili zootehničke potrebe
ili u posebne hranidbene svrhe;
(e)
isključivanju tvari i metoda prerade koje bi
mogle dovesti do pogrešnih zaključaka o pravoj prirodi proizvoda;
(f)
pažljivoj preradi hrane ili hrane za životinje, po
mogućnosti uz primjenu bioloških, mehaničkih i fizikalnih metoda.
Poglavlje III.
Pravila proizvodnje
Članak 7.
Opća
pravila proizvodnje
1.           Subjekti moraju poštovati
sljedeća opća pravila proizvodnje:
(a)
cijelim se poljoprivrednim gospodarstvom ili
akvakulturnom djelatnošću upravlja u skladu sa zahtjevima koji se
primjenjuju na ekološku proizvodnju;
(b)
osim ako je drukčije predviđeno u
točki 2.2. dijela IV: i točki 1.3. dijela VI. Priloga II., samo
proizvodi i tvari odobrene u skladu s člankom 19. mogu se upotrebljavati u
ekološkoj poljoprivredi i akvakulturi pod uvjetom da je predmetni proizvod ili
pitanje odobreno za uporabu u poljoprivredi i akvakulturi, u skladu s
relevantnim odredbama zakona Unije i, prema potrebi, u predmetnim državama
članicama, u skladu s nacionalnim odredbama utemeljenima na zakonu Unije;

(c)
zabranjuje se primjena ionizirajućeg
zračenja u obradi ekološke hrane ili hrane za životinje ili sirovina koje
se koriste u ekološkoj hrani ili hrani za životinje;
(d)
subjekti u ekološkoj proizvodnji, osim mikro
poduzeća, uzgajivača ili subjekata koji proizvode morske alge ili
životinje iz akvakulture, obvezni su uspostaviti sustav upravljanja zaštitom
okoliša s ciljem poboljšanja svoje ekološke učinkovitosti.
2.           Kako bi se osigurala ispravna
primjena općih pravila proizvodnje, Komisija je ovlaštena donijeti
delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se propisuju kriteriji koje
mora ispunjavati sustav upravljanja zaštitom okoliša iz stavka 1. točke
(d).  Tim se kriterijima uzimaju u obzir specifičnosti malih i srednjih
poduzeća.
Članak 8.
Prijelaz na
ekološku proizvodnju
1.           Poljoprivrednici i subjekti
koji proizvode morske alge ili životinje u akvakulturi poštuju prijelazno
razdoblje. Tijekom cijeloga prijelaznog razdoblja primjenjuju pravila o
ekološkoj proizvodnji koja su utvrđena u ovoj Uredbi, a posebno posebna
pravila o prijelazu na ekološku proizvodnju koja su navedena u Prilogu II.
2.           Prijelazno razdoblje
započinje najranije kada poljoprivrednik ili subjekt koji proizvodi morske
alge ili životinje u akvakulturi prijavi svoju djelatnosti nadležnim tijelima u
skladu s ovom Uredbom.
2.a Odstupajući od stavka 2., u
slučajevima u kojima je zemljište ostavljeno na ugaru prije obavijesti iz
članka 24. stavka 1. najmanje na razdoblje koje se zahtijeva za prijelaz i
pod uvjetom da su ispunjeni ostali potrebni zahtjevi, za to zemljište na ugaru
nije potrebno prijelazno razdoblje.
3.           Nijedno se prethodno razdoblje
ne može retroaktivno priznati kao dio prijelaznog razdoblja.
4.           Proizvodi proizvedeni tijekom
prijelaznog razdoblja ne smiju se stavljati na tržište kao ekološki.
5.           Odstupajući o
članka 7. stavka 1. točke (a), tijekom prijelaznog
razdoblja poljoprivredno gospodarstvo može biti podijeljeno u jasno odvojene
proizvodne cjeline kojima se u cijelosti ne upravlja u skladu s pravilima
ekološke proizvodnje. Što se tiče stoke, različite vrste
uključene su u ekološku proizvodnju tijekom prijelaznog razdoblja.   Što
se tiče akvakulture, mogu biti uključene iste vrste, pod uvjetom da
između mjesta proizvodnje postoji primjereno odvajanje.  Što se tiče
bilja, različite sorte koje se lako razlikuju uključene su u ekološku
proizvodnju tijekom prijelaznog razdoblja.
6.           Kako bi se osigurala
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke
proizvodnje te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena
donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se dopunjuju
pravila utvrđena u ovom članku ili dopunjuju i mijenjaju pravila iz
Priloga II. koja se donose na prijelaz na ekološku proizvodnju.
Članak 9.
Zabrana
upotrebe GMO-a
1.           GMO-i i proizvodi proizvedeni
od ili s pomoću GMO-a ne smiju se upotrebljavati u hrani ili hrani za
životinje ili kao hrana, hrana za životinje, pomoćne tvari u procesu
proizvodnje, sredstva za zaštitu bilja, gnojiva, poboljšivači tla, biljni
reprodukcijski materijal, mikroorganizmi i životinje u ekološkoj proizvodnji.
2.           Za potrebe stavka 1., u
pogledu GMO-a ili proizvoda proizvedenih od ili s pomoću GMO-a za hranu
ili hranu za životinje, subjekti se mogu osloniti na deklaracije koje se nalaze
na proizvodima ili bilo koji drugi popratni dokument pričvršćen na
proizvod ili priložen u skladu s Direktivom 2001/18/EZ, Uredbom (EZ)
br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća[48]
ili Uredbom (EZ) br. 1830/2003 Europskog parlamenta i Vijeća[49].
3.           Subjekti mogu pretpostavljati
da GMO-i ili proizvodi proizvedeni od GMO-a nisu upotrijebljeni u proizvodnji
kupljene hrane i hrane za životinje kada proizvodi nisu označeni ili uz
njih nije priložen dokument u skladu s uredbama iz stavka 2., osim ako su
dobili druge informacije koje upućuju na to da označivanje predmetnih
proizvoda nije u skladu s tim uredbama.
Članak 10.
Pravila za
biljnu proizvodnju
1.           Subjekti koji proizvode bilje
ili biljne proizvode osobito poštuju posebna pravila proizvodnje navedena u
Prilogu II. dijelu I.
2.           Svaka država članica
osigurava informatizirane baze podataka za popisivanje sorti i heterogenog
materijala, prema Uredbi (EU) br. XX/XXX (Zakon o biljnom reproduktivnom
materijalu) za koje je biljni reproduktivni materijal dobiven metodom ekološke
proizvodnje dostupan na vlastitom području
3.           Kako bi se osigurala
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke
biljne proizvodnje te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena
donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili
dopunjuju posebna pravila za biljnu proizvodnju u pogledu:
(a)
uzgojnih praksi;
(b)
gospodarenja tlom i gnojidbe;
(c)
zdravlja bilja i zaštite od nametnika, bolesti i
korova;
(d)
upravljanja proizvodnjom gljiva i drugih posebnih
biljaka i sustava biljne proizvodnje;
(e)
podrijetla biljnoga reproduktivnog materijala;
(f)
sakupljanja samoniklog bilja.
4.           Komisija donosi provedbene
akte kojima se utvrđuju tehnički detalji za uspostavu baze podataka
iz stavka 2.  Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz
članka 37. stavka 2.
Članak 11.
Pravila za
stočarsku proizvodnju
1.           Subjekti u stočarstvu
osobito poštuju posebna pravila proizvodnje navedena u Prilogu II.
dijelu II.
2.           Kako bi se osigurala
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke
stočarske proizvodnje i prilagodbe tehničkom razvoju, Komisija je
ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se
mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila za stočarsku proizvodnju u
pogledu:
(a)
podrijetla životinja;
(b)
smještaja životinja, uključujući najmanju
veličinu unutarnjih i vanjskih površina te najveći dopušteni broj
životinja po hektaru;
(c)
uzgojnih praksi;
(d)
rasploda;
(e)
hrane za životinje i hranidbe;
(f)
sprječavanja bolesti i veterinarskog
liječenja.
Članak 12.
Pravila za
proizvodnju morskih algi i životinja u akvakulturi
1.           Subjekti koji proizvode
morske alge i životinje u akvakulturi osobito poštuju posebna pravila
proizvodnje navedena u Prilogu II. dijelu III.
2.           Kako bi se osigurala
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke
proizvodnje morskih algi i prilagodbe tehničkom razvoju, Komisija je
ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se
mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila za proizvodnju morskih algi, i to u
pogledu:
(a)
prikladnosti vodenog medija i plana održivog
upravljanja;
(b)
sakupljanja divljih morskih algi;
(c)
uzgoja morskih algi;
(d)
protuobraštajnih mjera i čišćenja
proizvodne opreme i objekata.
3.           Kako bi se osigurala
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu uzgoja
životinja iz ekološke akvakulture te prilagodba tehničkom razvoju,
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36.
kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila proizvodnje za životinje iz
akvakulture, i to u pogledu:
(a)
prikladnosti vodenog medija i plana održivog
upravljanja;
(b)
podrijetla životinja iz akvakulture;
(c)
uzgojne prakse u akvakulturi, uključujući
vodene kavezne sustave, uzgojne sustave, maksimalnu uzgojnu gustoću i,
prema potrebi, minimalnu uzgojnu gustoću;
(d)
uzgajanja;
(e)
upravljanja životinjama u akvakulturi;
(f)
hrane za životinje i hranidbe;
(g)
sprječavanja bolesti i veterinarskog
liječenja.
Članak 13.
Pravila
proizvodnje za prerađenu hranu i hranu za životinje
1.           Subjekti koji proizvode
prerađenu hranu i hranu za životinje osobito poštuju posebna pravila
proizvodnje navedena u Prilogu II. dijelu IV.
2.           Kako bi se osigurala kvaliteta,
sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke proizvodnje
prerađene hrane i hrane za životinje te prilagodba tehničkom razvoju,
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36.
kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila proizvodnje za prerađenu
hranu i hranu za životinje, i to u pogledu:
(a)
postupaka koje treba poštovati;
(b)
preventivnih mjera koje treba poduzimati;
(c)
sastava i uvjeta uporabe prerađene hrane i
hrane za životinje, uključujući proizvode i tvari dopuštene za
uporabu u prerađenoj hrani i hrani za životinje;
(d)
mjera čišćenja;
(e)
stavljanja prerađenih proizvoda na tržište,
uključujući njihovo označivanje i identifikaciju;
(f)
odvajanja ekoloških proizvoda, sastojaka
poljoprivrednog podrijetla i krmiva od neekoloških proizvoda, sastojaka
poljoprivrednog podrijetla i krmiva;
(g)
popisa neekoloških sastojaka poljoprivrednog
podrijetla koji se iznimno mogu upotrebljavati za proizvodnju ekoloških
prerađenih proizvoda;
(h)
izračunavanja postotka sastojaka
poljoprivrednog podrijetla iz članka 21. stavka 3. točke (a)
podtočke ii. i točke (b);
(i)
tehnika koje se primjenjuju u preradi hrane i hrane
za životinje.
Članak 14.
Pravila
proizvodnje za vino
1.           Subjekti koji proizvode
proizvode iz sektora vina osobito poštuju posebna pravila proizvodnje navedena
u Prilogu II. dijelu V.
2.           Kako bi se osigurala
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke
proizvodnje vina te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena
donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili
dopunjuju posebna pravila za proizvodnju vina u pogledu enoloških postupaka i
ograničenja.
Članak 15.
Pravila
proizvodnje za kvasac koji se upotrebljava kao hrana ili hrana za životinje
1.           Subjekti koji proizvode
kvasac koji će se upotrebljavati kao hrana ili hrana za životinje osobito
poštuju posebna pravila proizvodnje navedena u Prilogu II. dijelu VI.
2.           Kako bi se osigurala
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke
proizvodnje kvasca te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena
donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili
dopunjuju posebna pravila za proizvodnju kvasca u pogledu prerade i korištenih
supstrata.
Članak 16.
Pravila
proizvodnje za druge proizvode
Kako bi se uzela u obzir sva buduća
potreba za posebnim pravilima proizvodnje za proizvode koji nisu
obuhvaćeni člancima od 10. do 15. te kako bi se osigurala kvaliteta,
sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke proizvodnje tih
dodatnih drugih proizvoda i prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je
ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se
mijenja ili dopunjuje Prilog II. u pogledu posebnih pravila proizvodnje za te
proizvode.
Članak 17.
Pravila
proizvodnje u izvanrednim slučajevima
Radi omogućivanja nastavka ili ponovnog
pokretanja ekološke proizvodnje u slučajevima u kojima nastanu okolnosti
katastrofe te podložno načelima koja su utvrđena u poglavlju II.,
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36.
kojima se utvrđuju kriteriji za određivanje je li neko stanje
katastrofa i propisuju posebna pravila za postupanje u takvim slučajevima
te pravila o zahtjevima u pogledu praćenja i izvješćivanja.
Članak 18.
Sakupljanje,
pakiranje, prijevoz i skladištenje
1.  Ekološki se proizvodi sakupljaju,
pakiraju, prevoze i skladište u skladu s pravilima koja su navedena u
Prilogu III.
2. Kako bi se osigurala cjelovitost ekološke
proizvodnje i prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti
delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili dopunjuju
posebna pravila navedena u Prilogu III.
Članak 19.
Odobrenje
proizvoda i tvari koji se koriste u ekološkoj proizvodnji
1.           Komisija može odobriti
određene proizvode i tvari za uporabu u ekološkoj proizvodnji i
uključiti ih u ograničene popise, i to za sljedeće svrhe:
(a)
kao sredstva za zaštitu bilja;
(b)
kao gnojiva, poboljšivači tla i hranjive
tvari;
(c)
kao krmiva;
(d)
kao dodaci hrani za životinje i pomoćne tvari
u procesu proizvodnje;
(e)
kao proizvodi za čišćenje i dezinfekciju
ribnjaka, kaveza, spremnika, trkališta, zgrada i uređaja koji se koriste u
proizvodnji životinja;
(f)
kao proizvodi za čišćenje i dezinfekciju
zgrada i uređaja koji se upotrebljavaju u biljnoj proizvodnji,
uključujući skladišta na poljoprivrednom gospodarstvu.
Komisija može odobriti određene proizvode i tvari za uporabu u
proizvodnji ekološke prerađene hrane i uključiti ih u ograničene
popise, i to za sljedeće svrhe:
(a)
kao prehrambeni aditivi, prehrambeni enzimi i
pomoćne tvari u preradi;
(b)
kao pomoćne tvari u procesu proizvodnje kvasca
i proizvoda od kvasca.
2.           Odobrenje proizvoda i tvari
iz stavka 1. prvog podstavka za uporabu u ekološkoj proizvodnji podliježe
načelima utvrđenim u poglavlju II. i sljedećim kriterijima
koji se ocjenjuju kao cjelina:
(a)
njihova je uporaba nužna za održivu proizvodnju i
ključna za uporabu kojoj su namijenjeni;
(b)
svi su proizvodi i tvari biljnog, životinjskog,
mikrobnog ili mineralnog podrijetla, osim u slučaju kada proizvodi ili
tvari iz takvih izvora nisu dostupni u dovoljnim količinama ili nisu
dovoljno kvalitetni ili ako nisu dostupne druge mogućnosti;
(c)
u slučaju proizvoda iz stavka 1. prvog
podstavka točke (a) primjenjuje se sljedeće:
i.        njihova je
upotreba neophodna za kontrolu nametnika za kojeg ne postoje druga biološka,
fizikalna ili uzgojna rješenja, odnosno uzgojni postupci ili učinkoviti
postupci upravljanja;
ii.       ako
proizvodi nisu biljnog, životinjskog, mikrobnog ili mineralnog podrijetla i
nisu u svom prirodnom obliku, mogu se odobriti samo ako uvjeti za njihovu upotrebu
isključuju svaki izravni kontakt s jestivim dijelovima biljke;
(d)
kada je riječ o proizvodima iz stavka 1. prvog
podstavka točke (b), njihova primjena je ključna za postizanje ili
održavanje plodnosti tla ili za ispunjavanje posebnih prehrambenih zahtjeva
biljke, ili za specifične svrhe poboljšanja tla;
(e)
u slučaju proizvoda iz stavka 1. prvog
podstavka točaka (c) i (d) primjenjuje se sljedeće:
i.        potrebni su
za održavanje zdravlja životinja, dobrobiti i vitalnosti životinja te doprinose
primjerenoj prehrani koja ispunjava fiziološke i etološke potrebe predmetnih
vrsta ili bi bez upotrebe takvih tvari bilo nemoguće proizvesti ili
konzervirati hranu za životinje;
ii.       hrana za
životinje mineralnog podrijetla, elementi u tragovima, vitamini ili provitamini
moraju biti prirodnog podrijetla, osim u slučaju kada proizvodi ili tvari
iz takvih izvora nisu dostupni u dovoljnim količinama ili nisu dovoljno
kvalitetni ili ako nisu dostupne druge mogućnosti;
 Odobrenje  proizvoda i tvari iz stavka 1. drugog
podstavka za uporabu u proizvodnji ekološke prerađene hrane podliježe
načelima utvrđenim u poglavlju II. i sljedećim kriterijima koji
se ocjenjuju kao cjelina:
(a)
alternativni proizvodi i tvari odobreni u skladu s
ovim člankom nisu raspoloživi;
(b)
bez korištenja tih proizvoda i tvari bilo bi
nemoguće proizvesti ili konzervirati hranu ili ispuniti određene
prehrambene zahtjeve predviđene na temelju zakonodavstva Unije;
(c)
prisutni su u prirodi i prethodno smiju biti
podvrgnuti samo mehaničkim, fizikalnim, biološkim, enzimskim ili mikrobnim
procesima, osim u slučajevima kada proizvoda i tvari iz takvih izvora nema
u dovoljnim količinama ili kvaliteti.
Odobrenje upotrebe kemijski sintetiziranih proizvoda ili tvari strogo
je ograničeno na slučajeve kada bi upotreba vanjskih unosa iz
članka 4. točke (f) dovela do neprihvatljivih posljedica za okoliš.
3.           Kako bi se osigurala
kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke
proizvodnje općenito, a posebno proizvodnje prerađene ekološke hrane,
te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane
akte u skladu s člankom 36. kako bi utvrdila dodatne kriterije za
odobravanje ili povlačenje odobrenja proizvoda i tvari iz stavka 1. za
uporabu u ekološkoj proizvodnji općenito, a posebno u proizvodnji ekološke
prerađene hrane, te druge zahtjeve i uvjete u pogledu korištenja takvih
odobrenih proizvoda i tvari.
4.           Ako država članica
smatra da neki proizvod ili tvar treba dodati na popis ili povući s popisa
odobrenih proizvoda i tvari iz stavka 1. ili da treba izmijeniti uporabne
specifikacije koje se spominju u pravilima proizvodnje, predmetna država
članica osigurava da se Komisiji i državama članicama službeno
pošalje dokumentacija u kojoj su navedeni razlozi za dodavanje na popis, povlačenje
s popisa ili za izmjene.
Države članice objavljuju zahtjeve za izmjenu ili povlačenje.
5.           Komisija donosi provedbene
akte o odobravanju ili povlačenju odobrenja proizvoda i tvari koje se
smiju upotrebljavati u ekološkoj proizvodnji općenito te proizvoda i tvari
koje se smiju upotrebljavati posebno u proizvodnji prerađene ekološke
hrane te o utvrđivanju postupaka koje treba slijediti u svrhu odobrenja i
popisa tih proizvoda i tvari te, prema potrebi, njihova opisa, zahtjeva u
pogledu sastava i uvjeta uporabe.  Ti se provedbeni akti donose u skladu s
postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 2.
Članak 20.
Prisutnost
neodobrenih proizvoda i tvari
1.           Proizvodi u kojima se otkrije
prisutnost proizvoda ili tvari koje nisu odobrene u skladu s člankom 19.
iznad utvrđenih razina, posebno uzimajući u obzir Direktivu
2006/125/EZ, ne stavljaju se na tržište kao ekološki proizvodi.
2.           Kako bi se osigurale
učinkovitost, djelotvornost i transparentnost ekološke proizvodnje i
sustava označivanja, Komisija se ovlašćuje za donošenje delegiranih
akata u skladu s člankom 36. u pogledu posebnih kriterija i uvjeta za
primjenu razina iz stavka 1 i u pogledu određivanja tih razina i njihove
prilagodbe uzevši u obzir tehnički razvoj.
3.           Odstupajući od
članka 211. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1308/2013 i podložno odobrenju
Komisije bez primjene postupka iz članka 37. stavka 2. ili 3. ove Uredbe,
države članice mogu dodijeliti nacionalna plaćanja kako bi se
poljoprivrednicima nadoknadili gubici nastali zbog onečišćenja njihovih
poljoprivrednih proizvoda neodobrenim proizvodima ili tvarima što ih
sprječava da te proizvode stavljaju na tržište kako ekološke pod uvjetom
da su poljoprivrednici poduzeli sve prikladne mjere za sprječavanje rizika
od takvog onečišćenja. Države članice mogu koristiti i instrumente
Zajedničke poljoprivredne politike kako bi se u cijelosti ili
djelomično pokrili takvi gubici.
Poglavlje IV.
Označivanje
Članak 21.
Upotreba
izraza koji se odnose na ekološku proizvodnju
1.           Za potrebe ove Uredbe smatra
se da je proizvod označen izrazom koji upućuje na ekološku
proizvodnju ako su na deklaraciji, u promidžbenim materijalima ili
komercijalnim ispravama taj proizvod, njegovi sastojci ili sirovine za hranu za
životinje opisani riječima iz kojih kupac može vidjeti da su taj proizvod,
njegovi sastojci ili sirovine dobiveni u skladu s ovom Uredbom. Konkretno,
izrazi navedeni u Prilogu IV., njihove izvedenice ili skraćenice kao
što su „bio” i „eko”, same ili u kombinaciji, mogu se upotrebljavati unutar
cijele Unije na bilo kojem jeziku koji je naveden u tom Prilogu za
označivanje i oglašavanje proizvoda koji su u skladu s ovom Uredbom.
2.           Za proizvode iz članka
2. stavka 1. izrazi iz stavka 1. ovog članka ne smiju se upotrebljavati
nigdje u Uniji ni na jednom jeziku navedenom u Prilogu IV. u komercijalnim
ispravama i u označivanju i oglašavanju proizvoda koji nisu u skladu s
ovom Uredbom.
Osim toga, ne smiju se upotrebljavati nikakvi izrazi,
uključujući izraze u okviru zaštitnog znaka, i načini
označivanja ili oglašavanja koji bi mogli obmanuti potrošača ili
korisnika sugerirajući da su proizvod ili njegovi sastojci u skladu s ovom
Uredbom.
3.           Što se tiče
prerađene hrane, izrazi iz stavka 1. smiju se upotrebljavati:
(a)
u prodajnim nazivima, pod uvjetom:
i.        da je prerađena hrana u skladu s
pravilima proizvodnje iz Priloga II. dijela IV.;
ii.       da je najmanje 95 % masenog udjela
sastojaka poljoprivrednog podrijetla ekološko;
(b)
samo u popisu sastojaka, ako je manje od 95 %
sastojaka poljoprivrednog podrijetla ekološko i pod uvjetom da su ti sastojci u
skladu s pravilima proizvodnje koja su utvrđena u ovoj Uredbi.
U popisu sastojaka iz prvog podstavka točke (b) navodi se
koji su sastojci ekološki. Upućivanja na ekološku proizvodnju smiju se
navesti samo u vezi s ekološkim sastojcima. Na popisu sastojaka navodi se
ukupan postotak ekoloških sastojaka u odnosu na ukupnu količinu sastojaka
poljoprivrednog podrijetla.
Izrazi iz stavka 1. i postotak prvog podstavka točke (b)
ovog članka otiskuju se istom bojom i znakovima jednake veličine i
tipa kao i drugi navodi na popisu sastojaka.
4.           Kako bi se osigurala
jasnoća za potrošače te im se pružile primjerene informacije,
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. radi
prilagođavanja popisa izraza iz Priloga IV. uzimajući u obzir
lingvistička kretanja u državama članicama te utvrđivanja
posebnih zahtjeva u pogledu označivanja i sastava koji se primjenjuju na
hranu za životinje i njezine sastojke.
Članak 22.
Obvezni
navodi
1.           U slučajevima u kojim se
upotrebljavaju izrazi iz članka 21. stavka 1.:
(a)
na oznaci treba biti naveden i kodni broj
kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove čijoj kontroli podliježe subjekt
koji je obavio zadnju operaciju u okviru proizvodnje ili pripreme;
(b)
na ambalaži pretpakirane hrane kako je definirana u
članku 2. stavku 2. točki (e) Uredbe (EU)
br. 1169/2011 mora se nalaziti znak Europske unije za ekološku proizvodnju
iz članka 23.
2.           Kada se koristi znak Europske
unije za ekološku proizvodnju, u istom se vidnom polju navodi i mjesto uzgoja
poljoprivrednih sirovina od kojih se proizvod sastoji, u jednom od
sljedećih oblika, prema potrebi:
(a)
„uzgojeno u EU-u” ako je poljoprivredna sirovina
uzgojena u Uniji,
(b)
„uzgojeno
izvan EU-a”’, ako je poljoprivredna sirovina uzgojena
u trećim zemljama;
(c)
„uzgojeno u EU-u/izvan EU-a” ako je dio
poljoprivrednih sirovina uzgojen u Uniji, a dio u trećoj zemlji.
Riječ „uzgojeno” može se prema potrebi zamijeniti riječima
„iz akvakulture”.
Ako su sve poljoprivredne sirovine od kojih se sastoji proizvod
uzgojene u jednoj zemlji, oznake „u EU-u” ili „izvan EU-a” mogu se zamijeniti
ili dopuniti nazivom te zemlje.
Što se tiče oznaka „u EU-u” ili „izvan EU-a”, mali maseni udjeli
sastojaka mogu se zanemariti pod uvjetom da ukupna količina zanemarenih
sastojaka nije veća od 5 % ukupne mase sirovina poljoprivrednog
podrijetla.
Oznake „u EU-u” ili „izvan EU-a” po boji, veličini i tipu slova ne
smiju biti uočljiviji od prodajnog naziva proizvoda.
3.           Oznake iz stavaka 1. i
2. ovog članka te iz članka 23. stavka 3. navode se na
istaknutom mjestu tako da su lako uočljive, jasno čitljive i
neizbrisive.
4.           Kako bi se osigurala
jasnoća za potrošače te im se pružile primjerene informacije,
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36.
kojima se utvrđuju dodatna pravila o označivanju i korištenju oznaka
iz stavka 1. točke (a) i stavka 2. ovog članka te iz članka 23.
stavka 3.
5.           Komisija donosi provedbene
akte o sljedećem:
(a)
konkretnim i praktičnim načinima u vezi s
prezentiranjem, sastavljanjem i veličinom oznaka iz stavka 1.
točke (a) i stavka 2. ovog članka te iz
članka 23. stavka 3.;
(b)
dodjeljivanju kodnih brojeva kontrolnim tijelima i kontrolnim ustanovama;
(c)
oznaci mjesta uzgoja poljoprivrednih sirovina u
skladu sa stavkom 2. ovog članka i člankom 232.
stavkom 3.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz
članka 37. stavka 2.
Članak 23.
Znak Europske
unije za ekološku proizvodnju
1.           Znak Europske unije za
ekološku proizvodnju može se koristiti u označivanju, prezentiranju i
oglašavanju proizvoda koji su u skladu s ovom Uredbom.
2.           Znak Europske unije za
ekološku proizvodnju službena je potvrda u skladu s člancima 85. i
90. Uredbe (EU) br. XXX/XXXX [Uredba o službenim kontrolama].
3.           Uporaba znaka Europske unije
za ekološku proizvodnju nije obvezna za proizvode uvezene iz trećih
zemalja. Osim toga, ako se pri označavanju navodi taj znak, mora se
navesti i oznaka iz članka 22. stavka 2.
4.           Znak Europske unije za
ekološku proizvodnju su skladu je s modelom iz Priloga V. i udovoljava
pravilima koja su navedena u tom Prilogu.
5.           Nacionalni i privatni znakovi
mogu se koristiti u označivanju, prezentiranju i oglašavanju proizvoda
koji su u skladu s ovom Uredbom.
6.           Kako bi se osigurala
jasnoća za potrošače te im se pružile primjerene informacije,
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36.
kojima se mijenja znak Europske unije za ekološku proizvodnju i pravila iz
Priloga V. koja se na njega odnose.
Poglavlje V.
Certificiranje ekološke proizvodnje
Članak 24.
Sustav
certificiranja ekološke proizvodnje
1.           Subjekti ili skupine
subjekata koji proizvode, pripremaju ili skladište ekološke proizvode, koji
uvoze takve proizvode iz treće zemlje ili izvoze takve proizvode u
treću zemlju ili koji stavljaju takve proizvode na tržište moraju prije
stavlja proizvoda na tržište kao ekoloških ili prije prijelazna na ekološku
proizvodnju prijaviti svoju aktivnost nadležnim tijelima države članice
ili država članica u kojoj ili u kojima se aktivnost provodi.
2.           Kada subjekti ili skupine
subjekata podugovaraju svoje aktivnosti trećoj strani, subjekti i skupine
subjekata te treća strana s kojom su aktivnosti podugovorene djeluju u
skladu sa stavkom 1.
3.           Subjekti i skupine subjekata
vode evidenciju o različitim aktivnostima kojima se bave u skladu s ovom
Uredbom.
4.           Nadležna tijela vode
ažurirani popis koji sadržava nazive i adrese subjekata i skupina subjekata
koji su prijavili svoje aktivnosti u skladu sa stavkom 1. i taj popis
objavljuju zajedno s informacijama o njihovim ekocertifikatima iz
članka 25. stavka 1. Nadležna tijela poštuju zahtjeve zaštite
osobnih podataka u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća[50].
5.           Države članice
osiguravaju objavljivanje pristojbi koje mogu naplaćivati nadležna tijela,
kontrolna tijela ili kontrolne ustanove u skladu s člankom 76. Uredbe
(EU) br. XX/XXXX (Uredba o službenim kontrolama).
6.           Kako bi se osigurala
učinkovitost, djelotvornost i transparentnost sustava ekološke proizvodnje
i označivanja, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s
člankom 36. u vezi sa zahtjevima u pogledu vođenja evidencija,
zahtjevima u pogledu objavljivanja popisa iz stavka 4. ovog članka te
zahtjevima i postupcima za objavljivanje pristojbi iz stavka 5. ovog
članka te za nadzor koji nadležna tijela provode u vezi s primjenom tih
pristojbi.
7.           Komisija može donijeti
provedbene akte kojima se utvrđuju detalji i specifikacije u pogledu
sadržaja, oblika i načina dostavljanja prijave iz stavka 1. te
način objavljivanja pristojbi iz stavka 5. Ti se provedbeni akti
donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 2.
Članak 25.
Ekocertifikat
1.           Subjekti i skupine subjekata
koji su prijavili svoju aktivnost u skladu s člankom 24. stavkom 1. i
ispunjavaju zahtjeve ove Uredbe imaju pravo na ekocertifikat. Iz
ekocertifikata, koji se kad god je to moguće izdaje u elektroničkom
obliku, u najmanju je ruku vidljiv identitet subjekta ili skupine subjekata,
vrsta ili asortiman proizvoda obuhvaćenih certifikatom te rok važenja.
2.           Ekocertifikat je službena
potvrda u smislu članaka 85. i 86. Uredbe (EU) br. XXX/XXXX
(Uredba o službenim kontrolama).
3.           Subjekti i skupine subjekata
nisu ovlašteni za dobivanje ekoloških certifikata od različitih kontrolnih
tijela ili ustanova za istu skupinu proizvoda, uključujući
slučajeve kada se ti subjekti i grupe subjekata bave različitim
fazama proizvodnje, pripreme i distribucije.
4.           Članovi skupine
subjekata nemaju pravo na pojedinačne ekocertifikate za bilo koju
aktivnost obuhvaćenu certifikatom izdanim skupini.
5.           Subjekti sustavno
provjeravaju ekocertifikate subjekata koji su njihovi dobavljači.
6.            Kako bi se osigurale
učinkovitost, djelotvornost i transparentnost sustava ekološke proizvodnje
i označivanja, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s
člankom 36. u vezi s kriterijima za definiranje skupina proizvoda iz
stavka 3.
Članak 26.
Skupina
subjekata
1.           Svaka skupina subjekata
uspostavlja sustav unutarnjih kontrola. Sustav se sastoji od dokumentiranog
skupa kontrolnih aktivnosti i postupaka u skladu s kojim su imenovana osoba ili
tijelo odgovorni provjeravati za svakog člana skupine ispunjava li
zahtjeve ove Uredbe.
2.           Nedostatci u obliku i
djelovanju sustava unutarnjih kontrola iz stavka 1., osobito neotkrivanje
ili nerješavanje nesukladnosti pojedinačnih članova skupine subjekata
koja utječe na cjelovitost ekoloških proizvoda, mogu imati za posljedicu
povlačenje ekološkog certifikata za cijelu skupinu.
3.           Kako bi se osiguralo da je
certificiranje skupine subjekata učinkovito i djelotvorno, Komisija je
ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. o odgovornostima
pojedinačnih članova skupine subjekata, sastavu i veličini
skupine subjekata, kategorijama proizvoda koje treba proizvoditi skupina
subjekata, uvjetima članstva u skupini subjekata, uspostavljanju i
djelovanju sustava unutarnjih kontrola skupine, uključujući
djelokrug, sadržaj i učestalost kontrola koje treba provoditi.
4.           Komisija može donijeti
provedbene akte o razmjeni informacija između skupina subjekata i
nadležnog ili nadležnih tijela, kontrolnih tijela ili kontrolnih ustanova te
između država članica i Komisije. Ti se provedbeni akti donose u
skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 2.
Poglavlje VI.
Trgovina s trećim zemljama
Članak 27.
Izvoz
ekoloških proizvoda
1.           Proizvod se može izvesti iz
Unije kao ekološki i biti označen znakom Europske unije za ekološku
proizvodnju ako je u skladu s ovom Uredbom.
Međutim, proizvod koji se namjerava izvesti
kao ekološki proizvod u treću zemlju priznatu u skladu s
člankom 31. može biti izvezen u tu treću zemlju ako ispunjava
zahtjeve te treće zemlje da bi mogao biti stavljen na tržište kao ekološki
proizvod u toj trećoj zemlji.
2.           Kako bi se izbjeglo stvaranje
nejednakih uvjeta za subjekte koji izvoze u treće zemlje, Komisija je
ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. o posebnim
pravilima za izvoz ekoloških proizvoda u treću zemlju koja je priznata u
skladu s člankom 31.
3.           Kako bi se osiguralo pošteno
tržišno natjecanje među subjektima, Komisija je ovlaštena donijeti
delegirane akte u skladu s člankom 36. o dokumentima namijenjenima
carinskim tijelima u trećim zemljama, posebno u pogledu izvoznog
ekocertifikata koji se kad god je to moguće izdaje u elektroničkom
obliku i kojim se pruža jamstvo da su ekološki proizvodi koji se izvoze u
skladu s ovom Uredbom.
Članak 28.
Uvoz
ekoloških proizvoda
1.           Proizvod se može uvesti iz
treće zemlje kako bi se unutar Unije stavio na tržište kao ekološki
proizvod ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
proizvod je ekološki proizvod iz
članka 2. stavka 1.;
(b)
proizvod:
i.        udovoljava odredbama poglavlja II.,
III. i IV. i svi su subjekti, uključujući izvoznike u predmetnoj
trećoj zemlji, bili podvrgnuti kontroli od strane kontrolnih tijela ili
kontrolnih ustanova priznatih u skladu s člankom 29.; ili
ii.       dolazi iz treće zemlje koja je
priznata u skladu s:
–
člankom 30.; ili
–
člankom 31.;
(c)
subjekti u trećim zemljama u svakom su
trenutku u stanju dostaviti uvoznicima ili nacionalnim tijelima informacije
koje omogućuju identifikaciju subjekta koji je izvršio posljednju
operaciju u cilju osiguranja sljedivosti ekološkog proizvoda.
2.           Kako bi se osigurala
sljedivost uvezenih proizvoda namijenjenih stavljanju na tržište unutar Unije
kao ekoloških proizvoda, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u
skladu s člankom 36. o dokumentima koji se kad god je to moguće
izdaju u elektroničkom obliku i koji su potrebni za potrebe uvoza.
3.           Poštovanje uvjeta i mjera za
uvoz ekoloških proizvoda u Uniju utvrđuje se na graničnim kontrolnim
točkama u skladu s člankom 45. stavkom 1. Uredbe (EU) br. XXX/XXX
(Uredba o službenim kontrolama). Fizičke provjere iz članka 47.
stavka 3. te Uredbe provode se učestalošću koja zavisi o riziku
nesukladnosti s ovom Uredbom.
Članak 29.
Priznavanje
kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova
1.           Komisija može donijeti
provedbene akte o priznavanju, ili povlačenju priznanja, kontrolnih tijela
i kontrolnih ustanova koji ispunjavaju kriterije navedene u delegiranom aktu
donesenom u skladu sa stavkom 7. i koji su nadležni za obavljanje kontrola u
trećim zemljama, te o utvrđivanju popisa tih kontrolnih tijela i
kontrolnih ustanova.  Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom
ispitivanja iz članka 37. stavka 2.
2.           Kontrolna se tijela
akreditiraju prema relevantnoj usklađenoj normi za „Ocjenjivanje
sukladnosti – zahtjevi za tijela koja provode certifikaciju proizvoda, procesa
i usluga”, čija je referenca izdana u Službenom listu Europske unije.

3.           Akreditaciju iz
stavka 2. može dodijeliti samo:
(a)
nacionalno akreditacijsko tijelo u Uniji u skladu s Uredbom (EZ) br. 765/2008 Europskog
parlamenta i Vijeća[51];
ili
(b)
akreditacijsko tijelo izvan Unije koje je potpisnik
višestranog sporazuma o priznavanju pod okriljem Međunarodnoga
akreditacijskog foruma.
4.           Pri razmatranju zahtjeva za
priznavanje Komisija od kontrolnog tijela ili kontrolne ustanove zahtijeva da
joj dostave sve potrebne informacije.
Priznata kontrolna tijela ili kontrolne ustanove
dostavljaju potvrdu koju izdaje akreditacijsko tijelo ili izvješće o
procjeni koje izdaje nadležno tijelo te prema potrebi, izvješća o redovnom
ocjenjivanju na licu mjesta, nadzoru i višegodišnjoj ponovnoj procjeni njihovih
aktivnosti.
5.           Na temelju informacija iz
stavka 4. Komisija osigurava odgovarajući nadzor priznatih kontrolnih
tijela i kontrolnih ustanova redovitim preispitivanjem njihova priznavanja.  Za
potrebe tog nadzora Komisija može zatražiti dodatne informacije od
akreditacijskih tijela ili prema potrebi od nadležnih tijela.
6.           Vrsta nadzora određuje
se na temelju procjene rizika od nesukladnosti.
7.           Kako bi se osigurala transparentnost
postupaka priznavanja i nadzora, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte
u skladu s člankom 36. o kriterijima koje treba primjenjivati na
priznavanje ili povlačenje priznanja kontrolnih tijela i kontrolnih
ustanova iz stavka 1.,  kao i u pogledu
provođenja tog nadzora od strane Komisije, uključujući preglede
na licu mjesta.
8.           Komisija može donijeti
provedbene akte kako bi osigurala primjenu mjera u vezi sa slučajevima
nesukladnosti koja utječe na cjelovitost ekoloških proizvoda uvezenih u okviru
priznanja predviđenog ovim člankom ili u slučaju sumnje na takve
slučajeve. Te mjere osobito mogu uključivati provjeru cjelovitosti
ekoloških proizvoda prije njihova stavljanja na tržište u Uniji i, prema
potrebi, suspenziju odobrenja za stavljanje takvih proizvoda na tržište u Uniji
kao ekoloških. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz
članka 37. stavka 2.
9.           Kada to zahtijevaju valjano
opravdani i krajnje hitni razlozi povezani sa zaštitom od nepoštenih praksi ili
praksi koje nisu u skladu s načelima i pravilima ekološke proizvodnje,
zaštitom povjerenja potrošača ili zaštitom poštenoga tržišnog natjecanja
među subjektima, Komisija donosi odmah primjenjive provedbene akte u
skladu s postupkom iz članka 37. stavka 3. kako bi poduzela
mjere iz stavka 8. ovog članka ili donijela odluku o povlačenju
priznanja kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova iz stavka 1. ovog
članka.
Članak 30.
Ekvivalentnost
na temelju trgovinskog sporazuma
Priznata treća zemlja iz
članka 28. stavka 1. točke (b) podtočke ii.
prve alineje treća je zemlja kojoj je u okviru trgovinskog sporazuma Unija
priznala da ima sustav proizvodnje koji ispunjuju jednake ciljeve i načela
primjenom pravila proizvodnje kojima se osigurava jednako jamstvo sukladnosti
onome u Uniji.
Članak 31.
Ekvivalentnost
na temelju Uredbe (EZ) br. 834/2007
1.           Priznata treća zemlja iz
članka 28. stavka 1. točke (b) podtočke ii. druge
alineje treća je zemlja koja je priznata za potrebe ekvivalentnosti na
temelju članka 33. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 834/2007,
uključujući one koje su priznate na temelju prijelazne mjere
utvrđene člankom 40.
Priznavanje trećih zemalja iz prvog podstavka
ističe [umetnut će se datum koji odgovara onom od pet godina nakon
datuma primjene Uredbe].
2.           Na temelju godišnjih
izvješća koje do 31. ožujka svake godine treće zemlje iz
stavka 1. trebaju dostaviti Komisiji u vezi s provedbom i izvršavanjem
mjera kontrole koje su uspostavile, Komisija uz pomoć država članica
osigurava primjeren nadzor priznatih trećih zemlja redovitim
preispitivanjem njihova priznanja. Vrsta nadzora određuje se na temelju
procjene rizika od nesukladnosti.
3.           Kontrolna tijela koja provode
kontrole u trećim zemljama iz stavka 1. akreditiraju se prema relevantnoj
usklađenoj normi za „Ocjenjivanje sukladnosti   zahtjevi za tijela koja
provode certifikaciju proizvoda, procesa i usluga”, čija je referenca
izdana u Službenom listu Europske unije. Ako nacionalno akreditacijsko
tijelo u Uniji ne dodijeli akreditaciju u skladu s Uredbom (EZ)
br. 765/2008, jedino akreditacijsko tijelo izvan Unije koje je potpisnik
višestranog sporazuma o priznavanju pod okriljem Međunarodnoga
akreditacijskog foruma može dodijeliti akreditaciju.
4.           Komisija provedbenim aktom
utvrđuje popis trećih zemalja iz stavka 1. te može izmijeniti
taj popis provedbenim aktima. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom
ispitivanja iz članka 37. stavka 2.
5.           Kako bi se osiguralo
upravljanje popisom trećih zemalja iz stavka 4., Komisija je
ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. o
informacijama koje te treće zemlje trebaju dostavljati i koje su potrebne
za nadzor njihova priznanja te provođenje tog nadzora od strane Komisije,
uključujući preglede na licu mjesta
6.           Komisija može donijeti
provedbene akte kako bi osigurala primjenu mjera u vezi sa slučajevima
nesukladnosti koji utječu na cjelovitost ekoloških proizvoda uvezenih iz
trećih zemalja iz ovog članka, ili u slučaju sumnje na takve
slučajeve. Te mjere osobito mogu uključivati provjeru cjelovitosti
ekoloških proizvoda prije njihova stavljanja na tržište u Uniji i, prema
potrebi, suspenziju odobrenja za stavljanje takvih proizvoda na tržište u Uniji
kao ekoloških. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz
članka 37. stavka 2.
Poglavlje VII.
Opće odredbe
Odjeljak 1.
Slobodno kretanje ekoloških proizvoda
Članak 32.
Nezabranjivanje
i neograničavanje stavljanja na tržište ekoloških proizvoda
1.           Nadležna tijela, kontrolna
tijela i kontrolne ustanove ne smiju zbog razloga povezanih s proizvodnjom,
označivanjem ili predstavljanjem proizvoda zabraniti ili ograničiti
stavljanje na tržište ekoloških proizvoda za čiju je kontrolu nadležno
neko drugo nadležno tijelo, kontrolno tijelo ili kontrolna ustanova koja se
nalazi u drugoj državi članici ako su ti proizvodi u skladu s ovom
Uredbom. Posebno se ne smiju provoditi službene kontrole i druge službene
djelatnosti osim onih predviđenih Uredbom (EU) br. XXX/XXX (Uredba o
službenim kontrolama) niti naplaćivati pristojbe za službene kontrole i
druge službene aktivnosti osim onih predviđenih člankom 76. te
Uredbe.
2.           Kako bi se osiguralo pravilno
funkcioniranje jedinstvenog tržišta i trgovina među državama
članicama, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s
člankom 36. u svrhu utvrđivanja pravila koja se odnose na
slobodno kretanje ekoloških proizvoda za potrebe stavka 1. ovog
članka.
Odjeljak 2.
Informiranje i izvješćivanje
Članak 33.
Informacije
koje se odnose na ekološki sektor i trgovinu
1.           Svake godine države
članice dostavljaju Komisiji informacije potrebe za provedbu i
praćenje primjene ove Uredbe.
2.           The Komisija donosi
provedbene akte u pogledu sustava koji treba upotrebljavati za slanje
informacija iz stavka 1., detalja o informacijama koje treba slati i
datuma do kojeg te informacije trebaju biti poslane. Ti se provedbeni akti
donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 2.
Članak 34.
Informacije
koje se odnose na nadležna tijela, kontrolna tijela i kontrolne ustanove
1.           Države članice Države
članice vode redovito ažurirani popis koji sadržava:
(a)
nazive i adrese nadležnih tijela;
(b)
nazive i adrese kontrolnih tijela i kontrolnih
ustanova te njihove kodne brojeve.
Države članice objavljuju popis iz prvog
podstavka točke (b).
2.            Komisija svake godine na
internetu objavljuje popis kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova iz
stavka 1. točke (b).
Članak 35.
Izvješće
Do 31. prosinca 2021. Komisija
predstavlja izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o dostupnosti
ekološkoga biljnog reproduktivnog materijala i životinja u svrhu uzgoja.
Poglavlje VIII.
Postupovne, prijelazne i završne odredbe
Odjeljak 1.
Postupovne odredbe
Članak 36.
Izvršavanje
delegiranja
1.           Ovlasti
za donošenje delegiranih akata dodjeljuju se Komisiji u skladu s uvjetima
utvrđenima u ovom članku.
2.           Europski parlament ili
Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz [……….]. Odlukom o opozivu prekida se
delegiranje ovlasti koje je u
njoj navedeno. Opoziv počinje proizvoditi učinke na
dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije
ili na kasniji datum koji naveden u toj odluci. Ona ne utječe na
valjanost   delegiranih akata
koji su već na snazi.
3.           Čim donese delegirani
akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
4.           Delegirani akt donesen na
temelju […..] stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće ne
ulože nikakav prigovor u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom
parlamentu i Vijeću ili ako su, prije isteka
tog roka, Europski parlament i
Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore.
Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu
Europskog parlamenta ili  Vijeća.
Članak 37.
Postupak
Odbora
1.            Komisiji pomaže „Odbor za ekološku proizvodnju”. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU)
br. 182/2011.
2.           Kodupućivanja
na ovaj stavak primjenjujese članak 5. Uredbe (EU) br.182/2011.
3.           Kod upućivanja na ovaj
stavak primjenjujese članak 8. Uredbe (EU) br.182/2011.
Odjeljak 2.
Stavljanje izvan snage, izmjene te
prijelazne i završne odredbe
Članak 38.
Stavljanje
izvan snage
Uredba (EU) br. 834/2007 stavlja se izvan
snage.
Međutim, Uredba (EZ) br. 834/2007 i
dalje se primjenjuje u svrhu dovršavanja ispitivanja zahtjeva iz trećih
zemalja koji nisu riješeni, kako je predviđeno člankom 42. ove
Uredbe
Članak 39.
Prijelazne
mjere koje se odnose na prijelaz na ekološku poljoprivrednu proizvodnju
Kako bi se osigurao nesmetan prijelaz sa
starog na novi pravni okvir, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u
skladu s člankom 36. o pravilima koja predviđaju odstupanje od
članka 8. stavka 3. u pogledu prijelaznih razdoblja za
poljoprivrednike koja su započela prijelaz na ekološku proizvodnju prije
stupanja na snagu ove Uredbe.
Članak 40.
Prijelazne
mjere koje se odnose na podrijetlo biljnog reprodukcijskog materijala,
životinja za uzgoj i mlađi životinja akvakulture
Kako bi se osigurao nesmetani prijelaz
između pravila o ekološkom podrijetlu biljnoga reprodukcijskog materijala
predviđenih člankom 12. stavkom 1. točkom i. Uredbe br. 834/2007
i o životinjama za uzgoj kako je predviđeno člankom 14. stavkom 1.
točkom (a) podtočkom ii. te Uredbe i o mlađi životinja
akvakulture kako je predviđeno člankom 15. stavkom 1. točkom (a)
podtočkom ii. te Uredbe i iznimke od pravila proizvodnje donesenih u
skladu s člankom 22. Uredbe (EZ) br. 834/2007 te novih pravila proizvodnje
za biljke i biljne proizvode i stoku te morske alge i životinje akvakulture kako
je predviđeno člankom 10. stavkom 1. i člankom 11. stavkom 1.
ove Uredbe, Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s
člankom 36. kojima se utvrđuju iznimke za slučajeve u kojima se
odobravanje iznimke smatra neophodnim kako bi se osigurao pristup biljnom
reproduktivnom materijalu i živim životinjama za uzgoj te mlađi životinja
akvakulture koje se mogu koristiti za ekološku proizvodnju. Delegirani akti
doneseni prema ovom članku prestaju se primjenjivati 31. prosinca
2021.
Članak 41.
Prijelazne mjere koje se odnose
na kontrolna tijela i kontrolne ustanove priznate na temelju članka 33.
stavka 3. Uredbe (EZ) br. 834/2007
1.           Priznanje kontrolnih tijela i
kontrolnih ustanova priznatih na temelju članka 33. stavka 3.
Uredbe (EZ) br. 834/2007 istječe najkasnije [31. prosinca
2018.].
2.           Komisija provedbenim aktom
utvrđuje popis kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova priznatih na
temelju članka 33. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 834/2007 te može
izmijeniti taj popis provedbenim aktima. Ti se provedbeni akti donose u skladu
s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 2.
3.           Kako bi se osiguralo
upravljanje popisom kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova iz stavka 2.,
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36.
o informacijama koje ta kontrolna tijela i kontrolne ustanove trebaju
dostavljati i koje su potrebne za nadzor njihova priznanja od strane Komisije te
za provođenje tog nadzora od strane Komisije, uključujući
preglede na licu mjesta.
Članak 42.
Prijelazne
mjere koje se odnose na zahtjeve koje su treće zemlje dostavile na temelju
članka 33. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 834/2007
1.           Komisija dovršava ispitivanje
zahtjeva koje su treće zemlje dostavile na temelju članka 33.
stavka 2. Uredbe (EZ) br. 834/2007, a koji na dan stupanja na snagu
ove Uredbe još uvijek nisu riješeni. Uredba (EZ) br. 834/2007 primjenjuje
se na ispitivanje takvih primjena.
2.           Kako bi se lakše dovršilo
ispitivanje zahtjeva iz stavka 1., Komisija je ovlaštena donijeti
delegirane akte u skladu s člankom 36. o postupovnim pravilima
potrebnima za ispitivanje i o informacijama koje trebaju dostaviti treće
zemlje.
Članak 43.
Prijelazne
mjere za zalihe ekoloških proizvoda proizvedene u skladu s Uredbom (EZ)
br. 834/2007
Proizvodi proizvedeni u skladu s Uredbom (EZ)
br. 834/2007 i stavljeni na tržište prije 1. srpnja 2017. i dalje se mogu
stavljati na tržište nakon tog datuma do isteka zaliha.
Članak 44.
Izmjene
Uredbe (EU) br. […][o službenim kontrolama]
Uredba (EU)
br. XXX/XXX [Uredba o službenim kontrolama] mijenja se kako slijedi:
1.           U članku 2.,
točke 38. i 39. zamjenjuju se sljedećim:
„38. „delegirano tijelo” znači treća
strana kojoj su nadležna tijela dodijelila posebne zadatke službenog nadzora
ili druge službene aktivnosti;
39. „kontrolno tijelo za ekološku proizvodnju i
označivanje ekoloških proizvoda” znači javna administrativna
organizacija države članice kojoj su nadležna tijela dodijelila, djelomično
ili u potpunosti, svoje ovlasti u pogledu primjene zakonodavstva Unije u
području iz članka 1. stavka 2. točke (j),
uključujući, prema potrebi, odgovarajuće tijelo treće
zemlje ili koje djeluje u trećoj zemlji;”;
2.           Članak 3. mijenja
se kako slijedi:
(a) Stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Nadležna tijela koja su odgovorna za
provjeravanje sukladnosti s pravilima iz članka 1. stavka 2. točke
(j) mogu prenijeti posebne zadatke službenog nadzora na jedno ili više
kontrolnih tijela za ekološku proizvodnju i označivanje ekoloških
proizvoda. U takvim slučajevima svakom od njih dodjeljuju šifru.”;
(b)     U stavku 4. točka (c)
zamjenjuje se sljedećim:
„(c) kontrolna tijela za ekološku proizvodnju i
označivanje ekoloških proizvoda iz stavka 3.;”;
3.           Članak 23.
zamjenjuje se sljedećim:
„Članak
23.
Posebna pravila o službenim kontrolama i
postupcima nadležnih tijela u vezi s ekološkim proizvodima i zaštićenim
oznakama izvornosti, zaštićenim oznakama zemljopisnog podrijetla i
garantirano tradicionalnim specijalitetima
1. U vezi s pravilima iz članka 1.
stavka 2. točke (j) nadležna tijela:
(a) u slučaju nesukladnosti koja utječe
na cjelovitost ekoloških proizvoda u bilo kojoj fazi proizvodnje, pripreme i
distribucije, i izvoza posebno zbog uporabe zabranjenih ili neodobrenih tvari i
tehnika ili zbog miješanja s neekološkim proizvodima, osiguravaju da se pri
označivanju i oglašavanju cijele predmetne pošiljke ili proizvodne serije
na nikakav način ne upućuje na ekološku proizvodnju;
b) u slučaju ponovljene ili nastavljene
nesukladnosti osiguravaju da je predmetnim subjektima ili skupini subjekata,
kako je definirano u članku 3. točkama 6. i 7. Uredbe (EU)
br. [ekološka proizvodnja] Europskog parlamenta i Vijeća *, uz mjere
iz točke (a) ovog stavka, zabranjeno stavljanje na tržište proizvoda
koji upućuju na ekološku proizvodnju te da im se prema potrebi suspendira
ili povuče ekološki certifikat.
2. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte
u skladu s člankom 139. u vezi s pravilima za provođenje
službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti za provjeravanje sukladnosti s
pravilima iz članka 1. stavka 2. točaka (j) i (k) te
mjerama koje trebaju poduzeti nadležna tijela nakon takvih službenih kontrola i
drugih službenih aktivnosti.
3. U vezi s pravilima iz članka 1.
stavka 2. točke (j), delegiranim aktima iz stavka 2. ovog
članka utvrđuju se pravila o:
(a) posebnim odgovornostima i zadacima nadležnih
tijela uz one koji su predviđeni člancima 4., 8. i 9.,
člankom 10. stavkom 1., člankom 11. do 13.,
člankom 34. stavcima 1. i 2. te člankom 36. i uz
članke 25., 26., 28., 29., 30. i 32. za odobravanje i nadzor
delegiranih tijela te uz članke 85. do 90. u vezi sa službenim
certificiranjem;
(b) dodatnim zahtjevima uz one iz
članka 8. stavka 1. za procjenu rizika te za određivanje
učestalosti službenih kontrola i, prema potrebi, uzorkovanja,
uzimajući u obzir rizik pojave nesukladnosti;
(c) učestalosti službenih kontrola subjekata
te slučajevima i uvjetima u kojima se određeni subjekti izuzimaju iz
određenih službenih kontrola;
(d) dodatnim metodama i tehnikama službenih
kontrola uz one iz članka 13. i članka 33. stavaka 1.
do 5. te posebnim zahtjevima za provođenje službenih kontrola kojim
se osigurava sljedivost ekoloških proizvoda u svim fazama proizvodnje, pripreme
i distribucije te jamči sukladnost s pravilima iz članka 1.
stavka 2. točke (j);
(e) dodatnim radnjama i mjerama uz one
predviđene člankom 134. stavcima 2. i 3. u slučaju
sumnje na nesukladnost, dodatnim kriterijima uz one navedene u
članku 135. stavku 1. drugom podstavku te dodatnim kriterijima i
mjerama uz one predviđene člankom 135. stavkom 2. i
stavkom 1. ovog članka u slučaju pojave nesukladnosti;
(f) dodatnim zahtjevima uz one iz
članka 4. stavka 1. točke (f) u vezi s objektima i
opremom koja je potrebna za provođenje službenih kontrola te posebnim i
dodatnim uvjetima i obvezama uz one iz članaka 25., 26., 28. i 29. te
članaka od 30. do 32. za delegiranje zadataka službenih kontrola i drugih
službenih aktivnosti delegiranim tijelima;
(g) dodatnim obvezama u vezi s izvješćivanjem
uz one iz članaka 12., 28. i 31. za nadležna tijela, kontrolna tijela i
delegirana tijela odgovorna za službene kontrole i druge službene aktivnosti;
(h) posebnim kriterijima i uvjetima za aktiviranje
i funkcioniranje mehanizama upravne pomoći predviđenih u glavi IV.,
uključujući razmjenu informacija o primjerima nesukladnosti ili
mogućim nesukladnostima između nadležnih tijela, kontrolnih tijela i
delegiranih tijela;
4. U vezi s pravilima iz članka 1.
stavka 2. točke (k), delegiranim aktima iz stavka 3. ovog
članka utvrđuju se pravila o:
(a) dodatnim zahtjevima, metodama i tehnikama uz
one iz članaka 11. i 13. za provođenje službenih kontrola kako
bi se provjerila sukladnost sa specifikacijama proizvoda i zahtjevima u pogledu
označivanja;
(b) dodatnim metodama i tehnikama uz one iz
članka 13. za provođenje službenih kontrola kojima se osigurava
sljedivost proizvoda iz područja primjene pravila iz članka 1.
stavka 2. točke (k) u svim fazama proizvodnje, pripreme i
distribucije te daju jamstva u pogledu sukladnosti s tim pravilima;
(c) posebnim kriterijima i dodatnim sadržajem uz
one utvrđene u članku 108. za pripremu relevantnih dijelova
višegodišnjeg nacionalnog plana nadzora iz članka 107. stavka 1.
te posebnom dodatnom sadržaju izvješća iz članka 112.;
(d) posebnim kriterijima i uvjetima za aktiviranje
mehanizama upravne pomoći iz glave IV.;
(e) posebnim mjerama koje treba poduzeti uz one iz
članka 135. stavka 2. u slučaju nesukladnosti i ozbiljne ili
ponavljajuće nesukladnosti.
5. Prema potrebi, delegirani akti iz
stavaka 3. i 4. odstupaju od odredaba ove Uredbe iz navedenih stavaka.
* SL L …, str. …”
4.           U članku 128., stavak 1.
mijenja se i glasi:
„1. U područjima uređenima
pravilima iz članka 1. stavka 2., isključujući
točke (d), (e), (g), (h) i (j) članka 1. stavka 2.,
Komisija može provedbenim aktima prepoznati da su mjere primijenjene u
trećoj zemlji ili regijama jednake zahtjevima utvrđenima u tim
pravilima, na temelju:
(a) detaljnog ispitivanja informacija i podataka
koje su predmetne treće zemlje dostavile u skladu s člankom 124.
stavkom 1.
(b) prema potrebi, zadovoljavajućeg rezultata
kontrole provedene u skladu s člankom 119. stavkom 1.;
Ti se provedbeni akti donose u skladu s
postupkom ispitivanja iz članka 141. stavka 2.”
5.           U članku 141., stavak 1.
mijenja se i glasi:
„1. Komisiji pomaže Stalni odbor za bilje,
životinje, hranu i hranu za životinje uspostavljenog člankom 58.
stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 178/2002. Navedeni odbor je odbor u smislu
Uredbe (EU) br. 182/2011. Za mjere obuhvaćene područjem iz
članka 1. stavka 2. točke (j) ove Uredbe Komisiji
pomaže Odbor za ekološku proizvodnju uspostavljen člankom 37.
stavkom 1. Uredbe (EU) br. [ekološka proizvodnja].”
Članak 45.
Stupanje na
snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od
dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od
1. srpnja 2017.[52]
Ova je Uredba u cijelosti
obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu,
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[…]                                                                […]
Zakonodavni financijski izvještaj
1.           OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE

              1.1.    Naslov prijedloga/inicijative
              1.2.    Odgovarajuće
područje/područja politike u strukturi ABM/ABB
              1.3.    Vrsta
prijedloga/inicijative
              1.4.    Cilj/ciljevi

              1.5.    Osnova
prijedloga/inicijative
              1.6.    Trajanje
i financijski utjecaj
              1.7.    Predviđena
metoda/metode upravljanja
2.           MJERE UPRAVLJANJA
              2.1.    Pravila
nadzora i izvješćivanja
              2.2.    Sustav
upravljanja i kontrole
              2.3.    Mjere
za sprečavanje prijevare i nepravilnosti
3.           PROCIJENJENI FINANCIJSKI
UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
              3.1.    Naslov/naslovi
višegodišnjeg financijskog okvira i proračunska linija/linije u okviru
rashoda na koje se prijedlog/inicijativa odnosi
              3.2.    Procijenjeni
utjecaj na rashode
              3.2.1. Sažetak procijenjenog utjecaja na rashode
              3.2.2. Procijenjeni
utjecaj na odobrena sredstva za poslovanje
              3.2.3. Procijenjeni
utjecaj na odobrena sredstva administrativne prirode
              3.2.4. Usklađenost
s tekućim višegodišnjim financijskim okvirom
              3.2.5. Sudjelovanje
trećih strana u financiranju
              3.3.    Procijenjeni utjecaj na
prihode
ZAKONODAVNI
FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ
1.           OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE

1.1.        Naslov prijedloga/inicijative

Uredba Europskog parlamenta i Vijeća o
ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda, izmjeni Uredbe
(EU) br. XXX/XXX Europskog parlamenta i Vijeća [Uredba o službenim
kontrolama] i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 834/2007
1.2.        Odgovarajuće
područje/područja politike u strukturi ABM/ABB[53]
1.3.        Vrsta prijedloga/inicijative
¨ Prijedlog/inicijativa odnosi se na novo djelovanje
¨ Prijedlog/inicijativa odnosi se na novo djelovanje nakon
pilot-projekta/pripremnog djelovanja[54]

¨  Prijedlog/inicijativa odnosi se na  produženje
postojećeg djelovanja
X Prijedlog/inicijativa
odnosi se na djelovanje koje je preusmjereno na novo djelovanje
1.4.        Cilj/ciljevi
1.4.1.     Višegodišnji strateški
cilj/ciljevi Komisije na koje se odnosi prijedlog/inicijativa
Prijedlog
je usmjeren na to kako pravila koja se odnose na ekološku proizvodnju pridonose
realizaciji prioriteta politike strategije Europa 2020. za pametan, održiv i
uključiv rast, osobito na  ostvarivanje konkurentnog gospodarstva koje se
temelji na znanju i inovacijama, poticanje gospodarstva visoke zaposlenosti
koje donosi socijalnu i teritorijalnu koheziju te podupire prijelaz na
gospodarstvo s učinkovitim korištenjem resursa i niskim emisijama
ugljika.  Posebni cilj/ciljevi i odgovarajuća aktivnost/aktivnosti u
okviru strukture ABM/ABB
Posebni ciljevi prijedloga su:
-
uklanjanje prepreka razvoju ekološke proizvodnje u Uniji,
-
jamčenje poštenog tržišnog natjecanja poljoprivrednicima i subjektima te
poboljšanje funkcioniranja unutarnjeg tržišta,
-
održavanje ili povećanje povjerenja potrošača u ekološke proizvode.
U
skladu sa Zajedničkim okvirom za praćenje i evaluaciju (CMEF) 2014 –
2020. za Zajedničku poljoprivrednu politiku (ZPP)[55], prijedlogom se
pridonosi općim ciljevima: „Održivo upravljanje prirodnim resursima i
zaštita klime” osiguravanjem javnih dobara (većinom ekoloških) i daljnjim
„ublažavanjem klimatskih promjena i prilagodbom” te „Održiva proizvodnja hrane”
„ispunjavanjem očekivanja potrošača” i „poboljšanjem konkurentnosti
sektora poljoprivrede i povećanjem udjela u prehrambenom lancu” u okviru
prvog stupa ZPP-a.
Uz
to, prijedlog pridonosi općem cilju „održivog upravljanja prirodnim
resursima i zaštite klime”  obnovom, očuvanjem i poboljšanjem ekosustava
(prioritet 4.) u okvir II. stupa ZPP-a.
Prijedlog
je povezan s mjerama koje se financiraju u okviru I. stupa (izravna
plaćanja i tržišta) i II. stupa ZPP-a.
Odgovarajuća
aktivnost u okviru strukture ABB: 05 04 Ruralni razvoj (i 05 02 Interventne
mjere na tržištima poljoprivrednih proizvoda i 05 03 Izravne potpore).
1.4.2.     Očekivani
rezultat/rezultati i utjecaj
Navesti učinke
koje bi prijedlog/inicijativa trebali imati na ciljane korisnike/skupine.
Očekuje se da
će pozitivni tržišni izgledi, koji su rezultat većeg povjerenja
potrošača, podupirati cijene ekoloških proizvoda i privlačiti nove
sudionike.
Očekuje se da
će ukidanje izuzeća od pravila pridonijeti razvoju ekoloških
sirovina, prije svega sjemena,
Jasnija i jednostavnija
pravila proizvodnje učinit će sektor privlačnijim.
Poboljšat će se
pošteno tržišno natjecanje, u prvom redu zahvaljujući većoj usklađenosti,
jednostavnijim i jasnijim pravilima te prijelazu s ekvivalentnosti na
usklađenost kod priznavanja kontrolnih tijela u trećim zemljama.
Povjerenje
potrošača bit će obuhvaćeno usklađenim pravilima
proizvodnje koja će uzeti u obzir rastuće društvene interese
(dobrobit životinja, sustav upravljanja zaštitom okoliša za
prerađivače i trgovce).
Očekuje se da
će pristup utemeljen na riziku poboljšati učinkovitost i
djelotvornost kontrola te zajedno s pouzdanijim uvoznim režimom pridonijeti
sprječavanju prijevara.
Navesti pokazatelje
koji omogućuju praćenje provedbe prijedloga/inicijative.
Glavni pokazatelji rezultata u Zajedničkom okviru za
praćenje i evaluaciju su:
- udio ekološke površine u ukupnoj korištenoj
poljoprivrednoj površini;
-  udio ekološke stoke u ukupnoj stoci.
A glavni pokazatelji učinka su:
- površina zemljišta s ekološkom proizvodnjom (u prijelaznom
razdoblju i u cijelosti prenamijenjena);
- broj certificiranih subjekata u ekološkoj proizvodnji.
Sljedeći dopunski pokazatelji će se isto tako
pratiti u kontekstu ove Uredbe:
- Stoka (broj životinja u ekološkom uzgoju i proizvoda
životinjskog podrijetla);
- Proizvodnja i prerada ratarskih kultura (broj subjekata i
vrijednost/obujam proizvodnje po vrsti gospodarske djelatnosti);
- broj važećih izuzeća i broj ukinutih
izuzeća;
- poznavanje znaka Unije za ekološku proizvodnju i
povjerenje u njega  (istraživanje Eurobarometra).
1.5.        Osnova prijedloga/inicijative

1.5.1.     Zahtjev/zahtjevi koje je
potrebno kratkoročno ili dugoročno ispuniti
Trenutačno
još nije u cijelosti ispunjen sveobuhvatni cilj zakonodavnog okvira, a to je
održivi razvoj ekološke proizvodnje. To dovodi do izgubljenih prilika za
poljoprivrednike i subjekte u Uniji (površina zemljišta pod ekološkom
proizvodnjom u Uniji se u posljednjih 10 godina tek udvostručila, dok se
tržište povećalo četverostruko), rizika od ograničavanja širenja
tržišta ekoloških proizvoda i rizika ograničavanja pozitivnog utjecaja na
okoliš povezanog s ekološkom proizvodnjom.
Glavni
čimbenici su: regulatorne i neregulatorne prepreke razvoju ekološke
proizvodnje u Uniji;  rizik gubljenja povjerenja potrošača, ponajprije
zbog mnogih izuzeća kojima se pravila o ekološkoj proizvodnji razvodnjuju
i zbog prijevara do kojih dolazi zbog nedostataka u sustavu kontrole i uvoznom
režimu;  nepošteno tržišno natjecanje među subjektima u Uniji i
trećim zemljama; te poteškoće u oblikovanju i provedbi zakonskih
odredbi, osobito poteškoće s funkcioniranjem unutarnjeg tržišta zbog
manjkavosti u zakonodavstvu i različitih pristupa provedbi.
1.5.2.     Dodana vrijednost sudjelovanja
EU-a
Trenutačni
prijedlog je ažuriranje postojećeg sustava kvalitete unutar
Zajedničke poljoprivredne politike.
Proizvodnja
i trgovina poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima na unutarnjem tržištu i
osiguranje funkcioniranja unutarnjeg tržišta pitanja su koja spadaju u
nadležnost Unije. U oba slučaja nadležnost se dijeli s državama
članicama.
Sustav
na razini Unije učinkovitiji je od 28 različitih sustava te
omogućuje jaču i dosljedniju trgovinsku politiku naspram trgovinskim
partnerima, ponajprije jačanjem pregovaračke moći Unije.
Znak
Europske unije za ekološku proizvodnju trebao bi obuhvatiti proizvode koji su u
skladu s nizom zajedničkih pravila koja se primjenjuju u cijeloj Uniji.
Područja
u kojima je potrebno daljnje usklađivanje: izuzeća od pravila i
djelovanje za očuvanje integriteta ekološke proizvodnje,
uključujući zajednički pristup rješavanju prisutnosti ostataka
neodobrenih tvari u ekološkim proizvodima.
1.5.3.     Pouke iz prijašnjih
sličnih iskustava
Vanjska
evaluacija zakonodavstva Unije o ekološkoj poljoprivredi završena je 2013.[56]. Posebno je
analizirana prikladnost pravila proizvodnje i pravila o kontrolama, uvozu i
označivanju ekoloških proizvoda. U evaluaciji je zaključeno da je
većina pravila utvrđenih u zakonodavnom okviru za ekološku
proizvodnju općenito prikladna za ostvarivanje njegovih sveobuhvatnih
ciljeva.  Međutim, utvrđen je i niz nedostatka te su predložene
preporuke za poboljšanje.  Tim se preporukama posvetila dužna pažnja u
trenutačnom prijedlogu.
Europski
revizorski sud proveo je reviziju učinkovitosti sustava kontrola za
proizvodnju, preradu, distribuciju i uvoz ekoloških proizvoda kako je
predviđeno Uredbom Vijeća (EZ) br. 834/2007. Rezultati objavljeni
u Posebnom izvješću Europskog revizorskog suda br. 9/2012, pokazali
su da postoji niz nedostataka i dane su preporuke za poboljšanje koje su uzete
u obzir trenutačnim prijedlogom.
1.5.4.     Usklađenost i moguća
sinergija s ostalim odgovarajućim instrumentima
Prijedlog
je usklađen s novim ZPP-om, npr. s novom Uredbom o izravnim
plaćanjima[57],
prema kojoj gospodarstva s ekološkom proizvodnjom kao takva profitiraju od
novih „zelenih” plaćanja, te s novom Uredbom o ruralnom razvoju[58] kojom su
predviđene posebne mjere od koristi za ekološku poljoprivredu i novom
Zajedničkom ribarstvenom politikom.
Prijedlog
je usklađen i s prijedlogom nove Uredbe o službenim kontrolama hrane i
hrane za životinje te s načelima pametnog reguliranja.
1.6.        Trajanje i financijski utjecaj

¨ Prijedlog/inicijativa ograničenog
trajanja
–
¨  prijedlog/inicijativa na snazi od [DD/MM]GGGG do [DD/MM]GGGG
–
¨  financijski utjecaj od GGGG do GGGG
X Prijedlog/inicijativa neograničenog
trajanja
–
provedba s razdobljem osnivanja od GGGG do GGGG,
–
nakon čega slijedi sveobuhvatno djelovanje.
1.7.        Predviđena metoda/metode
upravljanja[59]
Centralizirano izravno upravljanje od strane Komisije
–
X njezinih službi,
uključujući osoblje u delegacijama Unije;
–
¨  izvršnih agencija;
X Podijeljeno upravljanje s državama
članicama
¨ Neizravno upravljanjedelegiranjem zadaća provedbe na:
–
¨ i. trećim zemljama ili tijelima koje su one odredile;
–
¨  međunarodne organizacije i njihove agencije (navesti);
–
¨EIB-u i Europskom investicijskom fondu;
–
¨ tijela iz članaka 208. i 209. Financijske uredbe;
–
¨ v. tijelima javnog prava;
–
¨ tijelima uređenima privatnim pravom koja pružaju javne usluge u
mjeri u kojoj daju odgovarajuća financijska jamstva;
–
¨ tijelima uređenima privatnim pravom države članice kojima je
povjerena provedba javno-privatnog partnerstva i koja daju odgovarajuća
financijska jamstva;
–
¨ osobama kojima je povjerena provedba određenih djelovanja u
ZVSP-u u skladu s glavom V. UEU-a i koje su navedene u odgovarajućem
temeljnom aktu.
–       Ako je naznačeno više metoda upravljanja,
pojedinosti navesti u odjeljku „Napomene”.
Napomene
2.           MJERE UPRAVLJANJA
2.1.        Pravila nadzora i
izvješćivanja
Navesti
učestalost i uvjete.
Države
članice svake godine dostavljaju Komisiji informacije potrebne za provedbu
i praćenje primjene ove Uredbe. Države članice također
dostavljaju Komisiji godišnje informacije o provedenim kontrolama kako bi se
osigurala usklađenost sa zahtjevima o ekološkoj proizvodnji, kao dio
svojih višegodišnjih nacionalnih planova kontrole i godišnjih izvješća iz
Uredbe o službenim kontrolama.
Treće
zemlje koje su priznate kao ekvivalentne, i kontrolna tijela ili kontrolne
ustanove koje su priznate kao sukladne za uvoz ekoloških proizvoda u Uniju
podnose Komisiji godišnja izvješća s potrebnim informacijama za provedbu
zahtjeva u skladu s ovom Uredbom.
2.2.        Sustav upravljanja i kontrole

2.2.1.     Utvrđeni rizik/rizici
Opći
rizici u pogledu pravila u prijedlogu koji se mogu utvrditi odnose se na
učinkovitost prijedloga, a ne na rashode EU-a s obzirom da je riječ o
relativno neznatnim iznosima:
Usklađena
pravila proizvodnje kojima se ukidaju izuzeća, mogu u početnoj fazi,
nekim subjektima stvarati probleme i odvratiti od prijelaza na ekološku
proizvodnju.
Prijelazno
razdoblje za prijelaz s ekvivalentnosti na sustav sukladnosti kod uvoza
ekoloških proizvoda u Uniju ne može osigurati ravnopravne uvjete tržišnog
natjecanja u potpunosti.
To
što će se godišnja fizička kontrola svih subjekata, neovisno o
njihovom profilu rizičnosti, zamijeniti pristupom kontrolama koji se u
potpunosti temelji na riziku neki dionici i/ili kontrolna tijela ili ustanove u
državama članicama mogu smatrati neprikladnim.
Ostali
rizici mogu biti povezani s nedostacima u provedbi: naime pri provedbi od
strane nadležnih tijela i kontrolnih tijela ili kontrolnih ustanova u državama
članicama i trećim zemljama i nadzoru od strane Komisije.
Iskustva
stečena u provedbi Uredbe (EZ) br. 834/2007 – uključujući
rezultate revizija, doprinose dionika u okviru ocjene utjecaja te preporuke
iznesene u vanjskim studijama i vanjskoj evaluaciji primjereno su uzeta u obzir
pri izradi prijedloga kako bi se ublažili navedeni rizici. Posebna pažnja
posvećena je ublažavanju rizika povezanog s mogućim nedostacima u
provedbi nastojanjima da pravila budu jasnija, jednostavnija za primjenu i
kontrolu.
2.2.2.     Informacije o ustroju sustava
unutarnje kontrole
Rashodima
koji proizlaze iz ovog prijedloga izravno će upravljati Komisija u skladu
s načelima utvrđenima u članku 32. Uredbe (EU, Euratom)
br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći
proračun Unije – Financijska uredba.
Kako
je propisano Financijskom uredbom, Generalni direktor za poljoprivredu i
ruralni razvoj uveo je organizacijske strukture i postupke unutarnje kontrole
prikladne za ostvarivanje ciljeva politike i kontrole, a u skladu sa
standardima unutarnje kontrole koje je donijela Komisija i uzimajući u
obzir rizike povezane s predmetnim područjem politike.
2.2.3.     Troškovi i koristi kontrola i
procjena očekivane razine rizika od pogreške
Rashodi
koji proizlaze iz ovog prijedloga neće dovesti do povećanja stope
pogreške za Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR),
uzimajući u obzir razmjerno neznatne iznose.
2.3.        Mjere za sprečavanje
prijevare i nepravilnosti
Navedite
postojeće ili predviđene mjere za sprečavanje i zaštitu od
prijevare.
Komisija
poduzima odgovarajuće mjere kojima osigurava da su, prilikom provedbe
mjera financiranih u okviru ove Uredbe, financijski interesi Unije primjenom
preventivnih mjera zaštićeni od prijevara, korupcije i ostalih nezakonitih
aktivnosti, provođenjem učinkovitih provjera, kao i, ako se
nepravilnosti otkriju, vraćanjem pogrešno isplaćenih iznosa te po
potrebi, učinkovitim, razmjernim i odvraćajućim kaznama, u
skladu s člankom 325. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, s Uredbom
Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 o zaštiti financijskih interesa Europskih
zajednica te glavom IV. Financijske uredbe koja se primjenjuje na opći
proračun Unije.
Komisija
ili njezini predstavnici i Europski revizorski sud ovlašteni su, na temelju
dokumenata i na licu mjesta, za provođenje revizija kod svih ugovaratelja
bespovratnih sredstava, izvođača i podizvođača koji su
primili sredstva Unije. OLAF je ovlašten za provođenje provjera na licu
mjesta i inspekcija gospodarskih subjekata na koje se takvo financiranje
izravno ili neizravno odnosi u skladu s postupcima utvrđenima u Uredbi
Vijeća br. 2185/96 od 11. studenoga 1996. kako bi utvrdili je li
došlo do prijevare. Odluke, sporazumi i ugovori koji su rezultat provedbe
Uredbe izričito ovlašćuju Komisiju, uključujući Europski
ured za borbu protiv prijevara (OLAF), i Revizorski sud da provode takve
revizije, provjere na licu mjesta i inspekcije;
3.           PROCIJENJENI FINANCIJSKI
UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
3.1.        Naslov/naslovi višegodišnjeg financijskog
okvira i proračunska linija/linije u okviru rashoda na koje se
prijedlog/inicijativa odnosi
·      Postojeće proračunske linije
Prema redoslijedu
naslova višegodišnjeg financijskog okvira i proračunskih linija.
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || Proračunska linija || Vrsta  rashoda || Doprinos
 Broj […]Naslov………………………………………...……….] || Dif./nedif. ([60])   || zemalja EFTA-e[61]   || zemalja kandidatkinja[62]   || trećih zemalja || u smislu članka 21. stavka 2. točke (b) Financijske uredbe
 2 || 05 04 60 02 Assistance technique opérationnelle || Dif. || /NE || /NE || NE || NE
3.2.        Procijenjeni utjecaj na
rashode
3.2.1.     Sažetak procijenjenog utjecaja
na rashode
milijuna EUR
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || 2 || Održiv rast: prirodni resursi
 Glavna uprava: AGRI ||   ||   || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || UKUPNO
  Odobrena sredstva za poslovanje ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 05 04  60 02 Assistance technique opérationnelle *   || Preuzete obveze || (1) || 0,800 || 0,230 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 1,710
 Plaćanja || (2) || 0,800 || 0,230 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 1,710
 Odobrena sredstva administrativne prirode koja se financiraju iz omotnice za posebne programe[63] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||     ||     ||
 UKUPNA odobrena sredstva ** za glavnu upravu AGRI || Preuzete obveze || =1+1a +3 || 0,800 || 0,230 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 1,710
 Plaćanja || =2+2a +3 || 0,800 || 0,230 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 1,710
* Trenutačno se kontrola uvoza ekoloških proizvoda odvija putem
TRACES-a što se djelomično financira iz ove linije i ne očekuje se da
će prijedlog povećati potrebe za ovu mjeru. Osim toga, uz već
postojeće alate za uvoz, Uredbom je za svu ekološku proizvodnju stavljenu
na tržište u EU-u predviđen e-certifikat te je stoga potrebno e-certifikat
za uvoz proširiti na proizvode unutar Unije. Za e-certifikat za unutarnju
ekološku proizvodnju u skladu s člankom 23. prijedloga Komisije morat
će se razviti informatički alat u okviru arhitekture Traces-a
procijenjen na 500 000 EUR kako bi se osiguralo da bude operativan od
1.1.2016. Održavanje se procjenjuje na 110 000 EUR godišnje.
 * Nadalje, člankom 10. prijedloga
predviđeno je usklađivanje baze podataka za ekološko sjeme: kako bi
se osigurao razvoj ove odvojene baze podataka za sjeme, tehnička
pomoć Unije procijenjena na 300 000 EUR financirat će se iz ove
linije izvan TRACES-a. Održavanje je
procijenjeno na 120 000 EUR u prvoj godini nakon razvoja i na 60 000 EUR u
narednim godinama.
   ||   ||   || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || Ukupno
   UKUPNA odobrena sredstva za poslovanje || Preuzete obveze || (4) || 0,800 || 0,230 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 1,710
 Plaćanja || (5) || 0,800 || 0,230 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 1,710
  UKUPNA odobrena sredstva administrativne prirode koja se financiraju iz omotnice za posebne programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA  2 višegodišnjeg financijskog okvira || Preuzete obveze || =4+ 6 || 0,800 || 0,230 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 1,710
 Plaćanja || =5+ 6 || 0,800 || 0,230 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 1,710
**  Informatički alati financirat će se kroz tehničku
pomoć za Komisiju u skladu s člankom 58. stavkom 2. Uredbe (EU)
br. XXX/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o potpori ruralnom razvoju
kroz Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) i ukidanju Uredbe
Vijeća (EZ) br. 1698/2005. Ti su iznosi već predviđeni u
višegodišnjem financijskom okviru za razdoblje  2014. – 2020.
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || 5 || Administrativni rashodi
milijuna EUR
   ||   ||   ||  2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || UKUPNO
 Glavna uprava: AGRI ||
  Ljudski potencijali || - || - || - || - || - || - || -
  Ostali administrativni rashodi || 0,127 || 0,127 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,474
 GLAVNA UPRAVA AGRI  UKUPNO || Odobrena sredstva || 0,127 || 0,127 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,474
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA  5 višegodišnjeg financijskog okvira || (Ukupne preuzete obveze = ukupna plaćanja) || 0,127 || 0,127 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,474
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA  5 višegodišnjeg financijskog okvira || (Ukupne preuzete obveze = ukupna plaćanja) || 0,127 || 0,127 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,474
milijuna EUR
   ||   ||   || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || UKUPNO
 UKUPNA odobrena sredstva iz NASLOVA 1 – 5 višegodišnjeg financijskog okvira || Preuzete obveze || 0,927 || 0,357 || 0,225 || 0,225 || 0,225 || 0,225 || 2,184
 Plaćanja || 0,927 || 0,357 || 0,225 || 0,225 || 0,225 || 0,225 || 2,184
3.2.2.     Procijenjeni utjecaj na
odobrena sredstva za poslovanje
–
¨  Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje odobrenih sredstava
za poslovanje
–
¨  Za prijedlog/inicijativu potrebno je korištenje odobrenih sredstava
za poslovanje, kako je objašnjeno u nastavku:
Odobrena sredstva za preuzete obveze u milijunima EUR
 Navesti ciljeve i rezultate ||   ||   || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || UKUPNO
 REALIZACIJE (rezultati) ||
 Vrsta[64]   || Prosječni trošak || Ne || Trošak || Ne || Trošak || Ne || Trošak || Ne || Trošak || Ne || Trošak || Ne || Trošak
 POSEBNI CILJ[65] ||  Kako bi se osigurali uvjeti za održivo upravljanje prirodnim resursima za potporu prijelazu na gospodarstvo s učinkovitim korištenjem resursa i niskim emisijama ugljika. ||
 Rezultat || Površina pod ekološkim uzgojem              (broj hektara) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rezultat || Površina u prijelaznom razdoblju (broj hekatara) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rezultat || Broj certificiranih subjekata u ekološkoj proizvodnji ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rezultat || Broj certificiranih proizvođača u ekološkoj proizvodnji ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 UKUPNI TROŠAK ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.     Procijenjeni utjecaj na
odobrena sredstva administrativne prirode
3.2.3.1.  Sažetak

–
¨  Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje administrativnih
odobrenih sredstava
–
x   Za prijedlog/inicijativu potrebno je korištenje
administrativnih odobrenih sredstava, kako je objašnjeno u nastavku:
milijuna EUR (do tri
decimalna mjesta)
   || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || UKUPNO
 NASLOV  5 višegodišnjeg financijskog okvira ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ljudski potencijali || - || - || - || - || - || - || -
 Ostali administrativni rashodi || 0,127 || 0,127 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,474
 Međuzbroj za NASLOV 5 višegodišnjeg financijskog okvira || 0,127 || 0,127 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,474
 Izvan NASLOVA 5[66] višegodišnjeg financijskog okvira   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ljudski potencijali ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ostali administrativni  rashodi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Međuzbroj  izvan NASLOVA 5 višegodišnjeg financijskog okvira || 0,127 || 0,127 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,474
 UKUPNO || 0,127 || 0,127 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,055 || 0,474
Potrebna
administrativna odobrena sredstva pokrit će se odobrenim sredstvima glavne
uprave koja su već dodijeljena za upravljanje djelovanjem i/ili su
preraspoređena unutar glavne uprave te, po potrebi, bilo kojim dodatnim
sredstvima koja se mogu dodijeliti nadležnoj glavnoj upravi u okviru godišnjeg
postupka dodjele sredstava uzimajući u obzir proračunska
ograničenja.
3.2.3.2.   Procijenjene potrebe u
pogledu ljudskih potencijala
–
¨  Za prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje ljudskih
potencijala.
–
X  Za prijedlog/inicijativu potrebno je korištenje
ljudskih potencijala, kako je objašnjeno u nastavku:
Procjenu navesti u cijelom iznosu
   || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020.
 XX 01 01 01 (sjedišta i predstavnici Komisije) || 18 || 18 || 18 || 18 || 18 || 18
 XX 01 01 02 (delegacije) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (neizravna istraživanja) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (izravna istraživanja) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 01 (UO, UsO, UNS iz „opće omotnice”) || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3
 XX 01 02 02 (UO, UsO, MSD, LO i UNS u delegacijama) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy   || - u sjedištima   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -  u delegacijama ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (UO, UsO, UNS – neizravna istraživanja) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (UO, UNS, UsO – izravna istraživanja) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ostale proračunske linije (navesti) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 UKUPNO (*) || 21 || 21 || 21 || 21 || 21 || 21
XX se odnosi na
odgovarajuće područje politike ili glavu proračuna.
Potrebe za ljudskim
potencijalima ispunit će se angažiranjem osoblja glavne uprave kojemu je
već povjereno upravljanje djelovanjem i/ili koje je preraspoređeno
unutar glavne uprave te, po potrebi, iz bilo kojih dodatnih sredstava koja se
mogu dodijeliti nadležnoj glavnoj upravi u okviru godišnjeg postupka dodjele
sredstava uzimajući u obzir proračunska ograničenja.
Opis zadaća:
 Dužnosnici i privremeno osoblje || Razvoj politike Provedba politike Planiranje, programiranje, praćenje i nadzor Odnosi s državama članicama i dionicima Pregovaranje i zastupanje Komisije, s trećim zemljama Odnosi s drugim institucijama i tijelima Unije
 Vanjsko osoblje || Pomoć u provedbi politike i praćenju te kontaktiranje s državama članicama i dionicima
3.2.4.     Usklađenost s
postojećim višegodišnjim financijskim okvirom
–
X  Prijedlog/inicijativa
u skladu je s postojećim višegodišnjim financijskim okvirom.
–
¨  Prijedlog/inicijativa uključuje reprogramiranje
odgovarajućeg naslova višegodišnjeg financijskog okvira.
–
¨  Za prijedlog/inicijativu potrebna je primjena instrumenta za
financijsku fleksibilnost ili revizija višegodišnjeg financijskog okvira.
3.2.5.     Doprinosi trećih strana
–
X  Prijedlogom/inicijativom
ne predviđa se sufinanciranje od trećih strana
–
Prijedlogom/inicijativom predviđa se
sufinanciranje prema sljedećoj procjeni:
3.3.        Procijenjeni utjecaj na
prihode
–
X  Prijedlog/inicijativa
nema financijski utjecaj na prihode.
–
¨  Prijedlog/inicijativa ima sljedeći financijski utjecaj:
–
¨  na vlastita sredstva
–
¨  na razne prihode
[1]               Uredba Vijeća (EZ) br. 834/2007 od
28. lipnja 2007. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških
proizvoda i stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 2092/91
(SL L 189, 20.7.2007., str. 1.).
[2]               COM (2012) 212 završna verzija od 1. svibnja 2012.
Izvješće Komisije Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni Uredbe
Vijeća (EZ) br. 834/2007 o ekološkoj proizvodnji i označivanju
ekoloških proizvoda.
[3]               8906/13 AGRILEG 56 – Ekološka proizvodnja: Primjena
regulatornog okvira i razvoj sektora.
[4]               Komunikacija Komisije o prikladnosti propisa EU-a od
12. prosinca 2012. – COM(2012)746.
[5]               Uredba
(EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja
2004. o službenim kontrolama koje se provode radi provjeravanja poštivanja
propisa o hrani i hrani za životinje te propisa o zdravlju i dobrobiti
životinja (SL L 165, 30.4.2004., str. 1.).
[6]               Uredba (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za izravna
plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke
poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ)
br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009
(SL L 347, 20.12.2013., str. 608.); Uredba (EU) br. 1308/2013
Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o uspostavljanju
zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju
izvan snage uredbi Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ) br.
1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (SL L 347, 20.12.2013., str. 671.); Uredba
(EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca
2013. o potpori ruralnom razvoju iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni
razvoj (EPFRR) i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005
(SL L 347, 20.12.2013., str. 487.); Uredba (EU) br. 1306/2013
Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju,
upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju
izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br.
2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (SL L 347,
20.12.2013., str. 549.).
[7]               Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o
službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima kojima se osigurava
provedba propisa o hrani i hrani za životinje, pravila o zdravlju i dobrobiti
životinja, zdravlju bilja, biljnom reprodukcijskom materijalu i sredstvima za
zaštitu bilja te o izmjenama uredaba (EZ) br. 999/2001, 1829/2003,
1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009, 1107/2009, uredaba
(EU) br. 1151/2012, [….]/2013 [Ured za publikacije treba umetnuti broj Uredbe
kojom se utvrđuju odredbe za upravljanje rashodima povezanima s
prehrambenim lancem, zdravljem i dobrobiti životinja te zdravljem bilja i
biljnim reprodukcijskim materijalom] i direktiva 98/58/EZ, 1999/74/EZ,
2007/43/EZ, 2008/119/EZ, 2008/120/EZ i 2009/128/EZ (Uredba o službenim
kontrolama), COM(2013)265 završna verzija od 6.5.2013.
[8]               Uredba (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i
Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne
i prehrambene proizvode (SL L 343, 14.12.2012., str. 1.).
[9]               SL C, , str. .
[10]             SL C, , str. .
[11]             COM(2009) 234 završna verzija.
[12]             Uredba (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i
Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne
i prehrambene proizvode (SL L 343, 14.12.2012., str. 1.).
[13]             Uredba (EU) br. 228/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća od 13. ožujka 2013. o utvrđivanju posebnih mjera za
poljoprivredu u najudaljenijim regijama Unije i stavljanju izvan snage Uredbe
Vijeća (EZ) br. 247/2006 (SL L 78, 20.3.2013., str. 23.)
[14]             Uredba (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za izravna
plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke
poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ)
br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009
(SL L 347, 20.12.2013., str. 608.).
[15]             Uredba (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća od 17. prosinca 2013. o potpori ruralnom razvoju iz Europskog
poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) i stavljanju izvan snage Uredbe
Vijeća (EZ) br. 1698/2005 (SL L 347, 20.12.2013., str.
487.).
[16]             COM(2011) 244 završna verzija, „Naše životno osiguranje,
naš prirodni kapital: strategija EU-a o bioraznolikosti do 2020.”.
[17]             SWD(2013) 155 završna verzija, „Zelena infrastruktura –
Jačanje prirodnog kapitala Europe”.
[18]             COM(2006) 231 završna verzija, „Tematska strategija za
zaštitu tla”.
[19]             Direktiva 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica (SL L 20, 26.1.2010.,
str. 7.).
[20]             Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o
očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (SL L 206,
22.7.1992., str. 7.).
[21]             Direktiva Vijeća 91/676/EEZ od 12. prosinca 1991. o
zaštiti voda od onečišćenja uzrokovanog nitratima iz poljoprivrednih
izvora (SL L 375, 31.12.1991., str. 1.).
[22]             Direktiva 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
23. listopada 2000. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u području
vodne politike (SL L 327, 22.12.2000., str. 1.).
[23]             Direktiva 2001/81/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
23. listopada 2001. o nacionalnim gornjim granicama emisije za određene
onečišćujuće tvari (SL L 309, 27.11.2001., str. 22.).
[24]             Direktiva 2009/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
21. listopada 2009. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u postizanju
održive upotrebe pesticida(SL L 309, 24.11.2009., str. 71.)
[25]             COM(2010) 2020 završna verzija.
[26]             Uredba Vijeća (EZ) br. 834/2007 od
28. lipnja 2007. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških
proizvoda i stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 2092/91
(SL L 189, 20.7.2007., str. 1.).
[27]             Preporuka Komisije 2003/361/EZ od 6. svibnja 2003. koja se
odnosi na definiciju mikro, malih i srednjih poduzeća (SL L 124,  od
20.05.2003., str. 36.).
[28]             Uredba (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i
Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za
zaštitu bilja i stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 79/117/EEZ i
91/414/EEZ (SL L 309, 24.11.2009., str. 1.)
[29]             COM(2013) 229 od 29.4.2013.
[30]             Uredba Komisije (EZ) br. 889/2008 od 5. rujna
2008. o detaljnim pravilima za provedbu Uredbe Vijeća (EZ)
br. 834/2007 o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških
proizvoda s obzirom na ekološku proizvodnju, označivanje i kontrolu ( SL L 250, 18.9.2008., str. 1.).
[31]             Direktiva Komisije 2006/125/EZ od 5. prosinca 2006. o
prerađenoj hrani na bazi žitarica i hrani za dojenčad i malu djecu
(SL L 339, 6.12.2006., str. 16.).
[32]             Uredba (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i
Vijeća od 25. listopada 2011. o informiranju potrošača o hrani,
izmjeni uredbi (EZ) br. 1924/2006 i (EZ) br. 1925/2006 Europskog
parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije
87/250/EEZ, Direktive Vijeća 90/496/EEZ, Direktive Komisije 1999/10/EZ,
Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Komisije
2002/67/EZ i 2008/5/EZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 608/2004
(SL L 304, 22.11.2011., str. 18.).–
[33]             Uredba (EU) br. XX/XXX Europskog parlamenta i
Vijeća od […] o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima
kojima se osigurava provedba propisa o hrani i hrani za životinje, pravila o
zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja, biljnom reprodukcijskom
materijalu i sredstvima za zaštitu bilja te o izmjenama uredaba (EZ)
br. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009,
1069/2009, 1107/2009, uredaba (EU) br. 1151/2012, [….]/2013 [Ured za
publikacije treba umetnuti broj Uredbe kojom se utvrđuju odredbe za
upravljanje rashodima povezanima s prehrambenim lancem, zdravljem i dobrobiti
životinja te zdravljem bilja i biljnim reprodukcijskim materijalom] i direktiva
98/58/EZ, 1999/74/EZ, 2007/43/EZ, 2008/119/EZ, 2008/120/EZ i 2009/128/EZ
(Uredba o službenim kontrolama) (SL L ...).
[34]             Uredba (EU) br. 182/2011
Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o
utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora
država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije
(SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).
[35]             Uredba (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i
Vijeća od 25. listopada 2011. o informiranju potrošača o hrani,
izmjeni uredbi (EZ) br. 1924/2006 i (EZ) br. 1925/2006 Europskog
parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije
87/250/EEZ, Direktive Vijeća 90/496/EEZ, Direktive Komisije 1999/10/EZ,
Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Komisije
2002/67/EZ i 2008/5/EZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 608/2004
(SL L 304, 22.11.2011., str. 18.).
[36]             [puni naziv] (SL L,…).
[37]             [puni naziv] (SL L,…).
[38]             Uredba (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća 17. prosinca 2013. o uspostavljanju zajedničke
organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda i stavljanju izvan snage uredbi
Vijeća (EEZ) br. 922/72, (EEZ) br. 234/79, (EZ)
br. 1037/2001 i (EZ) br. 1234/2007 (SL L 347, 20.12.2013.,
str. 671.).
[39]             Uredba (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i
stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke
Vijeća 2004/585/EZ (SL L 354, 28.12.2013, str. 22.).
[40]             Direktiva 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
28. studenoga 2001 o zakoniku Zajednice o veterinarsko-medicinskim
proizvodima (SL L 311, 28.11.2001., str.1.).
[41]             Uredba (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i
Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih
načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost
hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane
(SL L 31, 1.2.2002., str. 1.).
[42]             Uredba (EZ) br. 767/2009 Europskog parlamenta i
Vijeća od 13. srpnja 2009. o stavljanju na tržište i korištenju hrane za
životinje, izmjeni Uredbe (EZ) br. 1831/2003 Europskog parlamenta i Vijeća
i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 79/373/EEZ, Direktive Komisije
80/511/EEZ, direktiva Vijeća 82/471/EEZ, 83/228/EEZ, 93/74/EEZ, 93/113/EZ
i 96/25/EZ te Odluke Komisije 2004/217/EZ (SL L 229, 1.9.2009., str. 1).
[43]             Direktiva 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
12. ožujka 2001. o namjernom uvođenju u okoliš genetski modificiranih
organizama i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/220/EEZ
(SL L 106, 17.4.2001., str. 1.).
[44]             Uredba (EZ) br. 1333/2008 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. prosinca 2008. o prehrambenim aditivima (SL L 354,
31.12.2008., str. 16.).
[45]             Uredba (EZ) br.  Europskog parlamenta i Vijeća
od 22. rujna 2003. o dodacima hrani za životinje (SL L 268,
18.10.2003., str. 29.).
[46]             Uredba (EZ) br. 1332/2008 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. prosinca 2008. o prehrambenim enzimima i o izmjeni Direktive
Vijeća 83/417/EEZ, Uredbe Vijeća (EZ) br. 1493/1999, Direktive
2000/13/EZ, Direktive Vijeća 2001/112/EZ i Uredbe (EZ) br. 258/97 (SL
L 354, 31.12.2008., str. 7.)
[47]             Direktiva Vijeća 96/29/Euratom od 13. svibnja
1996. o utvrđivanju osnovnih sigurnosnih normi za zaštitu zdravlja radnika
i stanovništva od opasnosti od ionizirajućeg zračenja
(SL L 159, 29.6.1996., str. 1.).
[48]             Uredba (EZ) br. 1829/2003 Europskog parlamenta i
Vijeća od 22. rujna 2003. o genetski modificiranoj hrani i hrani za
životinje (SL L 268, 18.10.2003., str. 1.).
[49]             Uredba (EZ) br. 1830/2003 Europskog parlamenta i
Vijeća od 22. rujna 2003. o sljedivosti i označivanju genetski
modificiranih organizama te sljedivosti hrane i hrane za životinje proizvedene
od genetski modificiranih organizama i izmjeni Direktive 2001/18/EZ
(SL L 268, 18.10.2003., str. 24.).
[50]             Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka
i o slobodom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995., str.
31.).
[51]             Uredba (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i
Vijeća od 9. srpnja 2008. o utvrđivanju zahtjeva za akreditaciju
i za nadzor tržišta u odnosu na stavljanje proizvoda na tržište i o stavljanju
izvan snage Uredbe (EEZ) br. 339/93 (SL L 218, 13.8.2008., str.
30.).
[52]             Barem šest mjeseci nakon stupanja na snagu.
[53]             Activity-Based Management (upravljanje po djelatnostima) –
ABB: Activity-Based Budgeting (priprema proračuna na temelju djelatnosti).
[54]             Kako je navedeno u članku 54. stavku 2. točkama
(a) ili (b) Financijske uredbe.
[55]             Članak 110. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog
parlamenta i Vijeća o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke
poljoprivredne politike.
[56]             Sanders, J (iz.) 2013.: Evaluation of the EU legislation
on organic farming, Thünen Institute of Farm Economics http://ec.europa.eu/agriculture/evaluation/market-and-income-reports/organic-farming-2013_en.htm
[57]             Uredba (EU)
br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju
pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u
okviru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage
Uredbe Vijeća (EZ) br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ)
br. 73/2009.
[58]             Uredba (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i
Vijeća o potpori ruralnom razvoju iz Europskog poljoprivrednog fonda za
ruralni razvoj (EPFRR) i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ)
br. 1698/2005.
[59]             Informacije o načinima upravljanja i upućivanju
na Financijsku uredbu dostupne su na internetskim stranicama BudgWeb:http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[60]             Dif. = diferencirana odobrena sredstva / nedif. =
nediferencirana odobrena sredstva.
[61]             EFTA: Europsko udruženje slobodne trgovine.
[62]             Zemlje kandidatkinje i, ako je primjenjivo, potencijalne
zemlje kandidatkinje sa zapadnog Balkana.
[63]             Tehnička i/ili administrativna pomoć i rashodi
za potporu provedbi programa i/ili djelovanja EU-a (prijašnje linije „BA”),
neizravnih istraživanja, izravnih istraživanja.
[64]             Rezultati se odnose na proizvode i usluge koji se
isporučuju (npr.: broj financiranih studentskih razmjena, kilometri
izgrađenih prometnica itd.).
[65]             U skladu sa Zajedničkim okvirom za praćenje i
evaluaciju ZPP-a, zajednički okviru za praćenje i evaluaciju
uspostavit će se od 2014. nadalje i stoga će se tablice pokazatelja
propisno popuniti kasnije.
[66]             Tehnička i/ili administrativna pomoć i rashodi
za potporu provedbi programa i/ili djelovanja EU-a (prijašnje linije „BA”),
neizravnih istraživanja, izravnih istraživanja.
PRILOG I.
OSTALI
PROIZVODI IZ ČLANKA 2. STAVKA 1.
–
kvasci koji se upotrebljavaju kao hrana ili hrana
za životinje,
–
pivo,
–
maté čaj,
–
ekstrakti, esencije i koncentrati kave, čaja i
maté čaja te pripravci na temelju tih proizvoda ili na temelju kave,
čaja i maté čaja; pržena cikorija i ostali prženi nadomjesci kave te
njihovi ekstrakti, esencije i koncentrati,
–
voćni nektari,
–
kakao pasta, maslac, mast, ulje i prah;
čokolada i ostali prehrambeni proizvodi koji sadržavaju kakao,
–
proizvodi od šećera,
–
proizvodi od žitarica, brašna, škroba ili mlijeka;
slastičarski proizvodi,
–
juhe,
–
umaci,
–
kuhani obroci,
–
sladoled,
–
aromatizirani jogurti, jogurti koji sadržavaju
dodano voće, orašaste plodove ili kakao,
–
morska sol,
–
prirodne gume i smole,
–
pelud,
–
pčelinji vosak,
–
eterična ulja,
–
jaka alkoholna pića, pod uvjetom da je etilni
alkohol koji se upotrebljava za proizvodnju jakih alkoholnih pića
isključivo poljoprivrednog podrijetla.
PRILOG II.
POSEBNA
PRAVILA PROIZVODNJE IZ POGLAVLJA III.
Dio
I.: Pravila za proizvodnju bilja
Osim pravila proizvodnje koja su utvrđena
u člancima 7. do 10., na ekološku proizvodnju bilja primjenjuju se i
pravila navedena u ovom dijelu.
1.
Opći zahtjevi
1.1.
Zabranjen je hidroponski uzgoj, to jest metoda
uzgoja bilja čije se korijenje nalazi samo u otopini nutrijenata ili u
inertnom mediju kojemu je dodana otopina nutrijenata.
1.2.
Sve primijenjene tehnike proizvodnje bilja moraju
sprječavati ili smanjivati na najmanju moguću razinu
onečišćenje okoliša.
1.3.
Prijelaz na ekološku proizvodnju
1.3.1.
Da bi se bilje i biljni proizvodi mogli smatrati
ekološkim, pravila proizvodnje kako su utvrđena u ovoj Uredbi morala su
biti primijenjena na česticama tijekom prijelaznog razdoblja od najmanje
dvije godine prije sjetve ili, kod travnjaka ili krmnih trajnica, najmanje
dvije godine prije njihove upotrebe kao hrane za životinje iz ekološkog uzgoja
ili, kod trajnih kultura koje nisu krma, najmanje tri godine prije prve
berbe/žetve ekoloških proizvoda.
1.3.2.
U slučajevima kada je zemljište
onečišćeno proizvodima koji nisu odobreni za ekološku proizvodnju
nadležno tijelo može donijeti odluku o produljenju prijelaznog razdoblja iz
točke 1.3.1.
1.3.3.
U slučaju tretiranja sredstvom koje nije
odobreno za ekološku proizvodnju nadležno tijelo zahtijeva novo prijelazno
razdoblje u skladu s točkom 1.3.1.
To se razdoblje može skratiti u sljedeća
dva slučaja:
(a)
tretiranje sredstvom koje nije odobreno za ekološku
proizvodnju provodi se kao dio obvezne mjere suzbijanja štetnika ili korova,
uključujući karantenske organizme ili invazivne vrste, koju je
naredilo nadležno tijelo države članice;
(b)
tretiranje sredstvom koje nije odobreno za ekološku
proizvodnju provodi se kao dio znanstvenih ispitivanja koje je odobrilo
nadležno tijelo države članice.
1.3.4.
U slučajevima iz točaka 1.3.2. i 1.3.3.,
trajanje prijelaznog razdoblja utvrđuje se uzimajući u obzir
sljedeće:
(a)
proces razgradnje predmetnog sredstva takav je da
jamči da će na kraju prijelaznog razdoblja biti neznatna razina
ostataka u tlu i, kod trajnih kultura, u biljci;
(b)
nakon tretiranja urode se ne smije prodavati
upućujući na metode ekološke proizvodnje.
1.3.5.
Za zemljište povezano s ekološkim uzgojem stoke
vrijede sljedeća posebna pravila o prijelaznom razdoblju:
1.3.5.1.
Pravila o prijelaznom razdoblju primjenjuju se na
cijelu površinu proizvodne jedinice na kojoj se proizvodi hrana za životinje.
1.3.5.2.
Neovisno o točki 1.3.5.1., trajanje
prijelaznog razdoblja može se skratiti na godinu dana za pašnjake i druge
otvorene prostore koje upotrebljavaju životinje koje nisu biljojedi.
1.4.
Podrijetlo biljaka uključujući biljni
reprodukcijski materijal
1.4.1.
Za proizvodnju biljaka i biljnih proizvoda
upotrebljava se samo ekološki proizveden biljni reprodukcijski materijal. U tu
svrhu, biljke namijenjene proizvodnji biljnoga reprodukcijskog materijala i,
gdje je primjenjivo, matična biljka proizvedene su u skladu s ovom Uredbom
barem u jednoj generaciji, ili u slučaju višegodišnjih kultura, barem u
jednoj generaciji tijekom dviju sezona rasta.
1.4.2.
Upotreba biljnoga reprodukcijskog materijala koji
nije iz ekološke proizvodnje
Biljni reprodukcijski materijal koji nije iz ekološke
proizvodnje može se upotrebljavati jedino ako potječe iz proizvodne
jedinice koja prelazi na ekološku proizvodnju ili ako je to opravdano za
upotrebu u istraživanju, ispitivanju u malim terenskim pokusima ili za potrebe
očuvanja sorte koje je odobrilo nadležno tijelo države članice.
1.5.
Gospodarenje tlom i gnojidba
1.5.1.
U ekološkoj proizvodnji bilja primjenjuju se
postupci obrade tla i uzgoja kultura kojima se održava ili povećava razina
organskih tvari u tlu, povećava stabilnost i biološka raznolikost tla i
sprječava zbijanje i erozija tla.
1.5.2.
Plodnost i biološka aktivnost tla održavaju se i
povećavaju višegodišnjim plodoredom, koji uključuje mahunarke i druge
kulture za zelenu gnojidbu te upotrebom stajskog gnojiva ili materijala
organskog podrijetla, po mogućnosti kompostiranih, iz ekološke
proizvodnje.
1.5.3.
Kada hranidbene potrebe bilja nije moguće
zadovoljiti mjerama predviđenima u točkama 1.5.1. i 1.5.2., mogu se
upotrebljavati jedino gnojiva i poboljšivači tla koji su odobreni za
upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19., i to u samo u
mjeri u kojoj je to potrebno.
1.5.4.
Ukupna količina stajskog gnoja, kako je
određen u Direktivi Vijeća 91/676/EEZ[1],
koji se upotrebljava na poljoprivrednom gospodarstvu ne smije prelaziti 170 kg
dušika godišnje po hektaru upotrijebljene poljoprivredne površine. To
ograničenje vrijedi samo za stajski gnoj, osušeni stajski gnoj i
dehidrirani gnoj peradi, kompostirane životinjske izmete, uključujući
gnoj peradi, kompostirani stajski gnoj i tekuće životinjske izmete.
1.5.5.
Poljoprivredna gospodarstva s ekološkom
proizvodnjom mogu sklopiti ugovore o suradnji u pisanom obliku isključivo
s drugim poljoprivrednim gospodarstvima i poduzećima koja udovoljavaju
pravilima ekološke proizvodnje, s ciljem raspodjele suvišnoga gnoja iz
ekološkog uzgoja. Najviša dopuštena granica iz točke 1.5.4.
izračunava se na temelju svih jedinica ekološke proizvodnje
obuhvaćenih takvom suradnjom.
1.5.6.
Mogu se upotrebljavati pripravci mikroorganizama za
poboljšanje cjelokupnog stanja tla ili raspoloživosti hranjivih tvari u tlu ili
u usjevima.
1.5.7.
Za aktiviranje komposta mogu se upotrebljavati
odgovarajući pripravci na bazi bilja ili pripravci mikroorganizama.
1.5.8.
Ne smiju se upotrebljavati mineralna dušična
gnojiva.
1.6.
Nadzor nad štetnicima i korovima
1.6.1.
Sprečavanje štete koju uzrokuju štetnici i
korovi u prvom se redu provodi zaštitom s pomoću:
–
prirodnih neprijatelja,
–
izbora vrsta, sorti i heterogenog materijala,
–
plodoreda,
–
tehnika obrade tla kao što je biofumigacija i
–
toplinskim procesima kao što su solarizacija i
parenje tla (do u dubinu od najviše 10 cm).
1.6.2.
Kada se bilje ne može primjereno zaštiti od
štetnika mjerama iz točke 1.6.1. ili ako se utvrdi da je neka kultura
ugrožena, mogu se upotrebljavati jedino sredstva koja su odobreni za upotrebu u
ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19., i to u samo u potrebnom
obimu.
1.6.3.
Kod proizvoda koji se upotrebljavaju u klopkama ili
raspršivačima, osim feromonskih raspršivača, klopke ili
raspršivači moraju spriječiti prodiranje tvari u okoliš i
spriječiti dodir između tvari i usjeva koji se obrađuje. Klopke
se nakon upotrebe sakupljaju i sigurno zbrinjavaju.
1.7.
Proizvodi koji se upotrebljavaju za
čišćenje i dezinfekciju
Što se tiče čišćenja i
dezinfekcije, upotrebljavaju se samo sredstva za čišćenje i
dezinfekciju u biljnoj proizvodnji koja su odobrena za upotrebu u ekološkoj
proizvodnji u skladu s člankom 19.
2.
Zahtjevi u pogledu posebnog bilja ili
biljnih proizvoda
2.1.
Pravila za uzgoj gljiva
Za uzgoj gljiva mogu se upotrebljavati
supstrati ako su kompostirani isključivo iz sljedećih sastojaka:
(a)
stajskog gnoja i životinjskog izmeta:
i.        s poljoprivrednih gospodarstava koja
uzgajaju prema pravilima ekološke proizvodnje ili
ii.       iz točke 1.5.3. i to jedino ako
proizvod iz točke i. nije dostupan i pod uvjetom da taj stajski gnoj i
životinjski izmet ne premašuju 25 % mase ukupnih sastojaka supstrata prije
kompostiranja, isključujući pokrivni materijal i dodanu vodu;
(b)
proizvoda poljoprivrednog podrijetla osim onih iz
točke (a), s poljoprivrednih gospodarstava koja uzgajaju u skladu s
pravilima ekološke proizvodnje;
(c)
treseta koji nije kemijski tretiran;
(d)
drva koje nakon sječe nije tretirano kemijskim
proizvodima;
(e)
mineralnih proizvoda iz točke 1.5.3., vode i
tla.
2.2.
Pravila za sakupljanje samoniklog bilja
Sakupljanje divljih biljaka i dijelova divljih
biljaka koje samoniklo rastu u neobrađenim područjima, šumama i
poljoprivrednim područjima smatra se ekološkom proizvodnjom pod uvjetom
da:
(a)
ta područja tijekom razdoblja od najmanje tri
godine prije sakupljanja nisu bila tretirana nikakvim sredstvima osim onima
koja su odobrena za upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom
19.;
(b)
sakupljanje ne utječe na stabilnost prirodnog
staništa ili na održanje vrste u području sakupljanja.
Dio
II.: Pravila za uzgoj stoke
Osim pravila proizvodnje koja su utvrđena
u člancima 7., 8., 9. i 11., na uzgoj stoke primjenjuju se i pravila
utvrđena u ovom dijelu.
1.
Opći zahtjevi
1.1.
Zabranjuje se uzgoj stoke bez zemljišta ako
poljoprivrednik koji se bavi uzgojem stoke ne gospodari poljoprivrednim
zemljištem i s drugim poljoprivrednikom nije sklopio pisani ugovor o suradnji.
1.2.
Prijelaz na ekološku proizvodnju
1.2.1.
Prijelazno razdoblje započinje najranije kada
poljoprivrednik o svojoj djelatnosti obavijesti nadležna tijela i svoje
gospodarstvo podvrgne sustavu kontrole u skladu s ovom Uredbom.
1.2.2.
U točki 2. navedena su prijelazna razdoblja za
pojedine tipove uzgoja životinja.
1.2.3.
Životinje uzgojene i proizvodi životinjskog
podrijetla proizvedeni tijekom prijelaznog razdoblja ne smiju se stavljati na
tržište kao ekološki.
1.2.4.
Životinje i proizvodi životinjskog podrijetla mogu
se smatrati ekološkima na kraju prijelaznog razdoblja ako postoji istovremeno
prijelazno razdoblje za cjelokupnu proizvodnu jedinicu uključujući
stoku, pašnjak i svako zemljište koje se upotrebljava za hranu za životinje.

1.3.
Podrijetlo životinja
1.3.1.
Životinje u ekološkoj proizvodnji moraju biti
okoćene i uzgojene na ekološkom poljoprivrednom gospodarstvu.
1.3.2.
Životinje i njihovi proizvodi koji se na
početku prijelaznog razdoblja već nalaze na poljoprivrednom
gospodarstvu mogu se smatrati ekološkima po isteku prijelaznog razdoblja iz
točke 2.;
1.3.3.
S obzirom na rasplod:
(a)
za razmnožavanje se primjenjuju prirodne metode;
dopušteno je međutim i umjetno osjemenjivanje;
(b)
razmnožavanje se ne smije poticati terapijom
hormonima ili sličnim tvarima, osim u slučaju da se radi o obliku
veterinarskog terapeutskog tretmana pojedinačnih životinja;
(c)
drugi oblici umjetnog razmnožavanja kao što su
kloniranje i prijenos embrija ne smiju se primjenjivati;
(d)
izbor pasmina mora biti primjeren i pridonositi
sprječavanju patnje i izbjegavanju sakaćenja životinja;
1.3.4.
Pri odabiru pasmina ili sojeva vodi se računa
o mogućnosti životinja da se prilagode lokalnim uvjetima bez ugrožavanja
njihove dobrobiti, o njihovoj vitalnosti i otpornosti na bolest. Osim toga,
pasmine ili sojevi životinja odabiru se tako da se izbjegnu određene
bolesti ili zdravstveni problemi povezani s određenim pasminama ili
sojevima koji se upotrebljavaju u intenzivnom uzgoju, kao što je stresni
sindrom svinja, PSE sindrom (bijelo-mekano-vodnjikavo meso), iznenadna smrt,
spontani pobačaj i težak porod koji zahtijeva carski rez. Prednost se daje
autohtonim pasminama i sojevima.
1.3.5.
Radi rasploda na poljoprivredno se gospodarstvo
mogu dopremiti životinje koje nisu ekološki uzgojene kada pasminama prijeti
opasnost gubitka za poljoprivredu u skladu s Prilogom IV. Uredbi Komisije (EZ)
br. 1974/2006,[2]
a u tom slučaju životinje tih pasmina ne moraju nužno biti ženke koje se
još nisu okotile.
1.4.
Hranidba
1.4.1.
Opći zahtjevi u pogledu hranidbe
U pogledu hranidbe primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
hrana za životinje dobiva se u prvom redu s
poljoprivrednog gospodarstva na kojem se stoka drži ili s drugih ekoloških
gospodarstava na istom području;
(b)
stoka se hrani ekološkom hranom za životinje koja
ispunjava prehrambene potrebe životinja u različitim fazama njihova
razvoja U uzgoju stoke nije dopuštena restriktivna hranidba životinja;
(c)
zabranjeno je držanje stoke u uvjetima ili
način hranjenja koji mogu uzrokovati anemiju;
(d)
postupci tovljenja u svakoj fazi postupka uzgoja su
reverzibilni. Šopanje je zabranjeno.
(e)
uz izuzetak pčela, stoka ima stalan pristup
ispaši ili vlaknastoj krmi;
(f)
ne smiju se upotrebljavati pospješivači rasta
niti umjetne aminokiseline;
(g)
neodbijene se životinje moraju po mogućnosti
hraniti majčinim mlijekom kroz određeno minimalno razdoblje;
(h)
krmiva mineralnog podrijetla, dodaci hrani za
životinje, određeni proizvodi koji se upotrebljavaju u hranidbi životinja
i pomoćne tvari u procesu proizvodnje upotrebljavaju se jedino ako su
odobreni za upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.
1.4.2.
Ispaša na zajedničkom zemljištu i sezonska
ispaša
1.4.2.1.
Ekološki uzgojene životinje mogu biti na ispaši na
zajedničkom zemljištu pod uvjetom:
(a)
da se zajedničkim zemljištem u potpunosti
gospodari u skladu s ovom Uredbom;
(b)
da sve životinje iz neekološkog uzgoja koje upotrebljavaju
predmetno zemljište potječu iz sustava proizvodnje koji je istovrijedan
jednom od onih iz članaka 28. i 30. Uredbe (EU) br. 1305/2013[3];
(c)
da se stočni proizvodi dobiveni od ekoloških
životinja dok upotrebljavaju to zemljište ne smatraju ekološkima, osim ako se
ne može dokazati primjerena odvojenost od životinja iz neekološkog uzgoja.
1.4.2.2.
Tijekom razdoblja sezonske ispaše životinje mogu
pasti na neekološkom zemljištu kada se premještaju s jedne površine za ispašu
na drugu. Uzimanje neekološke krme u obliku trave i druge vegetacije koju pasu
životinje može trajati najviše 35 dana računajući odlazak na ispašu i
povratak s ispaše.
1.4.3.
Hrana za životinje iz prijelaznog razdoblja
1.4.3.1.
Za poljoprivredna gospodarstva u prijelaznom
razdoblju, do 15 % ukupne prosječne količine hrane kojom se hrani
stoka može potjecati sa ispaše ili košnje trajnih pašnjaka ili zemljišta s
trajnim krmnim biljem ili proteinskih usjeva, posijanih u okviru ekološkog
gospodarenja zemljištem u prvoj godini prijelaznog razdoblja, pod uvjetom da
čine dio istog gospodarstva. Hrana za životinje koja je u prvoj godini
prijelaznog razdoblja ne smije se upotrebljavati za proizvodnju ekološke
prerađene hrane za životinje. Kada se upotrebljava i hrana za životinje iz
prijelaznog razdoblja i hrana za životinje sa zemljišta iz prve godine
prijelaznog razdoblja, ukupan kombinirani postotak takve hrane za životinje ne
smije prelaziti maksimalne postotke utvrđene u točki 1.4.3.2.
1.4.3.2.
Za ekološka poljoprivredna gospodarstva u prosjeku
do 20 % obroka hrane za životinje može sadržavati hranu za životinje iz
prijelaznog razdoblja, tj. hranu za životinje iz druge godine prijelaznog
razdoblja. Za poljoprivredna gospodarstva u prijelaznom razdoblju, kada hrana
za životinje proizvedena u prijelaznom razdoblju potječe sa samog
gospodarstva, taj se postotak može povećati na 100.
1.4.3.3.
Vrijednosti navedene u točkama 1.4.3.1. i
1.4.3.2. izračunavaju se godišnje kao postotak suhe tvari hrane za
životinje biljnog podrijetla.
1.4.4.
Upotreba određenih krmiva i tvari u hrani za
životinje
Samo ekološka krmiva životinjskog podrijetla
te krmiva i dodaci hrani za životinje koji su odobreni za upotrebu u ekološkoj
proizvodnji u skladu s člankom 19. smiju se upotrebljavati u preradi
ekološke hrane za životinje i u hranidbi ekoloških životinja.
1.5.
Zdravstvena zaštita
1.5.1.
Sprječavanje bolesti
1.5.1.1.
Sprječavanje bolesti temelji se na selekciji
vrsta i sojeva, praksi upravljanja uzgojem, visoko kvalitetnoj hrani i
tjelesnoj aktivnosti životinja, primjerenoj gustoći životinja te
odgovarajućim i primjerenim nastambama koje se održavaju u higijenskim
uvjetima.
1.5.1.2.
Dopuštena je primjena imunoloških
veterinarsko-medicinskih proizvoda.
1.5.1.3.
Zabranjena je upotreba kemijski sintetiziranih
alopatskih veterinarsko-medicinskih proizvoda ili antibiotika za preventivno
liječenje.
1.5.1.4.
Zabranjena je upotreba pospješivača rasta ili
prirasta (uključujući antibiotike, kokcidiostatike i druge umjetne
pospješivače rasta) i upotreba hormona ili sličnih tvari za kontrolu
reprodukcije ili za druge namjene (npr. indukciju ili sinkronizaciju estrusa).
1.5.1.5.
Za stoku podrijetlom iz neekoloških jedinica
primjenjuju se posebne mjere kao što su pregledi ili razdoblja karantene,
ovisno o lokalnim okolnostima.
1.5.1.6.
Što se tiče čišćenja i dezinfekcije,
u zgradama i objektima za držanje životinja smiju se upotrebljavati samo
proizvodi za čišćenje i dezinfekciju koji su odobreni za upotrebu u
ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.
1.5.1.7.
Nastambe, ograde, oprema i pribor moraju biti
pravilno očišćeni i dezinficirani kako bi se izbjegla unakrsna zaraza
i razvoj organizama prijenosnika bolesti. Fekalije, mokraća i nepojedena
ili razlivena hrana moraju se uklanjati onoliko često koliko je to
potrebno kako bi se mirisi sveli na najmanju moguću mjeru i
spriječilo privlačenje kukaca ili glodavaca. Sredstva protiv
glodavaca (koja se upotrebljavaju samo u klopkama) i sredstva odobrena za
upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19. mogu se
upotrebljavati za uklanjanje kukaca i drugih štetnika u zgradama i drugim
objektima u kojima se drži stoka.
1.5.2.
Veterinarsko liječenje
1.5.2.1.
Ako unatoč preventivnim mjerama kojima se
osigurava zdravlje životinja životinje obole ili se ozlijede, mora ih se odmah
liječiti.
1.5.2.2.
Bolesti se odmah liječe kako bi se izbjegla
patnja životinja; ako je upotreba fitoterapeutskih, homeopatskih i drugih
proizvoda neprimjerena, mogu se upotrebljavati kada je to nužno i pod strogim
uvjetima te pod nadzorom veterinara kemijski sintetizirani alopatski
veterinarsko-medicinski proizvodi uključujući antibiotike. Osobito je
potrebno odrediti ograničenja s obzirom na tijek liječenja i karence.
1.5.2.3.
Krmivima mineralnog podrijetla i dodacima hrani za
životinje koji su odobreni za upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s
člankom 19. te fitoterapeutskim i homeopatskim proizvodima daje se
prednost u odnosu na kemijski sintetizirane alopatske veterinarske lijekove
uključujući antibiotike pod uvjetom da je njihov terapijski
učinak djelotvoran za predmetnu vrstu životinje i uvjete u kojima se
provodi takvo liječenje.
1.5.2.4.
S izuzetkom cijepljenja, liječenja zbog
parazita i obveznih programa iskorjenjivanja u kojima životinja ili skupina
životinja prima više od tri terapije liječenja kemijski sintetiziranim
alopatskim veterinarskim lijekovima uključujući antibiotike unutar
razdoblja od 12 mjeseci ili više od jedne terapije liječenja, ako je
njihov reproduktivni ciklus kraći od godine dana, predmetna stoka ili
proizvodi koji se iz nje dobivaju ne smiju se prodavati kao ekološki proizvodi,
a stoka mora biti podvrgnuta prijelaznim razdobljima iz točaka 1.2. i 2.
1.5.2.5.
Karenca između posljednjeg davanja alopatskog
veterinarskog lijeka životinji u uobičajenim uvjetima primjene i dobivanja
ekološki dobivene hrane od takvih životinja mora biti dvostruko dulja od
karence iz članka 11. Direktive 2001/82/EZ ili, ako razdoblje nije
navedeno, mora iznositi 48 sati.
1.5.2.6.
Dopušteni su tretmani vezani uz zaštitu zdravlja
ljudi i životinja koji su propisani na temelju zakonodavstva Unije.
1.6.
Uvjeti smještaja i uzgojna praksa
1.6.1.
Izolacija, grijanje i ventilacija objekta
osiguravaju da protok zraka, razina prašine, temperatura, relativna vlažnost
zraka i koncentracija plina budu unutar granica kojima se osigurava dobrobit
životinja. U objektu treba osigurati obilnu prirodnu ventilaciju i ulazak
svjetlosti.
1.6.2.
Nastamba za životinje nije obvezna u
područjima s odgovarajućim klimatskim uvjetima koji životinjama
omogućuju da žive na otvorenom. Stoka ima stalni pristup otvorenim
prostorima, po mogućnosti pašnjacima, kad god vremenski uvjeti i stanje
tla to dopuštaju, osim ako se na temelju zakonodavstva Unije uvedu
ograničenja i obveze vezane uz zaštitu zdravlja ljudi i životinja.
Životinje imaju pristup natkrivenim prostorima ili sjenovitim područjima
kako bi ih se zaštitilo od nepovoljnih vremenskih uvjeta.
1.6.3.
Broj životinja po jedinici površine u objektima
mora biti takav da osigurava udobnost, dobrobit i ispunjava potrebe svojstvene
vrsti životinje koje u prvom redu ovise o vrsti, pasmini i dobi životinja. Mora
se voditi računa o etološkim potrebama životinja ovisno o veličini
skupine i spolu životinja. Broj životinja po jedinici površine mora biti takav
da osigurava dobrobit životinja na način da imaju dovoljno prostora za
prirodno stajanje, kretanje, ležanje, okretanje, njegovanje, odnosno za sve
prirodne položaje tijela i sve prirodne kretnje kao što su rastezanje i mahanje
krilima.
1.6.4.
Najmanja površina za zatvorene i otvorene prostore
te ostala obilježja smještaja za različite vrste i kategorije životinja
navedeni su u točkama 2.1.4., 2.2.4., 2.3.4. i 2.4.5.
1.6.5.
Površine na otvorenome mogu biti djelomično
natkrivene. Trijemovi se ne smatraju otvorenim površinama.
1.6.6.
Ukupan broj životinja po jedinici površine mora
biti takav da ne prelazi granicu od 170 kg dušika godišnje po hektaru
poljoprivredne površine.
1.6.7.
Za određivanje primjerenog broja životinja po
jedinici površine iz točke 1.6.6. nadležno tijelo određuje uvjetna
grla ekvivalentna granici iz točke 1.6.6., u skladu s vrijednostima koje
su navedene u posebnim zahtjevima za pojedine vrste uzgoja životinja.
1.7.
Dobrobit životinja
1.7.1.
Sve osobe koje su uključene u skrb o
životinjama moraju posjedovati potrebna osnovna znanja i vještine vezane uz
zdravstvene potrebe i dobrobit životinja.
1.7.2.
Uzgojna praksa, uključujući broj
životinja po jedinici površine te uvjete smještaja, osigurava da su zadovoljene
razvojne, fiziološke i etološke potrebe životinja.
1.7.3.
Stoka ima stalni pristup otvorenim prostorima, po
mogućnosti pašnjacima, kad god vremenski uvjeti i stanje tla to dopuštaju,
osim ako se na temelju zakonodavstva Unije uvedu ograničenja i obveze
vezane uz zaštitu zdravlja ljudi i životinja.
1.7.4.
Broj stoke ograničen je da ne bi došlo do
prekomjerne ispaše, izrovanosti tla kopitima, erozije ili onečišćenja
koje uzrokuju životinje ili širenje njihova gnoja.
1.7.5.
Ako se primjenjuju članak 8. stavak 5. i
točka 1.4.2.2. ovog dijela, ekološke se životinje drže odvojeno od ostalih
životinja.
1.7.6.
Zabranjeno je sapinjanje ili izolacija životinja,
osim za pojedinačne životinje na ograničeno razdoblje i samo ako je
to opravdano zbog veterinarskih razloga. Nadležna tijela mogu odobriti da se
stoka u mikro-poduzećima sapinje ako stoku nije moguće čuvati u
skupinama primjerenima njihovim etološkim potrebama, pod uvjetom da imaju
pristup pašnjacima tijekom razdoblja ispaše, a kada ispaša nije moguća,
najmanje dvaput tjedno imaju pristup površinama na otvorenom.
1.7.7.
Trajanje prijevoza stoke svedeno je na minimum.
1.7.8.
Svaka patnja svodi se na minimum tijekom cijelog
života životinje, uključujući i vrijeme klanja.
1.7.9.
Zabranjeno je osakaćivanje životinja.
1.7.10.
Svaka se patnja životinje svodi na minimum
primjenom odgovarajućih anestetika i/ili analgetika i radnjom koju kvalificirano
osoblje obavlja samo kod najprimjerenije dobi životinje.
1.7.11.
Fizička kastracija dopuštena je kako bi se
održala kvaliteta proizvoda i tradicionalne metode uzgoja, ali samo uz primjenu
odgovarajućih anestetika ili analgetika i radnjom koju kvalificirano
osoblje obavlja samo kod najprimjerenije dobi životinje.
1.7.12.
Ukrcavanje i iskrcavanje životinja obavljaju se bez
primjene bilo koje vrste električne stimulacije za prisiljavanje
životinja. Zabranjeno je upotrebljavanje alopatskih sredstava za smirivanje prije
ili tijekom prijevoza.
2.
Zahtjevi u pogledu određenih
životinjskih vrsta
2.1.
Proizvodnja goveda, ovaca i koza
2.1.1.
Prijelaz na ekološku proizvodnju
Da bi se goveda, ovce i koze te njihovi
proizvodi mogli smatrati ekološkima, pravila proizvodnje navedena u ovoj Uredbi
morala su biti primjenjivana najmanje:
(a)
12 mjeseci kod goveda za proizvodnju mesa, a u
svakom slučaju najmanje tri četvrtine trajanja njihova dotadašnjeg
života;
(b)
šest mjeseci u slučaju ovaca i koza te
životinja za proizvodnju mlijeka.
2.1.2.
Hranidba
U pogledu hranidbe primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
goveda, ovce i koze imaju pristup pašnjacima kad
god to uvjeti dopuštaju;
(b)
neovisno o točki (a), muške životinje vrste
goveda starije od godinu dana imaju pristup ispaši ili površini na otvorenome;
(c)
u slučajevima kada goveda, ovce i koze imaju
pristup pašnjacima tijekom razdoblja ispaše i kada sustav zimskog smještaja
životinjama pruža slobodu kretanja, obveza osiguravanja površina na otvorenome
tijekom zimskih mjeseci može se zanemariti;
(d)
osim tijekom godišnjeg razdoblja sezonske ispaše iz
točke 1.4.2.2., najmanje 90 % hrane za životinje mora potjecati sa samoga
poljoprivrednog gospodarstva ili, kada to nije izvodivo, mora biti proizvedeno
u suradnji s drugim ekološkim poljoprivrednim gospodarstvima u istoj regiji;
(e)
sustavi uzgoja goveda, ovaca i koza moraju se
temeljiti na maksimalnoj upotrebi ispaše prema raspoloživosti pašnjaka u
različitim razdobljima godine. Najmanje 60 % suhe tvari u dnevnim obrocima
goveda, ovaca i koza mora činiti vlaknasta krma, svježa ili suha krma ili
silaža. Za životinje koje se upotrebljavaju za proizvodnju mlijeka dopušta se
smanjenje na 50 % suhe tvari u razdoblju od najviše tri mjeseca tijekom rane
laktacije;
(f)
sva neodbijena telad, janjad i jarad mora biti
hranjena po mogućnosti majčinim mlijekom, i to telad najmanje tri
mjeseca, a janjad i jarad najmanje 45 dana.
2.1.3.
Posebni uvjeti smještaja
U pogledu uvjeta smještaja primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
prostor za smještaj goveda, ovaca i koza ima
glatke, ali ne skliske podove. Najmanje polovica površine zatvorenog prostora,
kako je navedena u tablici o minimalnim površinama za goveda, ovce i koze u
točki 2.1.4., mora biti puna, što znači da nije ni rebrasta ni
rešetkaste konstrukcije;
(b)
smještaj ima udobnu, čistu, suhu i dovoljno
veliku površinu za ležanje/odmaranje koja se sastoji od čvrste
konstrukcije koja nije rebrasta. Na površini za odmaranje postoji široka stelja
nastrta slamom. Stelja se sastoji od slame ili drugog odgovarajućeg
prirodnog materijala. Stelja se može oplemeniti i obogatiti bilo kojim
mineralnim proizvodom koji je odobren kao gnojivo ili poboljšivač tla za
upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.;
(c)
neovisno o članku 3. stavku 1. podstavku 1.
točki (a) i članku 3. stavku 1. podstavku 2. Direktive Vijeća
2008/119/EC[4],
zabranjen je smještaj teladi u pojedinačne odjeljke nakon dobi od jednog
tjedna, osim za pojedinačne životinje na određeno razdoblje i samo
ako je to opravdano zbog veterinarskih razloga.
2.1.4.
Broj životinja po jedinici površine
Broj goveda, ovaca i koza po hektaru mora biti
u sljedećim granicama:
 Razred ili vrsta || Najveći mogući broj životinja po hektaru ekvivalent količini od 170 kg N/ha/godišnje
 Telad za tov || 5
 Ostala goveda mlađa od godine dana || 5
 Mužjaci goveda od jedne do manje od dvije godine starosti || 3,3
 Ženke goveda od jedne do manje od dvije godine starosti || 3,3
 Mužjaci goveda stari dvije godine ili više godina || 2
 Rasplodne junice || 2,5
 Tovne junice || 2,5
 Krave muzare || 2
 Krave muzare izdvojene za klanje || 2
 Ostale krave || 2,5
 Koze || 13,3
 Ženke ovaca || 13,3
Najmanje površine u zatvorenom prostoru i
otvorenom prostoru i druge karakteristike smještaja goveda, ovaca i koza su
sljedeće:
   || Unutarnja površina (neto površina namijenjena za životinje) || Vanjska površina (površina za kretanje, bez pašnjaka)
   || minimalno žive mase (kg) || M2/grlo || M2/grlo
 Goveda za rasplod i tov || do 100 || 1,5 || 1,1
 do 200 || 2,5 || 1,9
 do 350 || 4,0 || 3
 više od 350 || 5 s najmanje 1 m2/100 kg || 3,7 s najmanje 0,75 m2/100 kg
 Krave muzare ||   || 6 || 4,5
 Bikovi za rasplod ||   || 10 || 30
 Ovce i koze ||   || 1,5 ovca/koza || 2,5
   || 0,35 janje/kozlić || 2,5 s 0,5 po janjetu/kozliću
2.2.
Proizvodnja kopitara
2.2.1.
Prijelaz na ekološku proizvodnju
Da bi se kopitari i njihovi proizvodi mogli
smatrati ekološkima, pravila proizvodnje navedena u ovoj Uredbi morala su biti
primjenjivana najmanje:
(a)
12 mjeseci, za proizvodnju mesa, a u svakom
slučaju najmanje tri četvrtine trajanja njihova dotadašnjeg života;
(b)
šest mjeseci u slučaju životinja a proizvodnju
mlijeka.
2.2.2.
Hranidba
U pogledu hranidbe primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
kopitari imaju pristup pašnjacima kad god to uvjeti
dopuštaju;
(b)
u slučajevima kada kopitari imaju pristup
pašnjacima tijekom razdoblja ispaše i kada sustav zimskog smještaja životinjama
pruža slobodu kretanja, obveza osiguravanja površina na otvorenome tijekom
zimskih mjeseci može se zanemariti;
(c)
osim tijekom godišnjeg razdoblja sezonske ispaše iz
točke 1.4.2.2., najmanje 90 % hrane za životinje mora potjecati sa samog
poljoprivrednog gospodarstva ili, kada to nije izvodljivo, mora biti
proizvedeno u suradnji s drugim ekološkim poljoprivrednim gospodarstvima u
istoj regiji;
(d)
sustave uzgoja za kopitare treba temeljiti na
maksimalnoj upotrebi ispaše prema raspoloživosti pašnjaka u različitim
razdobljima godine. Najmanje 60 % suhe tvari u dnevnim obrocima kopitara mora
činiti vlaknasta krma, svježa ili suha krma ili silaža;
(e)
neodbijena mladunčad kopitara mora se po
mogućnosti hraniti majčinim mlijekom u razdoblje od najmanje tri
mjeseca;
2.2.3.
Posebni uvjeti smještaja
U pogledu uvjeta smještaja primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
prostor za smještaj kopitara ima glatke, ali ne
skliske podove. Najmanje polovina površine zatvorenog prostora, kako je
navedena u tablici o minimalnim površinama za kopitare u točki 2.2.4. mora
biti puna, što znači da nije ni rebrasta ni rešetkaste konstrukcije;
(b)
smještaj ima udobnu, čistu, suhu i dovoljno
veliku površinu za ležanje/odmaranje koja se sastoji od čvrste
konstrukcije koja nije rebrasta. Na površini za odmaranje postoji široka stelja
nastrta slamom. Stelja se sastoji od slame ili drugog odgovarajućeg
prirodnog materijala. Stelja se može oplemeniti i obogatiti bilo kojim
mineralnim proizvodom koji je odobren kao gnojivo ili poboljšivač tla za
upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.
2.2.4.
Broj životinja po jedinici površine
Broj kopitara po hektaru mora biti u sljedećim
granicama:
 Razred ili vrsta || Najveći mogući broj životinja po hektaru ekvivalent količini od 170 kg N/ha/godišnje
 Kopitari stariji od šest mjeseci || 2
Najmanje površine u zatvorenom prostoru i
otvorenom prostoru i druge karakteristike smještaja kopitara su sljedeće:
   || Unutarnja površina (neto površina namijenjena za životinje) || Vanjska površina (površina za kretanje, bez pašnjaka)
   || minimalno žive mase (kg) || M2/grlo || M2/grlo
 Kopitari za rasplod i tov || do 100 || 1,5 || 1,1
 do 200 || 2,5 || 1,9
 do 350 || 4,0 || 3
 više od 350 || 5 s najmanje 1 m2/100 kg || 3,7 s najmanje 0,75 m2/100 kg
2.3.
Proizvodnja svinja
2.3.1.
Prijelaz na ekološku proizvodnju
Da bi se svinje i njihovi proizvodi mogli
smatrati ekološkima, pravila proizvodnje navedena u ovoj Uredbi morala su biti
primjenjivana najmanje šest mjeseci.
2.3.2.
Hranidba
U pogledu hranidbe primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
najmanje 60 % hrane za životinje mora potjecati sa
samoga poljoprivrednog gospodarstva ili, kada to nije izvodivo, mora biti
proizvedeno u istoj regiji u suradnji s drugim ekološkim poljoprivrednim
gospodarstvima ili subjektima u poslovanju s hranom za životinje;
(b)
sva neodbijena mladunčad svinja mora se po
mogućnosti hraniti majčinim mlijekom u razdoblje od najmanje 40 dana;
(c)
vlaknasta krma, svježa ili sušena krma ili silaža
dodaju se dnevnom obroku za svinje.
2.3.3.
Posebni uvjeti smještaja
U pogledu uvjeta smještaja primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
prostor za smještaj svinja ima glatke, ali ne
skliske podove. Najmanje polovica površine zatvorenog prostora, kako je
navedena u tablici o minimalnim površinama za svinje u točki 2.3.4., mora
biti puna, što znači da nije ni rebrasta ni rešetkaste konstrukcije;
(b)
nastamba za svinje ima udobnu, čistu, suhu i
dovoljno veliku površinu za ležanje/odmaranje koja se sastoji od čvrste
konstrukcije koja nije rebrasta. Na površini za odmaranje postoji široka stelja
nastrta slamom. Stelja se sastoji od slame ili drugog odgovarajućeg
prirodnog materijala. Stelja se može oplemeniti i obogatiti bilo kojim
mineralnim proizvodom koji je odobren kao gnojivo ili poboljšivač tla za upotrebu
u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.;
(c)
krmače moraju biti u skupini, osim u
posljednjem stadiju suprasnosti i tijekom laktacije;
(d)
prasad se ne smije držati na podovima bez nagiba
ili u kavezima za prasad;
(e)
površine na kojima se svinje kreću moraju omogućivati
izbacivanje izmeta i rovanje. Za rovanje se mogu upotrebljavati različiti
supstrati.
2.3.4.
Broj životinja po jedinici površine
Broj svinja po hektaru mora biti u
sljedećim granicama:
 Razred ili vrsta || Najveći mogući broj životinja po hektaru ekvivalent količini od 170 kg N/ha/godišnje
 Prasad || 74
 Krmače za rasplod || 6,5
 Svinje za tov || 14
 Ostale svinje || 14
Najmanje površine u zatvorenom prostoru i
otvorenom prostoru i druge karakteristike smještaja svinja su sljedeće:
   || Unutarnja površina (neto površina namijenjena za životinje) || Vanjska površina (površina za kretanje, bez pašnjaka)
   || minimalno žive mase (kg) || M2/grlo || M2/grlo
 Krmače koje su se oprasile s prasadi starom do 40 dana ||   || 7,5 po krmači || 2,5
 Svinje za tov || do 50 || 0,8 || 0,6
 do 85 || 1,1 || 0,8
 do 110 || 1,3 || 1
 Prasad || starija 40 dana i mase do 30 kg || 0,6 || 0,4
 Rasplodne svinje ||   || 2,5 za ženku || 1,9
   || 6 za mužjaka   Ako se obori upotrebljavaju za prirodni pripust: 10 m2/nerastu   || 8,0
2.4.
Proizvodnja peradi
2.4.1.
Prijelaz na ekološku proizvodnju
Da bi se perad i njihovi proizvodi mogli
smatrati ekološkima, pravila proizvodnje navedena u ovoj Uredbi morala su biti
primjenjivana najmanje:
(a)
deset tjedana za perad za proizvodnju mesa,
dovedenu prije dostizanja starosti od tri dana;
(b)
šest tjedana kod peradi za dobivanje jaja.
2.4.2.
Podrijetlo peradi
Perad se mora ili uzgajati do dostizanja
minimalne dobi ili mora potjecati od spororastućih sojeva peradi koje je
odredilo nadležno tijelo. Ako poljoprivrednik ne upotrebljava spororastuće
sojeve peradi, najmanja dopuštena dob kod klanja je sljedeća:
(a)
81 dan za piliće;
(b)
150 dana za kopune;
(c)
49 dana za pekinške patke;
(d)
70 dana za ženke mošusne patke;
(e)
84 dana za mužjake mošusne patke;
(f)
92 dana za divlje patke;
(g)
94 dana za biserke;
(h)
140 dana za mužjake purana i guske za pečenje
i
(i)
100 dana za ženke purana.
2.4.3.
Hranidba
U pogledu hranidbe primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
najmanje 60 % hrane za životinje mora potjecati sa
samoga poljoprivrednog gospodarstva ili, kada to nije izvodivo, mora biti
proizvedeno u istoj regiji u suradnji s drugim ekološkim poljoprivrednim
gospodarstvima ili subjektima u poslovanju s hranom za životinje;
(b)
vlaknasta krma, svježa ili sušena krma ili silaža
dodaju se dnevnom obroku.
2.4.4.
Posebni uvjeti smještaja
U pogledu uvjeta smještaja primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
perad se ne drži u kavezima;
(b)
vodena perad ima pristup tekućici, ribnjaku,
jezeru ili bazenu kad god vremenski i higijenski uvjeti to dopuštaju kako bi se
poštovale posebne potrebe njihove vrste i zahtjevi za dobrobit životinja; kad
vremenski uvjeti to ne dopuštaju, imaju pristup vodi u koju mogu uroniti glavu
kako bi očistile perje;
(c)
perad ima pristup površini na otvorenom u trajanju
od najmanje jedne trećine njihovog života. Površine na otvorenome za perad
uglavnom su pokrivene vegetacijom i imaju zaštitne objekte i pticama
omogućuju jednostavan pristup primjerenom broju korita za napajanje;
(d)
ako se perad drži u zatvorenom prostoru zbog
ograničenja ili obveza uvedenih na temelju zakonodavstva Unije, mora imati
stalan pristup dostatnim količinama vlaknaste krme i primjerenoj sirovini
kako bi zadovoljila svoje etološke potrebe;
(e)
objekti za svu perad zadovoljavaju sljedeće
uvjete:
i.        najmanje jedna trećina površine
poda je puna, to jest, nije ni rebraste ni rešetkaste konstrukcije te je
pokrivena steljom kao što je slama, strugotina drva, pijesak ili treset;
ii.       u peradarskim objektima za nesilice
dovoljno velik dio prostora poda za kokoši dostupan je za prikupljanje izmeta;
iii.      moraju imati prečke koje
veličinom i brojem odgovaraju veličini jata i ptica kako je navedeno
u točki 2.4.5. u tablici o najmanjim površinama u zatvorenom prostoru i
otvorenom prostoru i drugim karakteristikama smještaja peradi;
iv.      s vanjske strane nastambe,
uključujući i mogući trijem, postoje otvori za ulaz i izlaz
dostatne veličine za prolaz ptice, pri čemu sveukupna duljina tih
otvora mora iznositi najmanje 4 m na 100 m površine nastambe koja je na
raspolaganju pticama. Ako postoji trijem, unutarnji otvori između nastambe
i trijema moraju imati sveukupnu duljinu od 2 m na 100 m površine nastambe.
Mora biti omogućen 24-satni pristup trijemu;
v.       objekti za perad izgrađeni su tako
da je svim pticama omogućen jednostavan pristup površini na otvorenome,
tj. najveća udaljenost od bilo koje točke unutar nastambe do
najbližega vanjskog otvora ne smije biti veća od 15 m;
vi.      višeredni sustavi ne smiju imati više od
tri reda upotrebljive površine uključujući podnu površinu. Visina
između pojedinih redova ili međupovršina kao što su površine za
gnijezda ne smije biti veća od 1 m. Više etaže moraju biti takve da je
moguće automatizirano izgnojavanje;
(f)
prirodno svjetlo može se nadopuniti umjetnim
sredstvima kako bi osiguralo najviše 16 sati svjetla dnevno s neprekidnim
noćnim trajanjem odmora bez umjetnog svjetla u trajanju od najmanje osam
sati;
(g)
nastambe se moraju isprazniti od životinja između
svakog turnusa uzgoja peradi. U tom se vremenu zgrade i oprema moraju
očistiti i dezinficirati. Osim toga, kada se završi svaki proizvodni
turnus peradi, ograđen prostor za perad mora u razdoblju koje odredi
država članice ostati prazan kako bi se bilju omogućilo da ponovno
naraste. Ti zahtjevi ne vrijede za perad koja se ne uzgaja u turnusima, ne drži
u ograđenim prostorima i slobodno se kreće tijekom dana.
2.4.5.
Broj životinja po jedinici površine
Najveći broj životinja po hektaru mora
biti u sljedećim granicama:
 Razred ili vrsta || Najveći mogući broj životinja po hektaru ekvivalent količini od 170 kg N/ha/godišnje
 Tovni pilići || 580
 Kokoši nesilice || 230
Najmanje površine u zatvorenom prostoru i
otvorenom prostoru i druge karakteristike smještaja za ptice vrste Gallus
gallus su sljedeće:
   || Rasplodna/roditeljska perad || Pomladak || Tovna perad || Kopuni || Nesilice
 Dob || Rasplodna perad || Pilenke 0 – 8 tjedana || Pilenke 9 – 18 tjedana || Početna faza tova 0 – 21 tjedan || Završna faza tova 22 do 81 dan || 22 – 150 dana || Nesilice starije od 19 tjedana
 Broj životinja po jedinici površine u nastambi (ptica po m2 upotrebljive površine) za fiksne i pomične nastambe || 6 ptica || 24 ptice s najviše 21 kg žive mase po m² || 15 ptice s najviše 21 kg žive mase po m² || 20 ptice s najviše 21 kg žive mase po m² || 10 ptice s najviše 21 kg žive mase po m² || 10 ptice s najviše 21 kg žive mase po m² || 6 ptica
 Prečke (cm) ||   ||   ||   ||   || 18
 Višeredni sustavi - dodatna ograničenja/m2 podne površine (uključujući trijem ako je omogućen 24-satni pristup) || 9 ptica || 36 ptica isključujući površinu trijema || 22 ptice || Obično nije primjenjivo || 9 ptica
 Ograničenja za veličinu jata || 3 000 uključujući mušku perad || 10 000 * || 3 300 || 10 000 * || 4 800 || 2 500 || 3 000
 Broj ptica po jedinici površine ispusta (m2/ptica), pod uvjetom da nije premašena granica od 170 kg N/ha/godišnje || 4 || 1 || 4 || 1 || 4 || 4 || 4
*    može se podijeliti
tako bude 3 x 3000 ili 2 x 4800 turnusa
Najmanje površine u zatvorenom prostoru i
otvorenom prostoru i druge karakteristike smještaja za ptice vrste Gallus
gallus su sljedeće:
   || Purani || Guske || Patke || Biserke
 Vrsta || Muški || Ženske || Svi || Pekinške patke || Mužjaci mošusne patke || Ženke mošusne patke || Divlje patke || Svi
 Broj životinja po jedinici površine u nastambi (ptica po m2 upotrebljive površine) za fiksne i pomične nastambe || 10 s najviše 21 kg žive mase po m² || 10 s najviše 21 kg žive mase po m² || 10 s najviše 21 kg žive mase po m² || 10 s najviše 21 kg žive mase po m² || 10 s najviše 21 kg žive mase po m² || 10 s najviše 21 kg žive mase po m² || 10 s najviše 21 kg žive mase po m² || 10 s najviše 21 kg žive mase po m²
 Prečke (cm) || 40 || 40 || Obično nije primjenjivo || Obično nije primjenjivo || 40 || 40 || Obično nije primjenjivo || 20
 Ograničenja za veličinu jata || 2 500 || 2 500 || 2 500 || 4 000 ženskih 3 200 muških || 3 200 || 4 000 || 3 200 || 5 200
 Broj ptica po jedinici površine ispusta (m2/ptica) pod uvjetom da nije premašena granica od 170 kg N/ha/godišnje || 10 || 10 || 15 || 4,5 || 4,5 || 4,5 || 4,5 || 4
2.4.6.
Pristup površinama na otvorenome
U pogledu pristupa površinama na otvorenome
primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
perad ima pristup površini na otvorenome u trajanju
od najmanje jedne trećine svojeg života. Od najranije joj se dobi mora
omogućiti, koliko je god to izvodivo, da tijekom dana ima stalan pristup
otvorenim površinama kad god to dopušta fiziološko stanje i fizički
uvjeti, osim u slučaju privremenih zabrana uvedenih na temelju zakonodavstva
Unije;
(b)
površine na otvorenome za perad uglavnom su obrasle
vegetacijom koju čine različite bilje i imaju zaštitne objekte i
pticama omogućuju jednostavan pristup primjerenom broju korita za
napajanje; Vegetacija na površini na otvorenome mora se redovito uklanjati i
odnositi kako bi se smanjila mogućnost nastanka viška hranjivih tvari.
Otvorene se površine ne smiju prostirati više od 150 m u promjeru od najbližeg
otvora na nastambi za perad. Međutim, udaljenost od 350 m od najbližeg
otvora na nastambi dopuštena je pod uvjetom da je dovoljan broj natkrivenih
prostora i korita za vodu u ravnomjerno raspoređeni po čitavoj
otvorenoj površini s barem četiri natkrivena prostora po hektaru;
(c)
u uvjetima kada, primjerice, zbog dugotrajnoga
snježnog pokrivača ili sušnih vremenskih uvjeta nema dovoljno hrane na
površini za slobodno kretanje peradi, mora ih se dodatno hraniti vlaknastom
krom;
(d)
ako se perad drži u zatvorenom prostoru zbog
ograničenja ili obveza uvedenih na temelju zakonodavstva Unije, mora imati
stalan pristup dostatnim količinama vlaknaste krme i primjerenoj sirovini
kako bi zadovoljila svoje etološke potrebe.
2.4.7.
Dobrobit životinja
Zabranjeno je uklanjanje perja sa žive peradi;
2.5.
Pčelarstvo
2.5.1.
Prijelaz na ekološku proizvodnju
Proizvodi pčelarstva mogu se prodavati
upućivanjem na ekološku proizvodnju samo ako su se pravila ekološke
proizvodnje poštovala tijekom najmanje godinu dana.
Tijekom prijelaznog razdoblja vosak se mora
zamijeniti voskom koji potječe iz ekološkog pčelarstva.
2.5.2.
Podrijetlo pčela
Kod pčela se prednost se daje vrsti Apis
mellifera i njezinim lokalnim ekotipovima.
2.5.3.
Hranidba
U pogledu hranidbe primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
na kraju proizvodne sezone košnicama se ostavljaju
dostatne zalihe meda i cvjetnog praha za preživljavanje zimi;
(b)
hranidba pčelinjih zajednica dopuštena je samo
kada je preživljavanje zajednice dovedeno u opasnost zbog klimatskih uvjeta.
Hrani ih se ekološkim medom, ekološkim šećernim sirupom ili ekološkim
šećerom.
2.5.4.
Posebna pravila o sprječavanju bolesti i
veterinarskom liječenju u pčelarstvu
U pogledu sprječavanja bolesti i
veterinarskog liječenja primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
za potrebe zaštite okvira, košnica i saća,
posebno od štetnika, dopuštena su samo sredstva protiv glodavaca (koja se
stavljaju u klopke) i odgovarajući proizvodi koji su odobreni za upotrebu
u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.;
(b)
dopuštena je mehanička dezinfekcija
pčelinjaka, na primjer parom ili neposrednim plamenom;
(c)
dopušteno je uništavanje trutovskog legla samo ako
ima za cilj izoliranje zaraženosti parazitom Varroa destructor;
(d)
ako se unatoč svim preventivnim mjerama
pčelinje zajednice razbole ili zaraze, odmah se moraju liječiti i
prema potrebi premjestiti u pčelinjake u izolaciji;
(e)
u slučaju zaraze parazitom Varroa
destructor mogu se upotrebljavati mravlja kiselina, mliječna kiselina,
octena kiselina i oksalna kiselina, kao i mentol, timol, eukaliptol ili kamfor;
(f)
ako se liječenje provodi kemijski
sintetiziranim alopatskim proizvodima, tijekom tog razdoblja tretirane se
pčelinje zajednice stavljaju u pčelinjake u izolaciji i sav se vosak
zamjenjuje voskom iz ekološkog pčelarstva. Nakon toga na takve se
pčelinje zajednice primjenjuje jednogodišnje prijelazno razdoblje
utvrđeno u točki 2.5.1.;
(g)
točka (f) ne primjenjuje se na proizvode koji
su odobreni za upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.
2.5.5.
Posebni uvjeti smještaja u pčelarstvu
U pogledu uvjeta smještaja primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
pčelinjaci se postavljaju na područjima
koja osiguravaju izvore nektara i peluda koje čine prije svega ekološki
uzgojene kulture ili, prema potrebi, prirodna vegetacija ili konvencionalno
upravljane šume ili kulture koje se obrađuju metodama koje imaju vrlo mali
utjecaj na okoliš;
(b)
pčelinjaci se drže na dovoljnoj udaljenosti od
izvora koji mogu dovesti do onečišćenja pčelarskih proizvoda ili
loše utjecati na zdravlje pčela;
(c)
smještaj je pčelinjaka takav da unutar
radijusa od 3 km od pčelinjaka izvore nektara i cvjetnog praha čine
uglavnom ekološki uzgojene kulture ili samoniklo bilje ili kulture tretirane
postupcima s malim utjecajem na okoliš koji su ekvivalentni onima iz
članaka 28. i 30. Uredbe (EU) br. 1305/2013 i koji ne mogu utjecati na
ekološko obilježje pčelarske proizvodnje. Navedeni se zahtjevi ne
primjenjuju u razdoblju bez cvatnje ili kada su pčelinje zajednice u
mirovanju;
(d)
košnice i materijali koji se upotrebljavaju u
pčelarstvu uglavnom se izrađuju od prirodnih materijala koji ne
predstavljaju opasnost od onečišćenja okoliša ili proizvoda
pčelarstva.
2.5.6.
Posebna pravila o praksama u pčelarstvu
U pogledu praksi u pčelarstvu primjenjuju
se sljedeća pravila:
(a)
pčelinji vosak za nove osnove potječe iz
jedinica ekološkog uzgoja;
(b)
u košnicama se smiju upotrebljavati samo prirodni
proizvodi kao što su propolis, vosak i biljna ulja;
(c)
zabranjeno je upotrebljavanje kemijskih sintetskih
sredstava za odbijanje insekata tijekom vrcanja meda;
(d)
zabranjeno je upotrebljavanje voštanih saća za
vrcanje meda;
(e)
pčelarstvo se ne smatra ekološkim ako se
odvija u regijama ili područjima koje su države članice odredile regijama
ili područjima u kojima pčelarstvo nije izvodivo.
2.5.7.
Dobrobit životinja
U pogledu dobrobiti životinja primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
zabranjeno je uništavanje pčela u saćama
kao metoda sakupljanja pčelarskih proizvoda;
(b)
sakaćenje poput rezanja krila pčelinjim
maticama je zabranjeno.
Dio
III.: Pravila proizvodnje za morske alge i životinje iz akvakulture
1.
Definicije
Za potrebe ovog dijela primjenjuju se
sljedeće definicije:
(1)
„zatvoreni recirkulacijski objekt za akvakulturu”
znači objekt u kojem se odvija akvakultura u zatvorenom okolišu na zemlji
ili na plovilu koja uključuje recirkulaciju vode i koji ovisi o trajnom
vanjskom izvoru energije radi stabilizacije okoline za životinje iz
akvakulture;
(2)
„energija iz obnovljivih izvora” znači
obnovljivi izvori nefosilne energije, kao što su vjetar, solarna energija,
geotermalna energija, valovi, plima, vodena energija, plin iz odlagališta
otpada, plin iz pogona za pročišćavanje otpadnih voda i bioplinovi;
(3)
„mrijestilište” znači mjesto oplodnje,
mrijesta i uzgoja kroz rane životne stadije životinja iz akvakulture, posebno
riba i školjkaša;
(4)
„mladičnjak” znači
mjesto gdje se primjenjuje prijelazni uzgojni sustav
između mrijestilišta i faza rasta. Faza mladičnjaka završava u prvoj
trećini proizvodnog ciklusa s izuzećem vrsta koje prolaze postupak
smoltifikacije;
(5)
„onečišćenje” znači izravno ili
neizravno uvođenje u vodeni okoliš tvari ili energije kako su definirani u
Direktivi 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[5] te u Direktivi
2008/56/EC Europskog parlamenta i Vijeća[6],
u vodama na koje se te direktive primjenjuju;
(6)
„polikultura” znači
uzgoj dviju ili više vrsta, obično iz različitih trofičkih
razina, u istoj uzgojnoj jedinici;
(7)
„proizvodni ciklus” znači
životni ciklus životinje iz akvakulture ili morske alge od
najranijih životnih faza (oplođena jaja u slučaju životinja
akvakulture) do izlova;
(8)
„lokalno uzgojene vrste” znači vrste
koje nisu ni strane ni lokalno neprisutne vrste na temelju Uredbe Vijeća
(EZ) br. 708/2007,[7]
kao i vrste navedene u Prilogu IV. toj Uredbi;
(9)
„uzgojna gustoća” znači
živa težina životinja u akvakulturi po kubnom metru vode u
bilo koje doba tijekom faze rasta, a u slučaju plosnatica i kozica težina
po kvadratnom metru površine.
2.
Opći zahtjevi
2.1.
Proizvodne aktivnosti moraju se obavljati na
lokacijama koje nisu podložne onečišćenju proizvodima ili tvarima
koje nisu odobrene za upotrebu u ekološkoj proizvodnji ili
onečišćujućim tvarima koje bi ugrozile ekološku prirodu
proizvoda.
2.2.
Ekološke i neekološke proizvodne jedinice
primjereno se odvajaju u skladu s minimalnim udaljenostima koje su odredile
države članice ako su takve minimalne udaljenosti utvrđene. Takve se
mjere odvajanja temelje na prirodnom smještaju, odvojenim distribucijskim
sustavima za vodu, udaljenosti, plimi i oseci, uzvodnom i nizvodnom smještaju
ekološke proizvodne jedinice. Proizvodnja morskih algi ne smatra se ekološkom
ako se odvija na lokacijama ili područjima koja su tijela država
članica odredila kao lokacije ili područja koja nisu prikladna za
ekološku akvakulturu ili branje morskih algi.
2.3.
Za sve nove proizvodne aktivnosti koje se
prijavljuju za ekološku proizvodnju i za proizvodnju više od 20 tona proizvoda
akvakulture godišnje potrebna je procjena utjecaja na okoliš razmjerna
proizvodnoj jedinici da bi se utvrdili uvjeti proizvodne jedinice i njezinog
neposrednog okoliša i mogući učinci tih operacija. Subjekti
dostavljaju procjenu utjecaja na okoliš kontrolnom tijelu ili kontrolnoj
ustanovi. Sadržaj procjene utjecaja na okoliš temelji se na Prilogu IV.
Direktivi 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća[8]. Ako je jedinica
već bila podvrgnuta jednakovrijednoj procjeni, tada se ona može
upotrebljavati u tu svrhu.
2.4.
Subjekti osiguravaju plan održivog upravljanja
razmjeran proizvodnoj jedinici za akvakulturu i uzgoj morskih algi.
2.5.
Plan se godišnje ažurira i u njemu se detaljno
navode učinci aktivnosti na okoliš, postupci praćenja stanja okoliša
koje treba provoditi te popis mjera koje se trebaju poduzeti da bi se umanjili
negativni učinci na neposredni vodeni i kopneni okoliš uključujući,
kada je to primjenjivo, ispust nutrijenata u okoliš po proizvodnom ciklusu ili
po godini. U planu se bilježe nadzor i popravak tehničke opreme.
2.6.
Subjekti u poslovanju akvakulture i uzgoju morskih
algi sastavljaju u okviru održivog plana upravljanja raspored smanjivanja
otpada, koji se treba uspostaviti na početku operacija. Kada je to
moguće, upotreba rezidualne topline ograničava se na energiju iz
obnovljivih izvora. Za sakupljanje morskih algi na početku se donosi
jednokratna procjena biomase.
3.
Zahtjevi za morske alge
Osim općih pravila proizvodnje koja su
utvrđena u člancima 7., 8., 9., 12. i kada je primjenjivo u odjeljku
2, na sakupljanje i proizvodnju morskih algi primjenjuju se i pravila
utvrđena u odjeljku 3. Ta se pravila primjenjuju mutatis mutandis
na proizvodnju svih višestaničnih morskih algi ili fitoplanktona i
mikroalgi radi daljnje upotrebe kao hrane za životinje u akvakulturi.
3.1.
Prijelaz na ekološku proizvodnju
3.1.1.
Prijelazno razdoblje za mjesto vađenja morskih
algi iznosi šest mjeseci.
3.1.2.
Prijelazno razdoblje za jedinicu uzgoja morskih
algi iznosi šest mjeseci ili jedan puni proizvodni ciklus, ovisno što je od
toga dulje.
3.1.3.
Tijekom prijelaznog razdoblja gospodarstvo
akvakulture može biti podijeljeno na jasno odvojene cjeline, pri čemu se
sa svim jedinicama ne upravlja skladu s pravilima ekološke proizvodnje. Što se
tiče proizvodnje morskih algi, može se raditi o istoj vrsti pod uvjetom da
su jedinice na odgovarajući način odvojene.
3.2.
Pravila proizvodnje morskih algi
3.2.1.
Sakupljanje divljih morskih algi i njihovih
dijelova koje samoniklo rastu u moru smatra se ekološkom proizvodnjom pod
uvjetom:
(a)
da područja uzgoja imaju visok ekološki status
kako je određen Direktivom 2000/60/EZ[9]
i nisu neprikladna sa zdravstvenog stajališta.
(b)
da sakupljanje ne utječe znatno na stabilnost
prirodnog ekosustava ili na održanje vrste u području sakupljanja.
3.2.2.
Da bi se smatrao ekološkom, uzgoj morskih
algi mora se odvijati u obalnim područjima čije su karakteristike u
pogledu okoliša i zdravlja u najmanju ruku ekvivalentne onima iz točke
3.2.1.(a). Osim toga, primjenjuju se i sljedeća pravila proizvodnje:
(a)
u svim fazama proizvodnje, od sakupljanja mladih
algi do berbe,
primjenjuju se održivi postupci;
(b)
da bi se osiguralo očuvanje bogatih genskih
zaliha, mlade samonikle alge moraju se redovito sakupljati kako bi se dopunile
zalihe koje potječu iz uzgoja u zatvorenim prostorima;
(c)
gnojiva se ne smiju upotrebljavati, osim u
zatvorenim objektima, i to samo ako za tu svrhu odobrena za upotrebu u
ekološkoj proizvodnji.
3.3.
Uzgoj morskih algi
3.3.1.
U uzgoju morskih algi na moru
upotrebljavaju se isključivo hranjive tvari koje se prirodno pojavljuju u
okolišu ili dolaze iz ekološkog uzgoja životinja iz akvakulture, po
mogućnosti smještene u blizini kao dio sustava polikulture.
3.3.2.
U
kopnenim
objektima u kojima se upotrebljavaju vanjski izvori
hranjivih tvari, razina nutrijenata u ispusnoj vodi treba biti provjerljivo
ista ili niža od njihove razine u ulaznoj vodi. Smiju se upotrebljavati samo
nutrijenti biljnog ili mineralnog podrijetla koji su odobreni za upotrebu u
ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.
3.3.3.
Uzgojna gustoća ili operativni intenzitet
moraju se evidentirati i biti takvi da održavaju cjelovitost vodnog okoliša
osiguravajući da se ne premašuje maksimalna količina morskih algi
koja se može dobiti bez negativnih učinaka po okoliš.
3.3.4.
Konopi i ostala oprema koja se upotrebljava za
uzgoj morskih algi upotrebljavaju se višekratno ili se recikliraju, kada je to
moguće.
3.4.
Održivo sakupljanje divljih morskih algi
3.4.1.
Na početku sakupljanja morskih algi provodi se
jednokratna procjena biomase.
3.4.2.
U jedinici ili poslovnim prostorima vode se robne i
financijske evidencije koje su takve da omogućuju subjektu da utvrdi, a
kontrolnom tijelu ili kontrolnoj ustanovi da provjeri da su sakupljači
dostavili samo divlje morske alge proizvedene u skladu s ovom Uredbom.
3.4.3.
Sakupljanje se provodi tako da prikupljene
količine ne uzrokuju značajan utjecaj na stanje vodnog okoliša.
Poduzimaju se mjere kojima se omogućuje regeneracija morskih algi i
sprječava prilov, kao što su tehnika sakupljanja, minimalna veličina,
dob, reproduktivni ciklus ili količina preostalih morskih algi.
3.4.4.
Ako se morske alge sakupljaju iz zajedničke
ili dijeljene površine ubiranja, potrebno je dokumentirati da ukupno
sakupljanje udovoljava ovoj Uredbi.
4.
Zahtjevi za životinje iz akvakulture
Osim općih pravila proizvodnje koja su
utvrđena u člancima 7., 8., 9. i 12., na vrste riba, rakova,
bodljikaša i školjkaša iz točke 4.1.5.10. primjenjuju se i pravila
utvrđena u odjeljku 4. Ta se pravila primjenjuju mutatis mutandis i
na zooplankton, mikroračiće, rotifere, crve i ostale životinje za
hranidbu u vodi.
4.1.
Opći zahtjevi
4.1.1.
Prijelaz na ekološku proizvodnju
4.1.1.1.
Sljedeća prijelazna razdoblja za proizvodne
jedinice u akvakulturi primjenjuju se za sljedeće vrste objekata
akvakulture, uključujući postojeće životinje iz akvakulture:
(a)
za objekte koji se ne mogu isušiti, očistiti i
dezinficirati, prijelazno razdoblje od 24 mjeseca;
(b)
za objekte koji su isušeni ili ostavljeni za odmor
objekta, prijelazno razdoblje od 12 mjeseci;
(c)
za objekte koji su isušeni, očišćeni i
dezinficirani, prijelazno razdoblje od šest mjeseci;
(d)
za objekte na otvorenim vodama poput onih koji
uzgajaju školjkaše, prijelazno razdoblje od tri mjeseca.
4.1.1.2.
Tijekom prijelaznog razdoblja gospodarstvo
akvakulture može biti podijeljeno na jasno odvojene cjeline, pri čemu se
sa svim jedinicama ne upravlja u skladu s pravilima ekološke proizvodnje. Što
se tiče proizvodnje životinja iz akvakulture, može se raditi o istoj vrsti
pod uvjetom da su jedinice na odgovarajući način odvojene.
4.1.2.
Podrijetlo životinja iz akvakulture
4.1.2.1.
Što se tiče podrijetla životinja iz
akvaluture, primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
ekološka akvakultura temelji se na uzgoju
mlađi koja potječe od ekološki uzgojenoga matičnog jata i iz
ekoloških uzgajališta;
(b)
upotrebljavaju se lokalne vrste i u njihovu se
uzgoju potiče dobivanje sojeva koji su bolje prilagođeni uzgojnim
uvjetima, čime se osiguravaju dobro zdravstveno stanje i dobrobit te
učinkovita upotreba hrane; kontrolnom tijelu ili kontrolnoj ustanovi treba
pružiti dokumentirani dokaz o njihovu podrijetlu i liječenju;
(c)
biraju se vrste koje su izdržljive i mogu se
uzgajati bez znatne štete za divlji fond;
(d)
na gospodarstvo se mogu unijeti divlje ulovljene
životinje ili životinje iz neekološke akvakulture radi poboljšanja
genetskog fonda. Takve se životinje drže sukladno pravilima ekološkog uzgoja
najmanje tri mjeseca prije upotrebe za razmnožavanje.
4.1.2.2.
Sljedeća se pravila primjenjuju u vezi s
mrijestom:
(a)
zabranjena je upotreba hormona i njihovih derivata;
(b)
ne smiju se upotrebljavati umjetna proizvodnja
jednospolnih linija, osim ručnim sortiranjem, induciranjem poliploidije,
umjetnom hibridizacijom i kloniranjem;
(c)
moraju se izabrati primjereni sojevi;
(d)
kada je to primjereno, uspostavljaju se posebni
uvjeti za svaku vrstu u uzgoju za upravljanje matičnim jatom, mrijestom i
proizvodnjom mlađi.
4.1.3.
Hranidba
4.1.3.1.
U pogledu hrane za ribe, rakove i bodljikaše
primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
životinje se hrane hranom koja ispunjava njihove
hranidbene zahtjeve u različitim fazama razvoja;
(b)
Režimi hranidbe osmišljavaju se sa sljedećim
prioritetima:
i.        zdravlje i dobrobit životinja;
ii.       visoka kakvoća proizvoda,
uključujući nutritivni sastav koji će osigurati visoku
kakvoću konačnoga jestivog proizvoda;
iii.      mali utjecaj na okoliš;
(c)
biljni dio hrane potječe iz ekološke
proizvodnje, a dio hrane dobiven od vodenih životinja potječe iz ekološke
akvakulture ili održivog iskorištavanja ribolovnih izvora;
(d)
neekološki hranidbeni sastojci biljnog podrijetla,
hranidbeni sastojci životinjskog i mineralnog podrijetla, dodaci hrani za
životinje, određeni proizvodi koji se upotrebljavaju u prehrani životinja
i pomoćne tvari u procesu proizvodnje smiju se upotrebljavati samo ako su
odobrene za upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s ovom Uredbom;
(e)
Ne smiju se upotrebljavati pospješivači rasta
i umjetne aminokiseline.
(f)
u ekološkoj se akvakulturi smiju upotrebljavati
samo hranidbeni materijali mineralnog podrijetla koji su odobreni za upotrebu u
ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19;
(g)
u ekološkoj se akvakulturi smiju upotrebljavati
samo dodaci hrani za životinje, određeni proizvodi koji se upotrebljavaju
u hranidbi životinja i pomoćne tvari u procesu proizvodnje kako su
navedeni u dijelu II. točki 1.4.4.
4.1.3.2.
Sljedeća se pravila primjenjuju u vezi sa
školjkama i drugim vrstama koje ne hrani čovjek, već se hrane
prirodnim planktonom:
(a)
takvi organizmi koji se hrane filtracijom
zadovoljavaju sve svoje hranidbene potrebe iz prirode, osim mlađi koja se
uzgaja u mrijestilištima i rastilištima;
(b)
područja za uzgoj imaju visok ekološki status
kako je određeno Direktivom 2000/60/EZ.
4.1.3.3.
Posebna pravila za hranu za mesojedne životinje iz
akvakulture
Hrana za mesojedne životinje iz akvakulture
nabavlja se prema sljedećim prioritetima:
(a)
ekološka hrana podrijetlom iz akvakulture;
(b)
riblje brašno i riblje ulje dobiveni iz ribljih
ostataka podrijetlom iz ekološke akvakulture prikupljeni od riba, rakova ili
mekušaca;
(c)
riblje brašno, riblje ulje i sastojci ribljeg
podrijetla dobiveni iz ostataka riba, rakova ili mekušaca već ulovljenih u
održivom ribolovu radi prehrane ljudi;
(d)
riblje brašno, riblje ulje i sastojci ribljeg
podrijetla dobiveni iz cijelih riba, rakova ili mekušaca ulovljenih u održivom
ribolovu koji se ne upotrebljavaju za prehranu ljudi;
(e)
ekološki hranidbeni materijali biljnog ili
životinjskog podrijetla; biljni materijal ne prelazi 60 % ukupnih sastojaka.
4.1.3.4.
Posebna pravila za hranu za određene životinje
iz akvakulture
Ribe u kopnenim vodama, kozice mekušice i
slatkovodne kozice te tropske slatkovodne ribe hrane se na sljedeći
način:
(a)
hrane se hranom koja je prirodno dostupna u
ribnjacima i jezerima;
(b)
ako izvori prirodne hrane iz točke (a) nisu
dostupni u dovoljnim količinama, može se upotrebljavati ekološka hrana
biljnog podrijetla, po mogućnosti uzgajana na samom uzgajalištu, ili
morske alge. Subjekti evidentiraju potrebu za upotrebom dodatne hrane;
(c)
ako se prirodna hrana nadomješta u skladu s
točkom (b), hranidbeni obrok za vrste navedene u točki 4.1.5.10. (g)
i vrste Pangasius spp. može sadržavati najviše 10 % ribljeg brašna ili
ribljeg ulja dobivenog iz održivog ribolova.
4.1.4.
Zdravstvena zaštita
4.1.4.1.
Sprječavanje bolesti
U pogledu sprječavanja bolesti primjenjuju
se sljedeća pravila:
(a)
sprječavanje bolesti temelji se na držanju
uzgojenih organizama u optimalnim uvjetima primjerenim odabirom mjesta uzgoja,
uzimajući u obzir, među ostalim, zahtjeve vrsta za dobrom kvalitetom,
protokom i brzinom razmjene vode, optimalnim uređenjem uzgajališta,
primjenom dobre uzgojne i upravljačke prakse, uključujući
redovito čišćenje i dezinfekciju prostora, hranu za životinje visoke
kakvoće, primjerenu gustoću populacije te odabir vrste i soja;
(b)
dopuštena je primjena imunoloških veterinarskih
lijekova;
(c)
u planu upravljanja zdravljem životinja detaljno se
navode biosigurnosne mjere i mjere sprječavanja bolesti,
uključujući pisani sporazum za savjetovanje u pogledu zdravlja,
proporcionalno proizvodnoj jedinici, s kvalificiranim servisima za zdravlje
životinja iz akvakulture koji će posjećivati uzgajalište najmanje
jednom godišnje i najmanje jednom u dvije godine u slučaju školjkaša;
(d)
sustavi za držanje životinja, oprema i pribor
moraju biti pravilno čišćeni i dezinficirani;
(e)
obraštajni organizmi uklanjaju se samo fizički
ili ručno te, kada je to primjereno, vraćaju u more na određenoj
udaljenosti od uzgajališta;
(f)
za čišćenje i dezinfekciju opreme i
objekata smiju se upotrebljavati samo tvari koje su odobrene za upotrebu u
ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.
(g)
U pogledu odmora objekta primjenjuju se
sljedeća pravila:
i.        nadležno tijelo određuje je li
potreban odmor objekta kao i njegovo primjereno trajanje koje se provodi i
dokumentira nakon svakoga proizvodnog ciklusa u kaveznim sustavima na otvorenom
moru;
ii.       on nije obvezan za uzgoj školjkaša;
iii.      tijekom odmora objekta kavez ili druga
struktura koja se upotrebljava za uzgoj životinja iz akvakulture prazni se,
dezinficira i ostavlja prazna prije sljedeće upotrebe;
(h)
kada je to primjereno, nepotrošena riblja hrana,
izmet i uginule životinje odmah se uklanjaju kako bi se izbjegao svaki rizik
značajne štete za okoliš s obzirom na kakvoću vode, umanjila opasnost
od bolesti i izbjeglo privlačenje kukaca ili glodavaca;
(i)
ultraljubičasto svjetlo i ozon mogu se
upotrebljavati samo u mrijestilištima i mladičnjacima.
(j)
za biološku kontrolu ektoparazita prednost se daje
upotrebi čišće ribe.
4.1.4.2.
Veterinarsko liječenje
Sljedeća pravila primjenjuju se u vezi s
veterinarskim liječenjem:
(a)
bolesti se odmah liječe kako bi se izbjegla
patnja životinja; ako je upotreba fitoterapeutskih, homeopatskih i drugih
proizvoda neprimjerena, mogu se upotrebljavati kada je to nužno i pod strogim
uvjetima te pod nadzorom veterinara kemijski sintetizirani alopatski
veterinarsko-medicinski proizvodi uključujući antibiotike. Kada je
primjereno, određuju se ograničenja u pogledu tijeka liječenja i
karence;
(b)
dopušteni su tretmani vezani uz zaštitu zdravlja
ljudi i životinja koji su propisani na temelju zakonodavstva Unije;
(c)
ako se unatoč preventivnim mjerama za
osiguranje zdravlja životinja u skladu s točkom 4.1.4.1. pojavi
zdravstveni problem, veterinarsko liječenje može se upotrebljavati
sljedećim redoslijedom:
i         stvari dobivene iz biljaka, životinja
ili minerala u homeopatskoj otopini;
ii        biljke i njihovi ekstrakti bez
anestetskog učinka i
iii.      tvari poput: elemenata u tragovima,
metala, prirodnih imunostimulatora ili odobrenih probiotika;
(d)
upotreba alopatskog liječenja ograničava
se na dvije serije liječenja godišnje, uz izuzetak cijepljenja i obveznih
planova iskorjenjivanja. Međutim, u slučajevima uzgojnog ciklusa koji
traje manje od godine dana primjenjuje se ograničenje od jednog alopatskog
liječenja. Ako se ustanovljena ograničenja za alopatsko
liječenje premaše, predmetne životinje iz akvakulture ne mogu se prodavati
kao ekološki proizvodi;
(e)
upotrebljavanje liječenja protiv nametnika
koje ne uključuje obvezne sustave kontrole koje provode države
članice ograničava se na dva puta godišnje ili jednom godišnje u
slučaju uzgojnog ciklusa koji traje manje od 18 mjeseci;
(f)
karenca za alopatsko veterinarsko liječenje i
liječenje protiv nametnika u skladu s točkom (d),
uključujući liječenje u okviru obveznog sustava suzbijanja i
iskorjenjivanja, mora biti dvostruko dulja od karence iz članka 11.
Direktive 2001/82/EZ ili, ako razdoblje nije navedeno, mora iznositi 48 sati;
(g)
kad god se upotrebljavaju veterinarsko-medicinski
proizvodi, takva se upotreba prijavljuje kontrolnom tijelu ili kontrolnoj
ustanovi prije nego što se životinje stave na tržište kao ekološke.
Liječene životinje moraju biti jasno prepoznatljive.
4.1.5.
Uvjeti smještaja i uzgojna praksa
4.1.5.1.
Zatvoreni recirkulacijski objekti zabranjeni su za
uzgoj životinja iz akvakulture, uz izuzetak mrjestilišta i mladičnjaka ili
za uzgoj organizama namijenjenih hranidbi u ekološkom uzgoju.
4.1.5.2.
Umjetno grijanje ili rashlađivanje vode
dopušteno je samo u mrijestilištima i mladičnjacima. Voda iz prirodnih
bušotina može se upotrebljavati za grijanje ili rashlađivanje vode u svim
proizvodnim fazama.
4.1.5.3.
Uzgojni okoliš mora biti uređen na način
da se životinjama, u skladu s njihovim posebnim potrebama osigura:
(a)
da imaju dovoljno prostora za svoju dobrobit i, ako
je primjenjivo, minimalnu uzgojnu gustoću;
(b)
da se drže u vodi dobre kvalitete, među
ostalim s primjerenim protokom i brzinom razmjene vode, dovoljnim razinama
kisika i uz održavanje niske razine metabolita;
(c)
uvjeti temperature i svjetla u skladu sa zahtjevima
pojedine vrste uzimajući u obzir zemljopisnu lokaciju;
U slučaju slatkovodne ribe, dno mora biti
što sličnije prirodnom.
U slučaju šarana dno mora biti prirodna
zemlja.
4.1.5.4.
Vodeni kavezni sustavi moraju biti tako osmišljeni
i izrađeni da osiguravaju stopu protoka i fizikalno-kemijske parametre
koji čuvaju zdravlje životinja i njihovu dobrobit te udovoljavaju njihovim
etološkim potrebama.
4.1.5.5.
Uzgojne jedinice na kopnu moraju udovoljavati
sljedećim uvjetima:
(a)
kod protočnih sustava moguće je pratiti i
nadzirati brzinu protoka i kakvoću ulazne i izlazne vode;
(b)
najmanje pet posto površine okoliša
(„kopneno-vodene dodirne površine”) treba imati prirodnu vegetaciju.
4.1.5.6.
Kavezni sustavi na otvorenom moru udovoljavaju
sljedećim uvjetima:
(c)
smješteni su tamo gdje su protok vode, dubina i
brzina razmjene vode u vodenom stupcu dostatni za umanjivanje utjecaja na
morsko dno i okolno more;
(d)
imaju kaveze koji su osmišljeni, izrađeni i
održavani u skladu s njihovom izloženošću operativnoj okolini.
4.1.5.7.
Kavezni se sustavi osmišljavaju, smještaju i
stavljaju u upotrebu tako da je rizik od bijega životinja sveden na minimum.
4.1.5.8.
Ako ribe ili rakovi pobjegnu, moraju se poduzeti
odgovarajuće mjere, uključujući prema potrebi i njihovo
hvatanje, kako bi se umanjio učinak na lokalni ekosustav. O tome se moraju
čuvati dokumentirani dokazi.
4.1.5.9.
Za uzgoj životinja akvakulture u ribnjacima,
bazenima ili uzgojnim bazenima u nizu, uzgajališta moraju biti opremljena ili
prirodnim filtrima, taložnicama, biološkim filtrima ili mehaničkim
filtrima za sakupljanje otpadnih nutrijenata ili upotrebljavati morske alge ili
životinje (školjkaše i alge) koji pridonose poboljšanju kakvoće ispusnih
voda. Sustavno praćenje ispusnih voda provodi se u redovitim razmacima
kada je to primjereno.
4.1.5.10.
Uzgojna gustoća
U svrhu utvrđivanja utjecaja uzgojne
gustoće na dobrobit uzgajanih riba potrebno je pratiti stanje riba (poput
oštećenja peraja, ostalih povreda, prirasta, ponašanja i općeg
zdravstvenog stanja) i kakvoću vode.
Uzgojna gustoća utvrđuje se po vrsti ili
skupini vrsta:
(a)
Ekološka proizvodnja salmonida u slatkoj vodi:
Predmetne vrste: potočna pastrva (Salmo trutta) –
kalifornijska pastrva (Oncorhynchus mykiss) – potočna
zlatovčica (Salvelinus fontinalis) – losos (Salmo salar) –
jezerska zlatovčica (Salvelinus alpinus) – lipljen (Thymallus
thymallus) – američka jezerska zlatovčica (ili siva pastrva) (Salvelinus
namaycush) – mladica (Huchohucho)
 Proizvodni sustav || Tovni uzgojni sustavi moraju biti snabdjeveni iz otvorenih sustava iz otvorenih sustava. Protokom vode mora se osigurati najmanje 60 % zasićenosti kisikom za čitavu uzgojnu populaciju te osigurati uzgojni prostor i eliminaciju otpadnih voda.
 Maksimalna uzgojna gustoća || Salmonidne vrste koje nisu navedene u nastavku 15 kg/m3 Losos 20 kg/m3 Potočna pastrva i kalifornijska pastrva 25 kg/m3 Jezerska zlatovčica 20 kg/m3
(a)
Ekološka proizvodnja salmonida u morskoj vodi:
Predmetne vrste: losos (Salmo salar), potočna
pastrva (Salmo trutta) – kalifornijska pastrva (Oncorhynchus mykiss)
 Maksimalna uzgojna gustoća || 10 kg/m3 u mrežnom kaveznom uzgoju
(b)
Ekološka proizvodnja bakalara (Gadus morhua)
i ostalih riba iz porodice Gadidae, lubina (Dicentrarchus labrax),
komarče (Sparus aurata), hame (Argyrosomus regius), rumba (Psetta
maxima [= Scopthalmus maximux]), pagra (Pagrus pagrus [= Sparus pagrus]),
vrste Sciaenops ocellatus i ostalih vrsta iz porodice Sparidae te vrste Siganus
spp.
 Proizvodni sustav || U otvorenim sustavima (mrežno-kavezni uzgoj) s minimalnom brzinom morskih struja da bi se osigurala optimalna dobrobit za ribe ili u otvorenim sustavima na kopnu.
 Maksimalna uzgojna gustoća || Za ribe osim rumba: 15 kg/m3   Za rumb: 25 kg/m2
(c)
Ekološka proizvodnja lubina, komarče, hame,
cipla (Liza, Mugil) i jegulje (Anguilla spp.) u zemljanim
bazenima u području izraženih plima i oseka te obalnih laguna
 Sustav držanja || Tradicionalne solane pretvorene u jedinice za akvakulturnu proizvodnju i slični bazeni u području izraženih plima i oseka
 Proizvodni sustav || Potrebna je primjerena obnova vode kako bi se osigurala dobrobit riba   Najmanje 50 % nasipa mora imati biljni pokrov   Potrebni su močvarni depuracijski ribnjaci
 Maksimalna uzgojna gustoća || 4 kg/m3
(d)
Ekološka proizvodnja jesetre u slatkoj vodi:
Predmetne vrste: porodice (Acipenseridae)
 Proizvodni sustav || Protok vode u svakoj uzgojnoj jedinici mora biti dostatan za osiguravanje dobrobiti životinja   Izlazna voda treba biti jednake kakvoće kao i ulazna voda
 Maksimalna uzgojna gustoća || 30 kg/m3
(e)
Ekološka proizvodnja riba u kopnenim vodama:
Predmetne vrste: vrste iz porodice Cyprinidae i ostale srodne
vrste u kontekstu polikulture, uključujući smuđa, štuku, soma,
vrste iz porodice Coregonidae, jesetru
 Proizvodni sustav || U ribnjacima koji se povremeno isušuju i u jezerima. U jezerima se mora provoditi isključivo ekološka proizvodnja, uključujući biljnu proizvodnju na suhim površinama.   Područje u kojem se vrši izlov mora biti opremljeno dotokom čiste vode i mora biti veličine koja osigurava optimalni prostor za ribe. Riba se nakon izlova mora pohraniti u čistoj vodi.   Za organsko i mineralno gnojenje ribnjaka i jezera upotrebljavaju se jedino gnojiva i poboljšivači tla koji su odobreni za upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19., s najvećom primjenom od 20 kg dušika/hektaru.   Zabranjeno je tretiranje koje uključuje sintetske kemikalije za suzbijanje hidrofita i biljnog obraštaja koji se mogu naći u proizvodnim vodama.   Područja prirodne vegetacije oko jedinica kopnenih voda trebaju se održavati kao barijera za vanjske kopnene površine koje nisu uključene u uzgojne aktivnosti u skladu s pravilima ekološke akvakulture.   Kod tovnog se uzgoja polikultura upotrebljava pod uvjetom da se strogo poštuju kriteriji predviđeni ovim specifikacijama za druge vrste riba koje žive u jezerima.
 Maksimalna količina uzgoja || Ukupna proizvodnja ograničena je na 1 500 kg ribe po hektaru godišnje.
(f)
Ekološka proizvodnja kozica mekušica i slatkovodnih
kozica (Macrobrachium spp.):
 Uspostavljanje proizvodne(-ih) jedinice(-a) || Lokacija treba biti u sterilnim glinastim područjima kako bi utjecaj konstrukcije bazena na okoliš bio sveden na najmanju moguću mjeru. Bazeni se grade od prirodne, već postojeće gline. Nije dopušteno uništavanje mangrove vegetacije.
 Trajanje prijelaznog razdoblja || Šest mjeseci po bazenu, što odgovara normalnom životnom vijeku uzgajane kozice.
 Podrijetlo matičnog jata || Nakon tri godine djelovanja uzgajališta najmanje polovina matičnog jata treba biti udomaćena. Ostatak treba biti divlje matično jato slobodno od uzročnika bolesti koje potječe iz održivog ribolova. Potrebno je provesti obvezan pregled prve i druge generacije prije nego ih se unese u uzgajalište.
 Ablacija stapkastih očiju || Zabranjena je.
 Maksimalne uzgojne gustoće u uzgajalištu i proizvodna ograničenja || Ličinke: maksimalno 22 post larve/m2   Maksimalna trenutačna biomasa: 240 g/m2
(g)
Mekušci i bodljikaši:
 Proizvodni sustavi || Parangali, splavi, pridneni uzgoj, mrežaste vreće, kavezi, podlošci, vrše, bouchot stupovi i ostali sustavi držanja.   Za uzgoj dagnji na plutačama ne smije biti više od jednog pergolara po kvadratnom metru. Duljina pergolara ne smije biti veća od 20 m. Stanjivanje pergolara ne smije se odvijati tijekom uzgojnog ciklusa, međutim dopušteno je rasađivanje pergolara ako se time ne povećava uzgojna gustoća.
(h)
Tropske slatkovodne ribe: mliječnica (Chanos
chanos), tilapija (Oreochromis spp.), vrste Pangasius spp.:
 Proizvodni sustavi || Ribnjaci i mrežni kavezi
 Maksimalna uzgojna gustoća || Pangasius: 10 kg/m3   Oreochromis: 20 kg/m3
4.1.6.
Dobrobit životinja
4.1.6.1.
Sve osobe koje su uključene u skrb o
životinjama akvakulture posjeduju potrebna osnovna znanja i vještine vezane uz
zdravstvene potrebe i dobrobit životinja.
4.1.6.2.
Rukovanje životinjama iz akvakulture treba se
svesti na minimum, obavljati s najvećim oprezom te s pomoću
primjerene opreme i u skladu s protokolima kako bi se izbjegao stres i
fizičko oštećenje povezano s postupcima rukovanja. Matičnim se
jatom rukuje tako da se fizičko oštećenje i stres svedu na minimum i,
kada je to primjereno, uz anesteziju. Postupci selektiranja trebaju se svesti
na minimum i odvijati prema potrebi kako bi se osigurala dobrobit životinja.
4.1.6.3.
Na upotrebu umjetnog svjetla primjenjuju se
sljedeća ograničenja:
(a)
za produljivanje prirodnoga dnevnog svjetla ne
smije premašivati maksimum u odnosu na etološke potrebe, zemljopisne uvjete i
opće zdravstveno stanje uzgajanih životinja i iznosi maksimalno 16 sati na
dan, osim za potrebe reprodukcije;
(b)
nagle promjene u intenzitetu svjetla treba
izbjegavati u doba izmjene svjetlosnih uvjeta upotrebom prigušenog svjetla ili
pozadinskog osvjetljenja.
4.1.6.4.
Aeracija se dopušta da bi se osigurala dobrobit životinja
i njihovo zdravlje pod uvjetom da se mehanički aeratori po mogućnosti
snabdijevaju energijom iz izvora obnovljive energije.
4.1.6.5.
Dopuštena je upotreba kisika samo za upotrebe
povezane sa zdravljem i dobrobiti životinja te s kritičnim fazama
proizvodnje ili prijevoza u sljedećim slučajevima:
(a)
u iznimnim slučajevima temperaturnog porasta
ili pada atmosferskog tlaka ili slučajnog onečišćenja;
(b)
kod povremenih postupaka u upravljanju fondom kao
što su uzorkovanje i selektiranje;
(c)
da bi se osiguralo preživljavanje fonda
uzgajališta.
4.1.6.6.
Poduzimaju se primjerene mjere kako bi se trajanje
prijevoza životinja akvakulture što je više moguće smanjilo.
4.1.6.7.
Svaka patnja svodi se na minimum tijekom cijelog
života životinje, uključujući i vrijeme klanja.
4.1.6.8.
Treba primjenjivati tehnike usmrćivanja ribe,
koje osiguravaju trenutačni gubitak svijesti i neosjetljivost na bol.
Rukovanje prije klanja provodi se tako da se izbjegnu ozljede, a patnja i stres
smanje što je više moguće. Pri izboru optimalnih metoda usmrćivanja
potrebno je uzeti u obzir razlike u izlovnim veličinama ribe, vrste te
proizvodna mjesta.
4.2.
Posebna pravila za mekušce
4.2.1.
Podrijetlo ličinki
U pogledu podrijetla ličinki primjenjuju
se sljedeća pravila:
(a)
u slučaju školjkaša mogu se upotrebljavati
divlje ličinke sakupljene izvan granica proizvodne jedinice, pod uvjetom
da ne postoji značajna šteta za okoliš i ako je to dopušteno lokalnim
zakonodavstvom te ako one potječu iz:
i.        staništa za koja je malo vjerojatno da će preživjeti zimsko
vrijeme ili ako su višak u odnosu na potrebe ili
ii.       prirodnih parkova ličinki
školjkaša na kolektorima;
(b)
Za japansku kamenicu Crassostrea gigas,
prednost se daje stoku koji je selektivno uzgajan radi smanjenja mrijesta u
divljini;
(c)
vodi se evidencija o tome kako, gdje i kada su
sakupljene divlje ličinke kako bi se osigurala sljedivost sve do
područja sakupljanja;
4.2.2.
Uvjeti smještaja i uzgojna praksa
U pogledu uvjeta smještaja i uzgojne prakse
primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
uzgoj se može provoditi u istoj vodenoj površini
kao i uzgoj ekološki uzgajanih riba i morskih algi u sustavu polikulture, što
se dokumentira u planu održivog upravljanja. Školjkaši se mogu uzgajati i u
polikulturi zajedno s puževima kao što su obalni pužići;
(b)
proizvodnja školjkaša u ekološkom uzgoju odvija se
na lokacijama koje su ograničene stupovima, plutačama ili drugim
jasnim oznakama i, tamo gdje je potrebno, ograđuje se mrežastim
vrećama, kavezima ili drugim proizvedenim sredstvima;
(c)
u ekološkim uzgajalištima školjkaša treba na
najmanju moguću razinu smanjiti negativni utjecaj na vrste koje su važne
za očuvanje. Ako se upotrebljavaju mreže protiv grabežljivaca, moraju biti
izrađene tako da ne škode pticama plivaricama.
4.2.3.
Uzgoj
U pogledu uzgoja primjenjuju se sljedeća
pravila:
(a)
uzgoj dagnji na pergolarima i s pomoću drugih
metoda navedenih u točki 4.1.5.10. podtočki (h) može biti prihvatljiv
za ekološku proizvodnju;
(b)
pridneni uzgoj mekušaca dopušten je samo ako to
nema značajni utjecaj na okoliš na mjestima sakupljanja i rasta. Dokaz o
minimalnom utjecaju na okoliš treba popratiti istraživanjem i izvješćem o
području uzgoja koje subjekt dostavlja kontrolnom tijelu ili kontrolnoj
ustanovi. Izvješće se dodaje kao posebno poglavlje održivom planu
upravljanja.
4.2.4.
Upravljanje
U pogledu upravljanja primjenjuju se
sljedeća pravila:
(a)
kod uzgoja se upotrebljava uzgojna gustoća
koja nije veća od one koja se upotrebljava za konvencionalno uzgojene
školjkaše na predmetnom lokalitetu. Selektiranje, razrjeđivanje i
prilagodbe uzgojne gustoće provode se u skladu s biomasom te na takav način
da se osiguraju dobrobit životinja i visoka kvaliteta proizvoda;
(b)
obraštajni organizmi uklanjaju se fizički ili
ručno te, kada je to primjereno, vraćaju u more na određenoj
udaljenosti od uzgajališta mekušaca; Mekušci se jednom tijekom uzgojnog ciklusa
mogu tretirati otopinom vapna radi suzbijanja kompetitivnih obraštajnih
organizama.
4.2.5.
Posebna pravila uzgoja kamenica
Dopušta se uzgoj u vrećama na nogarima.
Te ili druge strukture na kojima se nalaze kamenice postavljaju se tako
da se izbjegne stvaranje potpune barijere uz obalu. Kamenice se pažljivo
pozicioniraju na ležišta u odnosu na smjer plime i oseke radi poboljšanja
proizvodnje. Proizvodnja mora udovoljavati zahtjevima iz točke 4.1.5.10.
podtočke (h).
Dio
IV.: Pravila proizvodnje prerađene hrane i prerađene hrane za životinje
Osim općih pravila proizvodnje koja su
utvrđena u člancima 7., 9. i 13., na prerađenu hranu i
prerađenu hranu za životinje primjenjuju se i pravila utvrđena u ovom
dijelu.
1.
Opći zahtjevi u pogledu proizvodnje
prerađene hrane i hrane za životinje
1.1.
Prehrambeni aditivi, dodaci hrani za životinje,
pomoćne tvari u procesu proizvodnje i druge tvari i sastojci koji se
upotrebljavaju za preradu hrane ili hrane za životinje i svi primijenjeni
postupci prerade, kao što je dimljenje, moraju biti u skladu s načelima
dobre proizvodne prakse[10].
1.2.
Subjekti koji proizvode prerađenu hranu ili
hranu za životinje uspostavljaju i ažuriraju primjerene postupke koji se
temelje na sustavnom utvrđivanju kritičnih faza prerade.
1.3.
Primjena postupaka iz točke 1.2. u svakom
trenutku jamči da su proizvedeni prerađeni proizvodi u skladu s ovom
Uredbom.
1.4.
Subjekti moraju postupati u skladu s postupcima iz
točke 1.2. i provoditi ih, a naročito moraju:
(a)
poduzimati preventivne mjere kako bi izbjegli
opasnost od onečišćenja neodobrenim tvarima ili proizvodima;
(b)
provoditi odgovarajuće mjere
čišćenja, pratiti njihovu djelotvornost i evidentirati te radnje;
(c)
jamčiti da se neekološki proizvodi ne
stavljaju na tržište s oznakom koja upućuje na ekološku proizvodnju.
1.5.
Priprema prerađenih ekoloških proizvoda vremenski
se ili prostorno odvaja od pripreme neekoloških proizvoda. Ako se u predmetnoj
jedinici za pripremanje pripremaju ili čuvaju i neekološki proizvodi,
subjekt:
(a)
o tome izvješćuje kontrolno tijelo ili
kontrolnu ustanovu;
(b)
izvodi radnje neprekidno dok se ne obradi cijela
serija, prostorno ili vremenski odvojeno od sličnih radnji koje se
obavljaju na neekološkim proizvodima;
(c)
skladišti ekološke proizvode, prije i nakon radnji,
prostorno ili vremenski odvojene od neekoloških proizvoda;
(d)
održava na raspolaganju ažuriran upisnik svih
radnji i prerađenih količina;
(e)
poduzima potrebne mjere kako bi se osigurala
identifikacija serija i izbjeglo miješanje ili zamjena s neekološkim
proizvodima;
(f)
provodi radnje na ekološkim proizvodima samo nakon
odgovarajućeg čišćenja proizvodne opreme.
1.6.
Ne smiju se upotrebljavati proizvodi, tvari i
tehnike s pomoću kojih se ponovno uspostavljaju svojstva izgubljena
tijekom prerade i skladištenja ekološke hrane, ispravljaju posljedice nemara u
preradi te ekološke hrane ili s pomoću kojih bi se na neki drugi
način mogla prikriti prava priroda proizvoda namijenjenih stavljanju na
tržište kao ekološke hrane.
2.
Zahtjevi u pogledu proizvodnje
prerađene hrane
2.1.
Za sastav ekološke prerađene hrane vrijede
sljedeći uvjeti:
(a)
proizvod se proizvodi uglavnom od sastojaka
poljoprivrednog podrijetla; da bi se utvrdilo je li proizvod proizveden
uglavnom od sastojaka poljoprivrednog podrijetla, dodana voda i sol ne
uzimaju se u obzir;
(b)
prehrambeni aditivi, pomoćne tvari u procesu
proizvodnje, arome, voda, sol, pripravci od mikroorganizama i prehrambenih
enzima, minerali, elementi u tragovima, vitamini, aminokiseline i ostali
mikronutrijenti u hrani za posebne prehrambene potrebe smiju se upotrebljavati
samo ako su odobreni za upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s
člankom 19.;
(c)
ekološki sastojak ne smije biti prisutan zajedno s
istim sastojkom dobivenim u prijelaznom razdoblju ili u neekološkom obliku;
(d)
hrana proizvedena od biljaka uzgojenih u
prijelaznom razdoblju smije sadržavati samo jedan biljni sastojak poljoprivrednog
podrijetla.
2.2.
Upotreba određenih proizvoda i tvari u preradi
hrane
2.2.1.
U preradi hrane smiju se upotrebljavati samo
proizvodi i tvari navedene u točki 2.1. podtočki (b) te proizvodi i
tvari iz točaka 2.2.2., 2.2.4. i 2.2.5., s izuzetkom proizvoda i tvari iz
sektora vina za koje se primjenjuje dio V. točka 2. i kvasca za koji se
primjenjuje dio VI. točka 1.3.
2.2.2.
U preradi hrane dopušteno je upotrebljavati
sljedeće proizvode i tvari:
(a)
pripravke mikroorganizama i prehrambenih enzima
koji se obično upotrebljavaju u preradi hrane; međutim, prehrambeni
enzimi koji se upotrebljavaju kao prehrambeni aditivi moraju biti odobreni za
upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.;
(b)
tvari i proizvode kako su definirani u članku
3. stavku 2. točkama (b) i (d) Uredbe (EZ) br. 1334/2008 Europskog
parlamenta i Vijeća,[11]
koji se na deklaraciji navode kao prirodne aromatične tvari ili prirodni
aromatični pripravci u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom
(e) i člankom 16. te Uredbe;
(c)
boje za otiskivanje žigova na mesu i kori jaja u
skladu s člankom 17. Uredbe (EZ) br. 1333/2008 Europskog parlamenta i
Vijeća[12];
(d)
vodu za piće i sol (s natrijevim kloridom ili
kalijevim kloridom kao temeljnim sastojcima) koji se općenito primjenjuju
u preradi hrane;
(e)
minerale (uključujući elemente u
tragovima), vitamine, aminokiseline i mikronutrijente, koji su dopušteni samo u
mjeri u kojoj je njihova primjena u hrani u kojoj su sadržani zakonski obvezna.
2.2.3.
Za potrebe izračuna iz članka 21. stavka
3. primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
određeni prehrambeni aditivi koji su odobreni
za upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.
izračunavaju se kao sastojci poljoprivrednog podrijetla;
(b)
pripravci i tvari iz točke 2.2.2. ne ulaze u
izračun sastojaka poljoprivrednog podrijetla;
(c)
kvasac i proizvodi od kvasca izračunavaju se
kao sastojci poljoprivrednog podrijetla.
2.2.4.
Sljedeći neekološki sastojci poljoprivrednog
podrijetla smiju se upotrebljavati u preradi ekološke hrane:
(a)
proizvodi životinjskog podrijetla:
i.        vodeni organizmi koje ne potječu
iz akvakulture, a dopušteni su u pripravljanju neekološke hrane;
ii.       želatina;
iii.      crijeva;
(b)
neprerađeni biljni proizvodi i proizvodi koji
su postupkom prerade dobiveni od njih:
i.        jestivo voće, orašasti plodovi i
sjemenke:
–
orasi kola  Cola acuminata;
ii.       jestivi začini i začinsko
bilje:
–
sjemenje hrena      Armoracia rusticana;
–
cvijeće šafranike   Carthamus tinctorius;
–
potočarka Nasturtium officinale.
iii.      razno:
–
alge, uključujući morske alge;
(c)
prerađeni biljni proizvodi:
i.        šećeri, škrobovi i ostali
proizvodi od žitarica i gomoljika:
–
rižino valjano tijesto (rižin papir);
–
škrob od riže i voštanog kukuruza, koji nije
kemijski modificiran;
ii.       razno:
–
rum, dobiven samo iz soka šećera od trske.
2.2.5.
Masti i ulja, rafinirana ili ne, ali koja nisu
kemijski modificirana, mogu se upotrebljavati u svojem neekološkom obliku ako
potječu od biljaka koje nisu:
–
kakaovac  Theobroma cacao;
–
kokos        Cocos nucífera;
–
maslina     Olea europaea;
–
suncokret  Helianthus annuus;
–
palma        Elaeis guineensis;
–
repa          Brassica napus, rapa;
–
šafranika   Carthamus tinctorius;
–
sezam       Sesamum indicum;
–
soja           Glycine max.
3.
Zahtjevi u pogledu proizvodnje
prerađene hrane za životinje
3.1.
Ekološke sirovine za hranu za životinje ili
sirovine proizvedene tijekom prijelaznog razdoblja ne smiju ući u sastav
ekoloških proizvoda za hranidbu životinja istodobno kad i iste sirovine za
hranu za životinje proizvedene neekološkim metodama.
3.2.
Sirovine za hranu za životinje koje se
upotrebljavaju ili prerađuju u ekološkoj proizvodnji ne smiju biti
prethodno prerađene s pomoću kemijski sintetiziranih otapala.
Dio
V.: Vino
1.
Područje primjene
1.1.
Osim općih pravila proizvodnje koja su
utvrđena u člancima 7., 8., 9. i 14., na ekološku proizvodnju
proizvoda sektora vina kako su navedeni u članku 1. stavku 2. točki
1. Uredbe (EU) br. 1308/2013 primjenjuju se i pravila utvrđena u ovom
dijelu.
1.2.
Primjenjuju se uredbe Komisije (EZ) br. 606/2009[13] i (EZ) br. 607/2009,[14] osim ako je u ovom
dijelu izričito navedeno drukčije.
2.
Primjena određenih proizvoda i tvari
2.1.
Proizvodi iz sektora vina proizvode se od ekoloških
sirovina.
2.2.
Samo proizvodi i tvari koje su odobrene za upotrebu
u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19. smiju se primjenjivati za
proizvodnju proizvoda iz sektora vina, uključujući tijekom procesa i
enoloških postupaka, podložno uvjetima i ograničenjima koja su utvrđena
u Uredbi (EU) br. 1308/2013 i Uredbi (EZ) br. 606/2009, a posebno u Prilogu I.A
toj Uredbi.
3.
Enološki postupci i ograničenja
3.1.
Ne dovodeći u pitanje odjeljke 1. i 2. i
posebne zabrane i ograničenja predviđena u točkama 3.2. do 3.5.,
dopušteni su samo enološki postupci, procesi i obrade, uključujući
ograničenja predviđena u članku 80. i članku 83. stavku 2.
Uredbe (EU) br. 1308/2013 te u članku 3., člancima 5. do 9. i
člancima 11. do 14. Uredbe (EZ) br. 606/2009 i prilozima tim uredbama,
koji su se primjenjivali prije 1. kolovoza 2010.
3.2.
Zabranjena je primjena sljedećih enoloških
postupaka, procesa i obrada:
(a)
djelomično koncentriranje hlađenjem u
skladu s dijelom I. odjeljkom B.1. točkom (c) Priloga VIII. Uredbi (EU)
br. 1308/2013;
(b)
uklanjanje sumpornog dioksida fizikalnim postupcima
u skladu s točkom 8. Priloga I.A Uredbi (EZ) br. 606/2009;
(c)
obrada elektrodijalizom kako bi se postigla
stabilnost vina na tartarate u skladu s točkom 36. Priloga I.A Uredbi (EZ)
br. 606/2009;
(d)
djelomična dealkoholizacija vina u skladu s
točkom 40. Priloga I.A Uredbi (EZ) br. 606/2009;
(e)
Obrada kationskim izmjenjivačima radi
postizanja stabilnosti vina na tartarate u skladu s točkom 43. Priloga I.A
Uredbi (EZ) br. 606/2009.
3.3.
Dopuštena je primjena sljedećih enoloških
postupaka, procesa i obrada pod sljedećim uvjetima:
(a)
kod toplinske obrade u skladu s točkom 2.
Priloga I.A Uredbi (EZ) br. 606/2009 temperatura ne smije prijeći 70 °C;
(b)
kod centrifugiranja i filtracije s inertnim
sredstvima za filtriranje ili bez njih u skladu s točkom 3. Priloga I.A
Uredbi (EZ) br. 606/2009 veličina otvora ne smije biti manja od 0,2
mikrometra.
3.4.
Komisija će do 1. kolovoza 2015. preispitati
primjenu sljedećih enoloških postupaka, procesa i obrada radi njihova
postupnog ukidanja ili daljnjeg ograničavanja:
(a)
toplinskih obrada kako su navedene u točki 2.
Priloga I.A Uredbi (EZ) br. 606/2009;
(b)
upotrebu ionskih izmjenjivačkih smola kako je
navedeno u točki 20. Priloga I.A Uredbi (EZ) br. 606/2009;
(c)
reverznu osmozu u skladu s dijelom I. odjeljkom
B.1. točkom (b) Priloga VIII. Uredbi (EZ) br. 1308/2013.
3.5.
Izmjene uvedene nakon 1. kolovoza 2010. vezano uz
enološke postupke, procese i obrade predviđene u Uredbi (EZ) br. 1234/2007
ili Uredbi (EZ) br. 606/2009 smiju se primjenjivati u ekološkoj proizvodnji
vina tek nakon donošenja mjera potrebnih za provedbu pravila proizvodnje
predviđenih u odjeljku 3. i, ako bude potrebna, procjene u skladu s
člankom 19. ove Uredbe.
Dio
VI.: Kvasci koji se upotrebljavaju kao hrana ili hrana za životinje
Osim općih pravila proizvodnje koja su
utvrđena u člancima 7., 9. i 15., na ekološke kvasce koji se
upotrebljavaju kao hrana ili hrana za životinje primjenjuju se i pravila
utvrđena u ovom dijelu.
1.
Opći zahtjevi
1.1.
Za proizvodnju ekološkog kvasca smiju se
upotrebljavati samo ekološki proizvedeni supstrati.
1.2.
Ekološki kvasac ne smije biti prisutan u ekološkoj
hrani ili hrani za životinje zajedno s neekološkim kvascem.
1.3.
U proizvodnji, pripravcima i formulaciji ekološkog
kvasca smiju se upotrebljavati sljedeće tvari:
(a)
pomoćne tvari u procesu proizvodnje koje su
odobrene za upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.;
(b)
proizvodi i tvari iz dijela IV. točke 2. 2.2.
podtočaka (a) i (d).
PRILOG III.
Sakupljanje,
pakiranje, prijevoz i skladištenje proizvoda
1.
Sakupljanje proizvoda i prijevoz u jedinice
za pripremu
Subjekti mogu istodobno sakupljati ekološke i
neekološke proizvode samo ako se poduzmu odgovarajuće mjere kojima se
sprječava svako moguće miješanje ili zamjena s neekološkim
proizvodima i osigurava prepoznavanje ekoloških proizvoda. Informacije koje se
odnose na dane, sate i opseg prikupljanja te datum i vrijeme primitka proizvoda
subjekt drži dostupnima kontrolnom tijelu ili kontrolnoj ustanovi.
2.
Pakiranje i prijevoz proizvoda do drugih
subjekata ili jedinica
2.1.
Subjekti moraju osigurati da se ekološki proizvodi
prevoze do drugih subjekata ili jedinica, uključujući trgovce na
veliko i malo, samo u primjerenoj ambalaži, kontejnerima ili vozilima koja su
zatvorena tako da se sadržaj ne može zamijeniti bez krivotvorenja ili
oštećenja plombe i s oznakom na kojoj je, ne dovodeći u pitanje sve
druge oznake propisane pravom Unije, navedeno sljedeće:
(a)
naziv i adresa subjekta i, ako je različita,
vlasnika ili prodavatelja proizvoda;
(b)
naziv proizvoda ili opis krmne smjese zajedno s
upućivanjem na ekološku proizvodnju;
(c)
naziv ili kodni broj kontrolnog tijela ili
kontrolne ustanove kojima subjekt podliježe;
(d)
prema potrebi, identifikacijska oznaka serije prema
sustavu označivanja koji je ili odobren na nacionalnoj razini ili
dogovoren s kontrolnim tijelom ili kontrolnom ustanovom i koji omogućuje
povezivanje serije s izvješćima iz članka 24.
Podaci iz točaka (a) do (d) mogu se navesti i
na pratećem dokumentu ako se takav dokument može nesporno povezati s
ambalažom, kontejnerom ili prijevoznim sredstvom u kojem se proizvod prevozi.
Taj prateći dokument sadržava informacije o dobavljaču ili
prijevozniku.
2.2.
Zatvaranje ambalaže, kontejnera ili vozila nije
potrebno:
(a)
ako se prijevoz odvija izravno između subjekta
i drugog subjekta i oba podliježu sustavu kontrole u ekološkoj proizvodnji;
(b)
ako su proizvodi popraćeni dokumentom u kojemu
su navedene informacije propisane točkom 2.1. i
(c)
ako i subjekt pošiljatelj i subjekt primatelj o
takvom prijevozu vode pisanu evidenciju koja je na raspolaganju kontrolnom
tijelu ili kontrolnoj ustanovi.
3.
Posebna pravila za prijevoz hrane za
životinje u druge jedinice za proizvodnju ili preradu ili skladišne prostore
Kada prevoze hranu za životinje u druge
jedinice za proizvodnju ili preradu ili skladišne prostore, subjekti
osiguravaju da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
tijekom prijevoza, ekološki proizvedena hrana za
životinje, hrana za životinje iz prijelaznog razdoblja i neekološka hrana za
životinje moraju biti učinkovito fizički odvojene;
(b)
vozila ili kontejneri u kojima su se prevozili
neekološki proizvodi smiju biti upotrijebljeni za prijevoz ekoloških proizvoda
jedino ako:
i.        su prije početka prijevoza
ekoloških proizvoda provedene odgovarajuće mjere čišćenja
čija je učinkovitost provjerena i ako subjekti evidentiraju te
postupke;
ii.       su provedene sve primjerene mjere
ovisno o rizicima procijenjenima u skladu sa sustavom kontrola i, prema
potrebi, subjekti jamče da se neekološki proizvodi ne mogu staviti na
tržište s oznakom koja upućuje na ekološku proizvodnju;
iii.      subjekt o takvim operacijama prijevoza
vodi pisanu evidenciju koja je na raspolaganju kontrolnom tijelu ili kontrolnoj
ustanovi;
(c)
prijevoz gotove ekološke hrane za životinje
fizički je ili vremenski odvojen od prijevoza drugih gotovih proizvoda;
(d)
tijekom prijevoza evidentira se početna količina
proizvoda i svaka pojedinačna isporučena količina tijekom kruga
isporuke.
4.
Prijevoz žive ribe
4.1.
Živa se riba prevozi u prikladnim bazenima s
čistom vodom koja udovoljava njihovim fiziološkim potrebama u pogledu
temperature i otopljenog kisika.
4.2.
Prije prijevoza ribe i proizvoda od ribe iz
ekološkog uzgoja bazeni se trebaju temeljito očistiti, dezinficirati i
isprati.
4.3.
Radi izbjegavanja stresa poduzimaju se mjere
predostrožnosti. Tijekom prijevoza gustoća ne smije doseći razinu
koja šteti vrsti koja se prevozi.
4.4.
Za radnje iz točaka 4.1., 4.2. i 4.3. vodi se
evidencija.
5.
Primanje proizvoda do drugih subjekata ili
jedinica
Po primitku ekološkog proizvoda subjekt
provjerava zatvorenost ambalaže ili kontejnera ako se to zahtijeva i postojanje
oznaka predviđenih odjeljkom 2.
Subjekt unakrsno provjerava podatke na
deklaraciji iz odjeljka 2. u odnosu na podatke u pratećim dokumentima.
Rezultat tih provjera izričito se navodi u evidenciji iz članka 24.
6.
Posebna pravila za prihvat proizvodâ iz
treće zemlje
Ako se ekološki proizvodi uvoze iz treće
zemlje, prevoze se u odgovarajućoj ambalaži ili kontejnerima, koji su
zatvoreni tako da je spriječena zamjena sadržaja i koji nose oznaku
izvoznika i sve druge oznake i brojeve koji služe za identifikaciju serije, i s
potvrdom o kontrolnom pregledu za uvoz iz trećih zemalja, prema potrebi.
Po primitku ekološkog proizvoda uvezenog iz
treće zemlje fizička ili pravna osoba kojoj se isporučuje
uvezena pošiljka i koja je prima u svrhu daljnje pripreme ili stavljanja na
tržište mora provjeriti zatvorenost ambalaže ili kontejnera i, kod proizvoda
uvezenih u skladu s člankom 28. stavkom 1. točkom (b) podtočkom
i., provjerava da je potvrdom o inspekcijskom pregledu iz tog članka
obuhvaćen tip proizvoda koji se nalazi u pošiljci. Rezultat tih provjera
izričito se navodi u evidenciji iz članka 24.
7.
Skladištenje proizvoda
7.1.
Prostorima za skladištenje proizvodâ upravlja se
tako da se osigura identifikacija serija i izbjegne svako miješanje ili
onečišćenje s proizvodima ili tvarima koji nisu u skladu s pravilima
ekološke proizvodnje. Ekološki proizvodi moraju u svakom trenutku biti jasno
prepoznatljivi.
7.2.
U jedinicama za ekološki uzgoj bilja i životinja
zabranjeno je skladištiti poljoprivredne sirovine, osim onih koje su odobrene
za upotrebu u ekološkoj proizvodnji u skladu s člankom 19.
7.3.
Na poljoprivrednim gospodarstvima ili
gospodarstvima akvakulture dopušteno je držanje alopatskih
veterinarsko-medicinskih proizvoda i antibiotika pod uvjetom da ih je propisao
veterinar u vezi s liječenjem iz dijela II. točke 1.5.2.2 i dijela
III. točke 4.1.4.2. podtočke (a) Priloga II. te pod uvjetom da se
čuvaju na mjestu koje je pod nadzorom i da su upisani u evidenciju stoke
iz članka 24..
7.4.
Kada subjekti rukuju i neekološkim i ekološkim
proizvodima, a potonji su uskladišteni u skladišne objekte u kojima su
smješteni i drugi poljoprivredni ili prehrambeni proizvodi:
(e)
ekološki proizvodi drže se odvojeno od drugih
poljoprivrednih ili prehrambenih proizvoda;
(f)
poduzimanju se sve mjere kako bi se osigurala
identifikacija pošiljaka i izbjeglo miješanje ili zamjena s neekološkim
proizvodima;
(g)
prije početka skladištenja ekoloških proizvoda
moraju biti provedene odgovarajuće mjere čišćenja čija je
učinkovitost provjerena i subjekti moraju evidentiraju te postupke;
PRILOG IV.
IZRAZI
IZ ČLANKA 21.
BG:
биологичен.
ES: ecológico, biológico.
CS: ekologické, biologické.
DA: økologisk.
DE: ökologisch, biologisch.
ET: mahe, ökoloogiline.
EL:
βιολογικό.
EN: organic.
FR: biologique.
GA: orgánach.
HR: ekološki.
IT: biologico.
LV: bioloģisks, ekoloģisks.
LT: ekologiškas.
LU: biologësch.
HU: ökológiai.
MT: organiku.
NL: biologisch.
PL: ekologiczne.
PT: biológico.
RO: ecologic.
SK: ekologické, biologické.
SL: ekološki.
FI: luonnonmukainen.
SV: ekologisk.
--------------------------------------------------
PRILOG V.
LOGOTIP
EUROPSKE UNIJE ZA EKOLOŠKU PROIZVODNJU I KODNI BROJEVI
1.
Logotip
1.1.
Logotip Europske unije za ekološku proizvodnju mora
biti u skladu s modelom navedenim u nastavku:
Treba umetnuti LOGOTIP
1.2.
Referentna boja u bojama Pantone je Pantone zelena
br. 376 i zelena (50 % cijan + 100 % žuta) kada se upotrebljava
četverobojni tisak.
1.3.
Logotip Europske unije za ekološku proizvodnju može
se upotrebljavati i u crno-bijeloj varijanti kako je prikazano, samo kada
upotreba obojenog logotipa nije praktično izvediva.
Treba umetnuti LOGOTIP
1.4.
Ako je boja pozadine na ambalaži ili deklaraciji
tamna, simboli se mogu upotrijebiti u negativu upotrebljavajući boju
pozadine na ambalaži ili deklaraciji.
1.5.
Ako se upotrebljava logotip u boji na obojenoj
pozadini, zbog čega je teško vidljiv, može se upotrebljavati vanjska
linija razgraničenja oko logotipa kako bi se poboljšao kontrast s bojama
pozadine.
1.6.
U nekim posebnim situacijama, kada su navodi na
ambalaži jednobojni, logotip Europske unije za ekološku proizvodnju može se
upotrijebiti u istoj boji.
1.7.
Logotip Europske unije za ekološku proizvodnju mora
biti visok najmanje 9 mm i širok najmanje 13,5 mm; omjer između visine i
širine mora uvijek biti 1 : 1,5. Iznimno se najmanja moguća veličina
može se reducirati na visinu od 6 mm za vrlo mala pakiranja.
1.8.
Logotip Europske unije za ekološku proizvodnju može
se povezati s grafičkim ili tekstualnim elementima koji se odnose na
ekološku proizvodnju pod uvjetom da ti elementi ne preoblikuju ili mijenjaju
prirodu logotipa Europske unije za ekološku proizvodnju ni bilo koji navod
utvrđen u skladu s člankom 22. Ako se upotrebljava u povezanosti s
nacionalnim ili privatnim logotipima u zelenoj boji koja je drukčija od
referentne boje iz točke 2., logotip Europske unije za ekološku proizvodnju
može se upotrebljavati u toj nereferentnoj boji.
2.
Kodni brojevi
Kodni brojevi imaju sljedeći opći
format:
AB-CDE-999
pri čemu je:
(h)
„AB” ISO oznaka države u kojoj se provode kontrole;
(i)
„CDE” je troslovni izraz koji određuje
Komisija ili svaka država članica, kao što su „bio” ili „öko” ili „org”
ili „eko”, kojim se uspostavlja povezanost s ekološkom proizvodnjom; i
(j)
„999” je referentni broj koji se sastoji od najviše
tri znamenke, a dodjeljuje ga:
i.        nadležno tijelo svake države
članice kontrolnim tijelima ili kontrolnim ustanovama kojima je delegiralo
poslove kontrole;
ii.       Komisija:
–
kontrolnim tijelima i kontrolnim ustanovama koje je
Komisija priznala u skladu s člankom 29.;
–
nadležnim tijelima trećih zemalja koja je
Komisija priznala u skladu s člankom 31.
[1]               Direktiva Vijeća 91/676/EEZ od 12. prosinca 1991. o
zaštiti voda od onečišćenja uzrokovanog nitratima iz poljoprivrednih
izvora (SL L 375, 31.12.1991., str. 1.).
[2]               Uredba Komisije (EZ) br. 1974/2006 od 15. prosinca 2006.
o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br.
1698/2005 o potpori ruralnom razvoju iz Europskog poljoprivrednog fonda za
ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 368, 23.12.2006., str.15.).
[3]           Uredba (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o
potpori ruralnom razvoju iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj
(EPFRR) i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 (SL
L 347, 20.12.2013., str. 487.).
[4]               Direktiva Vijeća 2008/119/EZ od 18. prosinca 2008.
o utvrđivanju minimalnih uvjeta zaštite teladi (SL L 10, 15.1.2009., str.
7.)
[5]               Direktiva 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
od 23. listopada 2000. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u
području vodne politike (SL L 327, 22.12.2000., str. 1.).
[6]               Direktiva 2008/56/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
od 17. lipnja 2008. o uspostavljanju okvira za djelovanje Zajednice na
području politike morskog okoliša (Okvirna direktiva o pomorskoj
strategiji) (SL L 164, 25.6.2008., str. 19.).
[7]               Uredba Vijeća (EZ) br. 708/2007 od 11. lipnja 2007.
o korištenju stranih i lokalno neprisutnih vrsta u akvakulturi (SL L 168,
28.6.2007., str. 1.).
[8]               Direktiva 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća
od 13. prosinca 2011. o procjeni učinka određenih javnih i privatnih
projekata na okoliš (SL L 26, 28.1.2012., str. 1.).
[9]               Direktiva 2006/113/EZ Europskog  parlamenta i
Vijeća od 12. prosinca 2006. o propisanoj kakvoći vode u kojoj žive
školjkaši (SL L 376, 27.12.2006., str. 14.).
[10]             Dobra proizvođačka praksa (DPP) kako je
određena u članku 3. točki (a) Uredbe Komisije (EZ) br.
2023/2006 od 22. prosinca 2006. o dobroj proizvođačkoj praksi za
materijale i predmete koji dolaze u dodir s hranom (SL L 384, 29.12.2006., str.
75.)
[11]             Uredba (EZ) br. 1334/2008 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. prosinca 2008. o aromama i nekim sastojcima hrane s
osobinama aroma za upotrebu u i na hrani, te o izmjeni Uredbe Vijeća (EEZ)
br. 1601/91, uredbi (EZ) br. 2232/96 i (EZ) br. 110/2008 te Direktive
2000/13/EZ (SL L 354, 31.12.2008., str. 34.).
[12]             Uredba (EZ) br. 1333/2008 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. prosinca 2008. o prehrambenim aditivima (SL L 354,
31.12.2008., str. 16.).
[13]             Uredba Komisije (EZ) br. 606/2009 od 10. srpnja 2009. o
utvrđivanju određenih detaljnih pravila za provedbu Uredbe
Vijeća (EZ) br. 479/2008 u pogledu kategorija proizvoda od vinove loze,
enoloških postupaka i primjenjivih ograničenja (SL L 193, 24.7.2009., str.
1.).
[14]             Uredba Komisije (EZ) br. 607/2009 od 14. srpnja 2009. o
utvrđivanju određenih detaljnih pravila za provedbu Uredbe
Vijeća (EZ) br. 479/2008 u pogledu zaštićenih oznaka izvornosti i
oznaka zemljopisnog podrijetla, tradicionalnih izraza, označavanja i
prezentiranja određenih proizvoda u sektoru vina (SL L 193, 24.7.2009.,
str. 60.).