               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.8.2021.
            COM(2021) 455 final
            2021/0255(NLE)
            Prijedlog
            PREPORUKE VIJEĆA
            o kombiniranom učenju za visokokvalitetno i uključivo osnovno i srednjoškolsko obrazovanje
            (Tekst značajan za EGP)
            {SWD(2021) 219 final}

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               Jednak pristup visokokvalitetnom obrazovanju za sve ključan je za gospodarski i društveni napredak. U okviru obrazovne politike svim bi građanima trebalo omogućiti da ostvare svoj puni potencijal i razviju kompetencije putem cjeloživotnog učenja. To je ključna poruka sljedećih inicijativa: Komunikacije Komisije o uspostavi europskog stupa socijalnih prava
                  1
               , vizije o europskom prostoru obrazovanja
                  2
               , Akcijskog plana za digitalno obrazovanje 2021.–2027.
                  3
               , Rezolucije Vijeća o strateškom okviru za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja u smjeru europskog prostora obrazovanja i šire (2021.–2030.)
                  4
                i Zaključaka Vijeća o pravičnosti i uključenosti u području obrazovanja i osposobljavanja u cilju promicanja obrazovnog uspjeha za sve
                  5
               . Tijekom pandemije bolesti COVID‑19 došli su do izražaja izazovi u području obrazovanja, zbog čega je postizanje tog cilja postalo još važnije.

               (1)Izazovi s kojima se treba suočiti na temelju prijedloga preporuke

               Postojeće prednosti i slabosti osnovnog i srednjoškolskog obrazovanja, uključujući strukovno obrazovanje i osposobljavanje (SOO), postale su izraženije zbog zatvaranja škola i širih društvenih ograničenja uslijed pandemije bolesti COVID-19. U okviru obrazovnog sustava i sustava osposobljavanja ustanovilo se da postoji iznimna sposobnost za inovacije i prihvaćanje novih pristupa
                  6
               , ali i znatni nedostaci zbog nedovoljne spremnosti da se iskoriste prednosti različitih okruženja i alata za učenje.

               –Učenici su se suočili s procesom učenja koji je često bio sporiji i manje detaljan, a katkad je i kasnio. Općenito je bio teži zbog nedostatka sustavnog pohađanja i ritma nastave u učionici, kao i bliske interakcije s učiteljima i drugim učenicima.

               –Fizička, mentalna i emocionalna dobrobit u određenim je slučajevima bila ugrožena jer mnoge škole nisu mogle ponuditi strukturirane aktivnosti ili pristup objektima, a zdravlje i motivacija djece ovisili su o tome što im njihove obitelji
                  7
                i kućno okruženje mogu ponuditi.

               –Mnoge obitelji i učenici, posebno oni koji pripadaju skupinama u nepovoljnom položaju, nisu imali sposobnosti i resurse za uspješno učenje kod kuće
                  8
               . To je stvorilo velike poteškoće učenicima koji bi inače imali ciljanu potporu pri učenju u školi, subvencionirane i zdrave obroke
                  9
                ili pristup raznim izvannastavnim aktivnostima, uključujući fizičke aktivnosti.

               –Mnogi sustavi, škole i nastavno osoblje nisu bili pripremljeni za takve promjene u vezi s digitalnim kompetencijama i resursima, uključujući povezivost i infrastrukturu
                  10
               . Neki učitelji u osnovnim i srednjim školama naveli su da im javna tijela nisu osigurala jasne smjernice i komunikaciju. Naveli su i da im nije pruženo dovoljno potpore i osposobljavanja za oblikovanje učenja u situacijama kad bi svi učenici ili većina njih učili kod kuće.

               –Važni odgojno-obrazovni djelatnici, odnosno gostujući stručnjaci, službenici za odnose s obiteljima, nastavno osoblje u kulturnim organizacijama te nastavnici i učitelji za učenje kroz rad zajedno sa svojim resursima više nisu mogli pristupiti školama.

               –Javile su se poteškoće u prirodoslovnim i umjetničkim predmetima te strukovnom obrazovanju i osposobljavanju jer se oslanjanju na pristup određenim prostorima, laboratorijima i opremi te na nadzor za koji su obično iz pedagoških i sigurnosnih razloga zaduženi osposobljeni stručnjaci.

               –Škole su se suočile s izazovima u održavanju osobnih i društvenih koristi sudjelovanja u školskoj zajednici kad osoblje nije bilo prisutno na lokaciji.

               Nastojanje da se ostvari kvalitetnije i uključivo obrazovanje i osposobljavanje nije ograničeno na kontekst pandemije bolesti COVID-19. Postojeći izazovi s obzirom na oblikovanje obrazovanja i osposobljavanja i dalje su: izgradnja značajnih iskustava učenja u različitim okruženjima i za učenike različitih dobi, sposobnosti i okolnosti; podupiranje razvoja širokih kompetencija koje su potrebne učenicima u suvremenom i budućem globalnom društvu; podupiranje dobrobiti te pružanje potpore nastavnom osoblju i školama u prilagodbi i daljnjem poboljšanju vlastitih organizacijskih i pedagoških pristupa u korist svih učenika. Kako bi se odgovorilo na te izazove i poboljšalo kapacitete, cjelokupni obrazovni sustav i sustav osposobljavanja moraju dosljedno pristupati kombiniranom učenju u okviru kulture stalnog poboljšanja.

               (2)Ciljevi prijedloga preporuke

               Prijedlog preporuke dio je neposrednog odgovora na iskustva stečena tijekom pandemije bolesti COVID-19 kad su se mnogi postojeći izazovi i nejednakosti dodatno povećali i došli u prvi plan. Preporukom bi se predložile kratkoročne mjere za uklanjanje najhitnijih nedostataka koji su dosad uočeni i prevladavanje njihovih učinaka na mlađu generaciju. Istodobno bi se opisali daljnji koraci za kombiniranje okruženja i alata za učenje u osnovnom i srednjoškolskom obrazovanju, čime bi se pridonijelo izgradnji otpornijih obrazovnih sustava i sustava osposobljavanja, u skladu s Akcijskim planom za digitalno obrazovanje 2021.–2027. i europskim prostorom obrazovanja te pripremilo teren za ostvarivanje ciljeva digitalnog desetljeća
                  11
               . Cilj je povećati uključivost i kvalitetu obrazovanja i osposobljavanja te poboljšati širok razvoj kompetencija svih učenika.

               Prijedlogom preporuke ne zagovara se smanjenje prisutnosti nastavnog osoblja u učenju niti se potiče da učenici provode više vremena pred ekranom. Nadalje, cilj nije da se tiskani materijali, papir i olovke naglo i neselektivno zamijene digitalnim tehnologijama u osnovnom i srednjoškolskom obrazovanju
                  12
               . Šira primjena platformi i komunikacijskih kanala može povećati rizik od digitalnog zamora i organizacijske iscrpljenosti kod učenika, nastavnog osoblja i roditelja. Umjesto toga, u okviru oporavka od pandemije bolesti COVID-19, prijedlogom preporuke nastoji se poduprijeti stalan razvoj i poboljšanje uravnoteženog školskog obrazovanja (u smislu pedagogije i nastavnih materijala) kojim se promiče visoka kvaliteta i uključivost te se ostvaruje dodatna korist u smislu dovoljne otpornosti za suočavanje s izazovima i prilagodbu.

               (3)Specifične odredbe preporuke

               Kombinirano učenje u formalnom obrazovanju i osposobljavanju podrazumijeva da škola, nastavnik ili učenik primjenjuju više pristupa u procesu učenja:

               –kombiniranje okruženja za učenje u prostorijama škole i na daljinu i

               –kombiniranje različitih digitalnih (uključujući alate na internetu) i nedigitalnih alata za učenje u okviru obrazovnog sadržaja.

               Kako bi se osigurala optimalna primjena kombiniranog učenja, učitelji i učenici moraju imati potrebno znanje, vještine i stavove te biti otvoreni za upotrebu odgovarajućih digitalnih alata i promjene u poučavanju. Pristup kombiniranog učenja ujedno mora biti dovoljno fleksibilan kako bi se mogao prilagoditi potrebama učenika te pružiti nastavnom osoblju slobodu da ga primijene u skladu s njihovim kontekstom i publikom. Osiguravanje uvjeta koji pogoduju kombiniranom učenju ovisi i o resursima učenika te organizaciji, kulturi i resursima škole, odnosno pristupu odgovarajućim, cjenovno pristupačnim okruženjima i alatima koji dobro funkcioniraju. Kako bi se to postiglo, ovim prijedlogom preporuke naglašava se potreba za djelovanjem na različitim razinama (škola i njezin lokalni ekosustav; država članica ili razina regionalnog obrazovnog sustava; potpora, prema potrebi, na razini EU-a) i u različitim vremenskim okvirima, i to: kratkoročno u smislu hitnog odgovora na pandemiju i srednjoročno u smislu primjene tog pristupa kako bi se promicalo kvalitetno i uključivo obrazovanje.

               (4)Komplementarnost s drugim inicijativama

               Prijedlog preporuke izrađen je kako bi se dopunile druge inicijative Komisije kojima će se odgovoriti na povezane izazove u školskom obrazovanju, odnosno mjere predstavljene u Akcijskom planu za digitalno obrazovanje 2021.–2027.
                  13
                i inicijativi „Putevi do školskog uspjeha” u okviru europskog prostora obrazovanja kako bi se svim učenicima pomoglo da steknu znanje u području osnovnih vještina i dovrše srednjoškolsko obrazovanje, u Programu vještina za Europu
                  14
               , a posebno u preporuci Vijeća o strukovnom obrazovanju i osposobljavanju (SOO)
                  15
                u kojoj se predlaže modernizacija političke vizije EU-a za strukovno obrazovanje i osposobljavanje, uključujući njegovu digitalizaciju i primjenu kombiniranog učenja. Prijedlogom preporuke dopunjuju se i druge inicijative u okviru programa Erasmus+, uključujući akademije za stručno usavršavanje učitelja u okviru programa Erasmus+.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               ·Pravna osnova

               Inicijativa je u skladu s člancima 165. i 166. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. U članku 165. propisuje se da Unija treba „doprinosi[ti] razvoju kvalitetnog obrazovanja poticanjem suradnje među državama članicama te, ako je to potrebno, podupiranjem i dopunjavanjem njihovih aktivnosti, pri čemu u potpunosti poštuje odgovornost država članica za nastavni sadržaj i ustroj obrazovnih sustava te njihovu kulturnu i jezičnu raznolikost.” U članku 165. stavku 2. dodatno se navodi da će ciljevi djelovanja Unije u području obrazovanja biti, među ostalim, poticanje razvoja obrazovanja na daljinu. U članku 166. propisuje se da Unija treba provoditi politiku strukovnog osposobljavanja koja podupire i dopunjuje djelovanje država članica, pri čemu u cijelosti poštuje odgovornost država članica za sadržaj i ustroj strukovnog osposobljavanja.

               U okviru inicijative ne predlaže se proširenje regulatorne ovlasti EU-a niti se predlažu dodatne obveze za države članice. Države članice će, u skladu s nacionalnim okolnostima, odlučiti kako će provesti preporuku.

               ·Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Države članice imaju vlastitu kulturu i zakonodavstvo za oblikovanje i organizaciju učenja. U potpunosti su odgovorne za nastavni sadržaj i ustroj svojih obrazovnih sustava i sustava osposobljavanja. Međutim, države članice suočavaju se s nizom zajedničkih problema povezanih s pripravnošću svojih obrazovnih sustava i sustava osposobljavanja, što se može vidjeti iz učinka pandemije bolesti COVID-19 na učenike, njihove obitelji, učitelje, nastavnike i voditelje ustanova. Cilj je preporuke poduprijeti države članice u jačanju pripravnosti i otpornosti njihovih obrazovnih sustava i sustava osposobljavanja razvojem uravnoteženih pristupa kombiniranom učenju.

               Dodana je vrijednost ovog prijedloga preporuke na razini EU-a u sposobnosti EU-a da:

               –olakša zajednički pristup kratkoročnim rješenjima za probleme koji su se pojavili tijekom pandemije i koji su doveli do razlika u ishodima učenja ili su te razlike povećali,

               –promiče zajedničko europsko razumijevanje mogućnosti koje pruža kombinirano učenje, uključujući poboljšanje kvalitete i uključivosti obrazovanja i osposobljavanja te razvoj širokih kompetencija i dobrobit učenika,

               –olakša razmjenu stručnog znanja i najbolje prakse oblikovatelja politika, istraživača i nastavnog osoblja na razini sustava i škole,

               –podupire inicijative na razini EU-a za poticanje razvoja kompetencija nastavnog osoblja i učenika u kombiniranju okruženja i alata za učenje, i

               –potiče ulaganja u navedena područja.

               U skladu s načelom supsidijarnosti, u prijedlogu se opisuju daljnji koraci za kombiniranje okruženja i alata za učenje u osnovnom i srednjoškolskom obrazovanju te se u tu svrhu iznose preporuke.

               ·Proporcionalnost

                  Ni sadržaj ni oblik ovog prijedloga preporuke ne izlaze iz okvira onoga što je potrebno za ostvarenje njegovih ciljeva. Obveze koje će države članice preuzeti dobrovoljne su prirode i svaka država članica samostalno odlučuje o svojem pristupu.

               ·Odabir instrumenta

                  Kako bi se pridonijelo ostvarenju ciljeva iz članaka 165. i 166. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, tim se ugovorom propisuje da Vijeće donosi preporuke na prijedlog Komisije.

                  Preporuka Vijeća primjeren je instrument u području obrazovanja i osposobljavanja, u kojem EU ima pomoćnu nadležnost, te je instrument koji se često upotrebljava za djelovanje EU-a u tom području. Kao pravni instrument znači obvezivanje država članica na navedene mjere i pruža jači politički temelj za suradnju u tom području, uz potpuno poštovanje nadležnosti država članica u području obrazovanja i osposobljavanja.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

               ·Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo.

               ·Savjetovanja s dionicima

               Europska komisija se 2020. i 2021. savjetovala s predstavnicima ministarstva obrazovanja, organizacijama europskih mreža (edukatori učitelja, roditelji, učenici, poslodavci, sindikati), nastavnim osobljem i ostalim građanima. Dodatni pristupi i konteksti bili su korisni za bolje razumijevanje izazova i mogućnosti u tom području: internetski sastanci i internetski seminari, istraživanja usmjerena na ciljanu publiku u području školskog obrazovanja i osposobljavanja te istraživački projekti.

               Važna je faza bilo otvoreno javno savjetovanje od veljače do rujna 2020. u okviru pripremnog rada za Komunikaciju o Akcijskom planu za digitalno obrazovanje 2021.–2027. Savjetovanje je bilo usmjereno na učinak pandemije bolesti COVID-19, pri čemu je prikupljeno više od 2 700 odgovora iz 60 zemalja. Savjetovanje s učenicima iz Europe održano je i putem internetske zajednice učitelja i ravnatelja škola u okviru mreže eTwinning.

               ·Prikupljanje i primjena stručnog znanja

               Prijedlog se temelji na širokom rasponu izvješća i studija o sljedećim temama: pedagoški pristupi razvoju ključnih kompetencija, stručno usavršavanje učitelja i ravnatelja škola, upotreba digitalne tehnologije u školskom obrazovanju i upravljanje školskim obrazovanjem. Kad je riječ o posebnim aspektima, svoj su doprinos pružila tri stručna savjetnika uključena u okvir za obrazovanje i osposobljavanje za 2020.
                  16
                U preispitivanju su uzeta u obzir izvješća i studije OECD-a, UNESCO-a i Vijeća Europe, kao i rad Zajedničkog istraživačkog centra Europske komisije (posebno o pedagoškim pristupima razvoju ključnih kompetencija, upotrebi digitalne tehnologije u školskom obrazovanju i iskustvima djece i obitelji kad je riječ o učenju na početku pandemije). Te su informacije uključene u popratni radni dokument službi Komisije.

               ·Procjena učinka

               Budući da su predložene aktivnosti zamišljene kao dopuna inicijativama država članica te s obzirom na njihov dobrovoljni karakter i opseg očekivanih učinaka, nije provedena procjena učinka. U prijedlog su uvršteni rezultati prethodnih studija, savjetovanja s državama članicama i javnog savjetovanja.

               ·Primjerenost i pojednostavnjenje propisa

                  Nije primjenjivo.

               ·Temeljna prava

               U ovom prijedlogu preporuke poštuju se temeljna prava i načela priznata Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, odnosno pravo na obrazovanje utvrđeno u članku 14. i pravo na zaštitu osobnih podataka utvrđeno u članku 8. Osobni podaci moraju se obrađivati pošteno, u utvrđene svrhe i na temelju suglasnosti osobe o kojoj je riječ, ili na nekoj drugoj legitimnoj osnovi utvrđenoj zakonom; nadalje, svatko ima pravo na pristup prikupljenim podacima koji se na njega ili nju odnose i pravo na njihovo ispravljanje. Mjere će se provoditi u skladu s pravom EU-a o zaštiti osobnih podataka, posebno Uredbom (EU) 2016/679
                  17
                Europskog parlamenta i Vijeća o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka (Opća uredba o zaštiti podataka).

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Ta inicijativa neće zahtijevati dodatna sredstva iz proračuna EU-a.

               5.DRUGI ELEMENTI

               ·Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Kako bi se podržala provedba, Komisija predlaže da se u suradnji s državama članicama pripreme posebne smjernice, priručnici i drugi konkretni rezultati na temelju dokaza, aktivnosti uzajamnog učenja te utvrđivanja dobre prakse. Time će se ukloniti utvrđeni nedostaci u podupiranju razvoja kombiniranog pristupa učenju na razini škole i sustava.

                  Komisija namjerava izvijestiti o primjeni preporuke u kontekstu strateškog okvira za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja u smjeru europskog prostora obrazovanja i šire.

               ·Dokumenti s objašnjenjima (za direktive)

                  Nije primjenjivo.

               ·Nacrt preporuke i radnog dokumenta službi Komisije

               U nacrtu preporuke predlažu se smjernice i mjere koje države članice mogu provoditi kako bi se odgovorilo na kratkoročne posljedice pandemije te kako bi uravnotežen i dobro usmjeren pristup kombiniranog učenja doveo do visokokvalitetnog i uključivog osnovnog i srednjoškolskog obrazovanja. U njemu se utvrđuje obveza Europske komisije da dopuni i podupre mjere država članica u tom području.

               U popratnom radnom dokumentu službi opisuje se širok raspon najnovijih istraživačkih dokaza zajedno s mišljenjima i iskustvima europskih dionika kako bi se podržao prijedlog preporuke te se navode primjeri postojećih politika i projekata u području koje se brzo razvija.

               2021/0255 (NLE)

               Prijedlog

               PREPORUKE VIJEĆA

               o kombiniranom učenju za visokokvalitetno i uključivo osnovno i srednjoškolsko obrazovanje

               (Tekst značajan za EGP)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 165. i 166.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Pandemija bolesti COVID-19 utjecala je na sustave obrazovanja i osposobljavanja u cijelom svijetu i Uniji te ih izložila dosad nezapamćenom pritisku. Društvena ograničenja dovela su do velikih promjena u poučavanju i učenju te komunikaciji i suradnji unutar zajednica za obrazovanje i osposobljavanje.
                  18
                To je utjecalo na učenike, njihove obitelji, učitelje, nastavnike i ravnatelje ustanova, kao i na stručnjake u zajednici koji podupiru obrazovanje, kao što su socijalni radnici i nastavno osoblje u području kulture. Države članice uspjele su brzo pripremiti mogućnosti i potporu za učenje na daljinu, posebno digitalna rješenja. Stečeno je iskustvo o novim mogućnostima za obrazovanje, uključujući znatno povećanje digitalnih kompetencija učitelja i bliže veze između škola i šire zajednice. Međutim, mnoge države članice suočile su se s nedostacima u sustavu koji nije imao dovoljno spremnosti i resursa za prelazak na drukčiji pristup poučavanju i učenju, što je naglasilo i povećalo postojeće nejednakosti, nedostatke i potrebe. Obrazovni sustavi i sustavi osposobljavanja trebaju se posvetiti rješavanju tih pitanja te poboljšati svoju otpornost kako bi se u budućnosti bolje nosili s promjenjivim okolnostima te im se prilagodili.

               (2)U Akcijskom planu za digitalno obrazovanje 2021.–2027. navodi se vizija Europske komisije za visokokvalitetno, uključivo i pristupačno digitalno obrazovanje u Europi. Riječ je o pozivu na jačanje suradnje na europskoj razini kako bi se izvukle pouke iz pandemije bolesti COVID-19 i kako bi se obrazovni sustavi i sustavi osposobljavanja prilagodili digitalnom dobu. U njemu se ističe potencijal tehnologije za olakšavanje personaliziranijeg i fleksibilnijeg učenja usmjerenog na učenika. Nastoje se ukloniti nejednakosti u obrazovanju kad nedostaju digitalne kompetencije, pristup odgovarajućim alatima i pouzdana internetska povezivost. Naglašava se potreba za jačanjem digitalnih kapaciteta u obrazovnim sustavima i sustavima osposobljavanja.

               (3)U skladu s prvim načelom europskog stupa socijalnih prava
                  19
                svi imaju pravo na kvalitetno i uključivo obrazovanje, osposobljavanje i cjeloživotno učenje kako bi održali i stekli vještine s pomoću kojih mogu u cijelosti sudjelovati u društvu i uspješno se kretati na tržištu rada. Načelom 11. stupa utvrđuje se da djeca iz ugroženih sredina imaju pravo na posebne poticajne mjere za ostvarivanje jednakih mogućnosti.  Učinkovita provedba tih načela uvelike ovisi o odlučnosti i djelovanju država članica. Mjere na razini EU-a mogu biti dopuna nacionalnim mjerama, a Komisija je svoj doprinos predstavila u Akcijskom planu za provedbu europskog stupa socijalnih prava.
                  20
                U Programu vještina za Europu
                  21
                definiraju se mjere kojima se pojedincima i poduzećima pomaže da razviju brojnije i bolje vještine te da ih primijene, i to jačanjem održive konkurentnosti i otpornosti za odgovor na krize, na temelju iskustava stečenih tijekom pandemije bolesti COVID-19; predlaže se i poticanje prirodoslovnog obrazovanja u aktivnostima istraživanja i inovacija. U Preporuci Vijeća o uspostavi europskog jamstva za djecu pozivaju se države članice da djeci kojoj je potrebna pomoć (odnosno djeci izloženoj riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti) zajamče djelotvoran i besplatan pristup obrazovanju i školskim aktivnostima. U strategiji EU-a o pravima djeteta poziva se na izgradnju uključivog i kvalitetnog obrazovanja. Poticanje razvoja kompetencija jedan je od ciljeva europskog prostora obrazovanja u okviru kojeg bi se mogao „iskorist[iti] pun potencijal obrazovanja i kulture kao pokretača otvaranja novih radnih mjesta, postizanja socijalne pravednosti i aktivnog građanstva, ali i sredstva za doživljavanje europskog identiteta u svoj njegovoj raznolikosti”.
                  22

               (4)U vrlo povezanom svijetu koji se brzo mijenja svaka osoba treba imati širok raspon kompetencija te ih kontinuirano razvijati tijekom cijelog života. Ključne kompetencije definirane u Europskom referentnom okviru o ključnim kompetencijama za cjeloživotno učenje
                  23
                usmjerene su na postavljanje temelja za postizanje ravnopravnijih i demokratskijih društava. Odgovaraju na potrebu za uključivim i održivim razvojem, socijalnom kohezijom i daljnjim razvojem demokratske kulture.

               (5)U Preporuci Vijeća o ključnim kompetencijama za cjeloživotno učenje
                  24
                navodi se da se razvoj kompetencija olakšava uključivanjem različitih okruženja i alata za učenje, uključujući digitalnu tehnologiju, i zadaća u oblikovanje učenja; pružanjem potpore obrazovnom osoblju i drugim dionicima koji podupiru procese učenja, uključujući obitelji; podupiranjem i daljnjim razvojem procjene i vrednovanja ključnih kompetencija stečenih u različitim okruženjima te jačanjem suradnje unutar obrazovnog okruženja i između obrazovnog okruženja i drugih područja u okviru sveobuhvatnijeg programa djelovanja.

               (6)U Preporuci Vijeća o strukovnom obrazovanju i osposobljavanju (SOO) za održivu konkurentnost, socijalnu pravednost i otpornost
                  25
                predlaže se modernizacija političke vizije EU-a za strukovno obrazovanje i osposobljavanje, uključujući njegovu digitalizaciju i primjenu kombiniranog učenja.

               (7)U zaključcima Vijeća o europskim učiteljima i nastavnicima budućnosti
                  26
                prepoznaje se da su učitelji, nastavnici i ravnatelji škola neizostavna pokretačka snaga obrazovanja i osposobljavanja koji bi trebali biti uključeni u osmišljavanje politika u području obrazovanja i osposobljavanja i imati autonomiju u primjeni tih politika u praksi, ali koje ujedno treba poduprijeti sveobuhvatnim pristupom inicijalnom obrazovanju, uvodnom osposobljavanju i trajnom stručnom usavršavanju.

               (8)Pandemija je povećala zabrinutost koja već dugo postoji za fizičku, mentalnu i emocionalnu dobrobit djece i mladih. Djeci i mladima trebalo bi pružiti potporu kako bi vodili zdrav i aktivan život, potičući pozitivne cjeloživotne navike, te kako bi imali priliku sudjelovati u nizu sportskih i drugih fizičkih aktivnosti koje pridonose poboljšanju motoričkih vještina te potiču mentalnu i emocionalnu dobrobit. Djeci i mladima ujedno je potrebna potpora za njihovu mentalnu i emocionalnu dobrobit tijekom učenja, uključujući obrazovne sadržaje u situacijama povećanog pritiska i razumijevanje sigurnog i odgovornog ponašanja na internetu. Potpora je potrebna i učenicima koji nemaju potporu vršnjaka i osoblja škole tijekom duljeg razdoblja.

               (9)Kombinirano učenje u formalnom obrazovanju i osposobljavanju podrazumijeva da škola, nastavnik ili učenik primjenjuju više pristupa u procesu učenja: kombiniranje prostorija škole i drugih fizičkih okruženja izvan škole (učenje na daljinu); kombiniranje različitih digitalnih (uključujući alate na internetu) i nedigitalnih alata za učenje. Na temelju svoje stručne prosudbe učitelji i škole odabrat će te alate i olakšati njihovu upotrebu u okviru zanimljivih i učinkovitih obrazovnih sadržaja kojima se podupire razvoj širokih kompetencija.

               (10)Učenje u različitim okruženjima, uključujući prostorije škole, dom, vanjski prostor, kulturne lokalitete i mjesta rada, može motivirati djecu i mlade te poboljšati njihov razvoj širokih kompetencija. To im ujedno može pomoći da budu motivirani i razumiju da su formalno obrazovanje i osposobljavanje važni za njihove živote u društvu te da se više uključe u lokalne i globalne izazove, na primjer one povezane s okolišem i klimatskim promjenama.

               (11)U okviru pristupa kombiniranog učenja prepoznaje se vrijednost škole kao zajedničkog prostora za osobnu i društvenu interakciju, a na taj se važan način uči kako razumjeti svijet i shvatiti njegov smisao.

               (12)U okviru pristupa kombiniranog učenja može se poboljšati razvoj širokih kompetencija jer se njime mogu obuhvatiti razni obrazovni sadržaji i alati. Upotrebom digitalne tehnologije, uključujući povezivanje uređaja putem interneta, može se olakšati interakcija učenika s drugim učenicima, programima učenja i drugim izvorima informacija te se može poduprijeti učenje u različitim okruženjima. Komplementarnom upotrebom znanstvene opreme, alata za rukotvorine, predmeta iz stvarnog života (predmeti koji su pronađeni i primjenjuju se u svakodnevnom životu), objavljenih tekstova te alata za pisanje i likovnu umjetnost može se poduprijeti kreativnost i osobno izražavanje pojedinca, ali i skupine.

               (13)Obrazovanje je temeljno ljudsko pravo i pravo djeteta. Pristup obrazovanju mora se zajamčiti neovisno o okruženju u kojem se odvija (u prostorijama škole, na daljinu ili kombinacija obaju okruženja) te neovisno o različitim osobnim i društvenim okolnostima učenika. Izvan konteksta pandemije pristup kombiniranog učenja prilika je za poboljšanje kvalitete, relevantnosti i uključivosti obrazovanja i osposobljavanja, na primjer kako bi se omogućilo kvalitetnije učenje u ruralnim i udaljenim područjima, uključujući najudaljenije regije i otočne zajednice, te drugim učenicima koji ne mogu redovito dolaziti u prostorije škole, a to su osobe iz nomadskih zajednica, mladi njegovatelji, osobe sa zdravstvenim problemima ili osobe koje borave u bolnicama i centrima za skrb, osobe koje treniraju na vrhunskoj razini i osobe koje se bave strukovnim osposobljavanjem ili plaćenim radom. Sva okruženja i alati trebali bi biti jednako dostupni manjinskim skupinama, djeci s invaliditetom i djeci u nepovoljnom socioekonomskom položaju te ne smiju dovesti do diskriminacije ili segregacije.

               (14)Za kombinirano učenje potreban je dosljedan pristup u cijelom sustavu kako bi se stvorili uvjeti koji omogućuju provedbu. To uključuje angažiranje stručnjaka s različitim stručnim znanjem i promicanje suradnje sa zajednicom, čime se potiče zajednička odgovornost za razvoj mladih. Učinkovitost sustavnih mjera za potporu kombiniranom učenju ovisit će i o oblikovanju i podupiranju odnosa među različitim elementima ekosustava, među obrazovnim tijelima, industrijom obrazovnih resursa (pružanje tehnologije, izdavaštvo i druga oprema za provedbu kurikuluma), istraživačkim i obrazovnim ustanovama, ustanovama za osposobljavanje te zajednicama.

               (15)Kombinirano učenje raširena je praksa u početnom strukovnom obrazovanju i osposobljavanju
                  27
               , ali ograničenja zbog pandemije dovela su u pitanje sposobnost ustanova i organizacija da osiguraju učenje kroz rad i održavaju komunikaciju s nastavnicima i mentorima te su utjecala na pružanje naukovanja. Zbog smanjenog pristupa praktičnim iskustvima izašla je na vidjelo postojeća potreba da se za strukovno obrazovanje i osposobljavanje iskoriste prednosti digitalne tehnologije, uključujući digitalne uređaje i platforme za učenje, e-portfelje te proširenu i virtualnu stvarnost za simulacije. Istaknuto je i koliko je važno razumjeti i koordinirati načine na koji se digitalne tehnologije upotrebljavaju za učenje u različitim okruženjima (npr. u prostorijama škole ili tijekom stažiranja).

               (16)Važnost i relevantnost neformalnog učenja vidljiva je iz iskustava stečenih radom s mladima, dobrovoljnim radom i sudjelovanjem u kulturnim aktivnostima, uključujući sport na lokalnoj razini. Neformalno učenje ima važnu ulogu u podupiranju razvoja ključnih međuljudskih, komunikacijskih i kognitivnih vještina, uključujući, među ostalim, kreativnost, koje mladima olakšavaju prijelaz u odraslu dob, aktivno građanstvo i radni život.
                  28
                Utvrđivanje novih načina učenja uključuje bolju suradnju formalnih i neformalnih okruženja za učenje.
                  29

               (17)Ovom se Preporukom u potpunosti poštuju načela supsidijarnosti i proporcionalnosti.

               PREPORUČUJE DRŽAVAMA ČLANICAMA DA:

               (1)Na temelju iskustava stečenih u kontekstu krize uzrokovane bolešću COVID-19 podupru oporavak i pripravnost obrazovnih sustava i sustava osposobljavanja tako da se suoče s posljedicama pandemije na učenike, nastavno osoblje i sve obrazovne stručnjake te razviju dugoročniji strateški pristup kombiniranom učenju u skladu s načelima utvrđenima u ovoj Preporuci
                  30
               . Iskoriste prednosti uspješnih inovacija koje su uvedene ili ispitane tijekom pandemije kako bi se razmijenila i proširila dobra praksa.

               (2)Podupru učenike tako što će razmotriti sljedeće mjere:

               U okviru izravnog odgovora na krizu

               (a)pružanje dodatnih mogućnosti učenja i ciljane potpore učenicima koji se suočavaju s poteškoćama u učenju, imaju posebne obrazovne potrebe, pripadaju skupinama u nepovoljnom položaju ili su na drugi način pogođeni prekidom nastave. To bi moglo uključivati, na primjer, pojačanu individualiziranu potporu i privatnu poduku, sustave mentorstva (uključujući uzajamno mentorstvo), dodatno vrijeme za učenje tijekom školske godine i/ili praznika, pristup dodatnim okruženjima za učenje, kao što su javne knjižnice i prostori u zajednici, te uslugama nakon nastave uz pedagošku potporu;

               (b)stavljanje fizičke i mentalne dobrobiti učenika i njihovih obitelji na prvo mjesto. To bi moglo uključivati razvoj smjernica za mentalno zdravlje; uključivanje politika za dobrobit učenika i suzbijanje zlostavljanja u školske ciljeve, postupke praćenja i osiguravanja kvalitete (u okviru redovitog osiguranja kvalitete ili školskog inspekcijskog nadzora ili u kontekstu posebnih procjena školske situacije u kontekstu pandemije); dodjeljivanje posebnog osoblja ili olakšavanje pristupa kvalificiranim stručnjacima i službama za mentalno zdravlje i potporu;

               (c)poticanje razvoja digitalnih kompetencija učenika i obitelji te digitalnih kapaciteta obrazovnih sustava poticanjem ulaganja na razini škole i zajednice u dostupne uređaje i povezivost te pružanjem prilika za jačanje digitalnih vještina, uključujući upotrebu tehnologije za neovisno i suradničko učenje. Provedba ulaganja i reformi predviđenih nacionalnim planovima i planovima u okviru Mehanizma za oporavak i otpornost kako bi se osiguralo da svi učenici imaju pristup potrebnoj opremi i mogućnostima učenja.

               Za podržavanje oporavka i dugoročne pripravnosti obrazovanja i osposobljavanja

               (3)Istraže načine za razvoj pristupa kombiniranog učenja u osnovnom i srednjoškolskom obrazovanju u korist svih učenika i osiguraju trajan pozitivan učinak na poučavanje i učenje prilagođeno dobi učenika, sposobnostima i ciljevima učenja. To bi moglo uključivati poticanje da se prostorije škole i učenje na daljinu objedine kako bi se stvorila veća fleksibilnost i odgovarajući uvjeti za mjesto učenja, uzimajući u obzir različite potrebe koje proizlaze iz različitih socioekonomskih i stambenih uvjeta; jačaju razvoj i primjenu alata za učenje kako bi se pružile mogućnosti za istraživanje i izražavanje, uključujući razvoj pismenosti u prirodoslovnom području; podupru učenje u različitim okruženjima; stvore odgovarajuću ravnotežu između učenja kojim upravljaju učitelj i učenik te suradničkog i neovisnog učenja; ispituju metode učenja kako bi nove mogućnosti postale privlačne i kako bi se pronašla rješenja za učenje koja bolje odgovaraju učenicima i učiteljima.

               (4)Upotrebljavaju kombinirano učenje kako bi se pružila potpora autonomiji učenika i personaliziranom učenju (uzimajući u obzir dob učenika, sposobnosti i posebne obrazovne potrebe) te kako bi se razvile njihove osobne i socijalne kompetencije te kompetencije učenja kako učiti (jedna od osam ključnih kompetencija za cjeloživotno učenje
                  31
                koja je dodatno razrađena u europskom okviru LifeComp
                  32
               ).

               (5)Podupru učitelje razmatranjem sljedećih mjera:

               U okviru izravnog odgovora na krizu

               (a)podupiranje tečajeva, programa i alata za usavršavanje digitalnih vještina
                  33
                učitelja. Razvoj i širenje pedagoških modula i resursa na internetu i na lokaciji kako bi se učiteljima pomoglo da svoje metode poučavanja prilagode kombiniranim pristupima, na temelju iskustva i povratnih informacija, te s njima surađivalo pri upotrebi novih alata i materijala;

               (b)stavljanje većeg naglaska na dobrobit nastavnog osoblja, ravnatelja škola i drugog obrazovnog osoblja. To bi moglo uključivati olakšavanje pristupa kvalificiranim stručnjacima i službama za mentalno zdravlje i potporu, promicanje organiziranja uzajamne potpore kako bi se ublažio stres i poboljšanje mogućnosti osposobljavanja u području otpornosti/mentalne dobrobiti u okviru programa početnog obrazovanja nastavnika i trajnog stručnog usavršavanja;

               (c)mobiliziranje ili zapošljavanje dodatnog osoblja kako bi se omogućilo više vremena za pojedinačnu potporu u školi i aktivnostima nakon nastave;

               Za podržavanje oporavka i dugoročne pripravnosti nastavnog osoblja

               (d)uključivanje koncepta kombiniranog učenja u statutarne programe početnog obrazovanja učitelja
                  34
                i trajnog stručnog usavršavanja
                  35
                kako bi se članovima obrazovnog osoblja pomoglo da oblikuju učenje u skladu sa svojim profesionalnim kontekstima i da znaju kako olakšati učenje u različitim unutarnjim i vanjskim okruženjima te s pomoću različitih alata i zadaća;

               (e)osiguravanje pristupa stručnim centrima i odgovarajućim resursima koji služe tomu da se oblikovanje i olakšavanje učenja usmjeri i poboljša. Podupiranje osoblja u području obrazovanja i osposobljavanja da razviju pristup kombiniranog učenja u svojim posebnim kontekstima, i to razmjenom osoblja i uzajamnim učenjem, mrežama, projektima suradnje i zajednicama prakse;

               (f)razvijanje smjernica za nove pristupe procjeni i završnim ispitima s odgovarajućim alatima za formativnu i ukupnu procjenu koji su primjereni za različite razine obrazovanja i osposobljavanja i jednako vrijede za prostorije škole i učenje na daljinu;

               (g)poticanje obrazovnog osoblja da sudjeluje u istraživačkim projektima i istraživanjima, uključujući ispitivanje upotrebe zadaća u drugim okruženjima za učenje i upotrebu digitalne tehnologije za potporu učenju.

               (6)Podupru škole razmatranjem sljedećih mjera:

               U okviru izravnog odgovora na krizu

               (a)osiguravanje alata i resursa za kombinirano učenje, kao i smjernica za škole o upotrebi tih alata i resursa;
                  36

               (b)podupiranje učinkovitih partnerstava za infrastrukturu i resurse između različitih pružatelja obrazovanja, uključujući poduzeća, umjetnost, kulturnu baštinu, sport, prirodu, visoko obrazovanje i istraživačke institute, industriju obrazovnih resursa (uključujući tehnologiju, izdavaštvo i drugu opremu za provedbu kurikuluma) i obrazovna istraživanja;

               (c)pružanje potpore školama pri ocjeni njihovih strategija i praksi uključivanja te poduzimanje potrebnih mjera za uklanjanje nedostataka, među ostalim upotrebom alata EU-a;
                  37

               Za podržavanje dugoročnog oporavka i poboljšanje kapaciteta za organizacijske promjene

               (d)ulaganje u brzu internetsku povezivost u prostorijama škole i okruženjima za učenje na daljinu, o kojima ovisi online učenje;

               (e)omogućivanje dostatne razine autonomije za donošenje odluka na razini škole (odluke donose školski odbori, voditelji, ravnatelji) kako bi se olakšale inovacije, reaktivnost i prilagodba lokalnim potrebama;

               (f)pružanje potpore ravnateljima škola u upravljanju organizacijskim promjenama tako da im se omogući posebno stručno usavršavanje i smjernice za njihove uloge. Pružanje potpore školama i povezanim obrazovnim ustanovama kako bi razmotrile pristup kombiniranog učenja u okviru njihova strateškog planiranja, što može uključivati upotrebu alata za samoprocjenu;

               (g)podupiranje dijaloga i umrežavanja različitih dionika uključenih u učenje u školi i učenje na daljinu kako bi se prikupile povratne informacije i ideje za budući razvoj iz različitih izvora. To bi ujedno trebalo uključivati dijalog, smjernice i strategije za očuvanje sigurnosti, zaštite i privatnosti djece u digitalnom svijetu;

               (h)usmjeravanje dijela unutarnjeg i/ili vanjskog preispitivanja i mehanizama za osiguravanje kvalitete u školi na kombinaciju okruženja i alata za učenje, uključivanjem evaluacije drugih pružatelja usluga osim škola ili evaluacije koja se preko njih provodi.

               (7)Iskoriste puni potencijal sredstava i stručnog znanja EU-a za reforme i ulaganja u infrastrukturu, alate i pedagogiju radi povećavanja otpornosti i pripravnosti škola kako bi bile spremne na buduće promjene, posebno Erasmus+, Mehanizam za oporavak i otpornost, Europski socijalni fond plus, Europski fond za regionalni razvoj (EFRR), program Digitalna Europa, Obzor Europa i Instrument za tehničku potporu.

               (8)Ulažu u praćenje, istraživanje i evaluaciju političkih izazova i učinka tih inicijativa kako bi se iskoristila stečena iskustva i na temelju toga provela buduća reforma politika, uključujući na temelju iskustava učenika i podataka prikupljenih za razvoj najbolje prakse i prilagođenih rješenja umjetne inteligencije radi poboljšanja programa učenja.

               (9)Osiguraju odgovarajući okvir za provedbu ove Preporuke uzimajući u obzir mjere kojima se podupire kombinirano učenje u nacionalnim akcijskim planovima za provedbu europskog jamstva za djecu.

               OVIME POZIVA KOMISIJU DA:

               1.podupre provedbu Preporuke tako što će olakšati uzajamno učenje i razmjenu među državama članicama i svim relevantnim dionicima s pomoću:

               1.1.strateškog okvira za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja u smjeru europskog prostora obrazovanja i šire (2021.–2030.)
                  38
               ;

               1.2.nove europske platforme za digitalno obrazovanje i novog strateškog dijaloga s državama članicama, koji će se uspostaviti u okviru Akcijskog plana za digitalno obrazovanje 2021.–2027. kako bi se pružila potpora međusektorskoj suradnji u području digitalnog obrazovanja;

               1.3.internetskih platformi i zajednica EU-a za obrazovanje i osposobljavanje, uključujući platforme School Education Gateway i eTwinning te Europski skup alata za škole „Promicanje uključivog obrazovanja i suzbijanje ranog napuštanja školovanja”;

               2.podupre razvoj resursa u suradnji s državama članicama, na primjer:

               2.1.smjernica o oblikovanju učenja i organizacijskoj praksi škole utemeljenih na dokazima u okviru pristupa kombiniranog učenja, među ostalim o digitalnim alatima, pristupima procjeni i vrednovanju učenja te zaštiti podataka, privatnosti i sigurnosti u kontekstu kombiniranog učenja;

               2.2.iskorištavanja potencijala predstojećeg europskog okvira za digitalne obrazovne sadržaje za potporu stvaranju i razmjeni visokokvalitetnih digitalnih obrazovnih sadržaja, koji će se razviti u okviru Akcijskog plana za digitalno obrazovanje 2021.–2027.;

               3.podupre mogućnosti stručnog usavršavanja za obrazovno osoblje i druge dionike na sljedeće načine:

               3.1.organiziranjem masovnih otvorenih internetskih tečajeva o kombiniranom učenju za učitelje, nastavnike, ravnatelje škola i edukatore učitelja u organizaciji platforme School Education Gateway i promicanjem široke upotrebe tih tečajeva za osoblje u školama;

               3.2.dijeljenjem dobre prakse iz razmjene osoblja u okviru programa Erasmus+, projekata i mreža, uključujući putem internetske zajednice eTwinning, budućih akademija za stručno usavršavanje učitelja u okviru programa Erasmus+ te centara strukovne izvrsnosti;

               3.3.pokretanjem novog internetskog alata SELFIE kojim se učiteljima pomaže da razmotre svoje digitalne kompetencije i planiraju daljnja poboljšanja. Taj se alat temelji na alatu SELFIE za digitalno planiranje za cijelu školu kojim se može pridonijeti podupiranju učinkovitih pristupa kombiniranog učenja, uključujući u strukovnom obrazovanju i osposobljavanju;

               4.podupre inicijative za daljnji razvoj i promicanje uključivog, ravnopravnog i kvalitetnog obrazovanja te mogućnosti cjeloživotnog učenja za sve u okviru europskog prostora obrazovanja kad je riječ o školskom obrazovanju, posebno s obzirom na uključivanje učenika koji žive u različitim okolnostima koje utječu na njihov pristup određenim okruženjima i alatima za učenje te uključivanja onih kojima je potrebna ciljana potpora u procesu učenja;

               5.nastavi podupirati države članice u provedbi reformi kako bi se poboljšala kvaliteta i uključivost obrazovnih sustava i poduprla njihova digitalna spremnost u skladu s ciljevima Akcijskog plana za digitalno obrazovanje 2021.–2027.;

               6.uključi stavljanje naglaska na razvoj pristupa kombiniranog učenja u osnovnom i srednjoškolskom obrazovanju, i to u okviru redovitih izvješća o napretku europskog prostora obrazovanja i Akcijskog plana za digitalno obrazovanje 2021.–2027.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        COM(2017) 250.

                     (2)

                  https://ec.europa.eu/education/education-in-the-eu/european-education-area_hr

                     (3)

                        COM(2020) 624.

                     (4)

                        SL 2021 C 66/1, 26.2.2021.

                     (5)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/?uri=CELEX:52021XG0610(01)

                     (6)

                        Na primjer, brzo je pokrenuto donošenje novog zakonodavstva, pri čemu je tijelima i ravnateljima škola na lokalnoj razini dodijeljena veća autonomija. U otvorenom javnom savjetovanju za Akcijski plan za digitalno obrazovanje navedeno je da su mnoge škole sklopile ili obnovile partnerstva s roditeljima, lokalnim zajednicama, poduzećima, privatnim poduzećima, nevladinim organizacijama i kulturnim organizacijama (uključujući radiodifuzijske medije).

                     (7)

                        Zajednički istraživački centar Europske komisije prikupio je dojmove djece i obitelji u devet zemalja EU-a za svoje izvješće
                  How families handled emergency remote schooling during the Covid-19 lockdown in spring 2020
                   („Kako su se obitelji nosile s nastavom na daljinu zbog izvanredne situacije tijekom zabrane kretanja uslijed pandemije bolesti COVID-19 u proljeće 2020.”).

                     (8)

                        U rezultatima otvorenog javnog savjetovanja za pripremu Akcijskog plana za digitalno obrazovanje navodi se da su roditelji i učenici izvijestili o posebnim poteškoćama kad je riječ o prelasku na poučavanje na daljinu uslijed izvanredne situacije. Roditelji navode da je iskustvo njihove djece s učenjem, ispitivanjem/ocjenjivanjem i povratnim informacijama bilo loše te da su sadržaji za online učenje bili loše kvalitete. Utvrđeno je da su socioekonomske razlike među učenicima glavni izazov za budućnost. Vidjeti i predstojeću studiju: Cachia R., Velicu A., Chaudron S., Di Gioia R. i Vuorikari R., Remote schooling during Covid-19 spring 2020 lockdown. A closer look at European families („Školovanje na daljinu tijekom pandemije bolesti COVID-19 tijekom zabrane kretanja u proljeće 2020. Pobliže razmatranje europskih obitelji”).

                     (9)

                        EU-ovim programom u školama djeci se omogućuje da uče o zdravoj prehrani i načinu života. Vidjeti
                  objašnjenje programa u školama |
                   Europska komisija (europa.eu)

                     (10)

                        Rezultati otvorenog javnog savjetovanja za pripremu Akcijskog plana za digitalno obrazovanje pokazuju da 69 % osnovnih škola i 64 % srednjih škola nije imalo iskustva u učenju na daljinu s pomoću digitalnih tehnologija. Ispitanici su naveli da postoji niz smetnji i prepreka, uključujući nedovoljnu digitalnu infrastrukturu i digitalne kapacitete, loše oblikovano učenje, nedovoljnu komunikaciju između škole i obitelji te nedovoljne digitalne kompetencije, posebno kad je riječ o nastavnom osoblju.

                     (11)

                  https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024/europe-fit-digital-age/europes-digital-decade-digital-targets-2030_hr

                     (12)

                        Istraživanja su pokazala da to može usporiti razvoj sposobnosti učenika da čitaju s razumijevanjem; vidjeti Deklaraciju iz Stavangera o budućnosti čitanja (
                  https://ereadcost.eu/wp-content/uploads/2019/01/StavangerDeclaration.pdf
                  ). Deklaracija, koju je 2019. potpisalo više od 100 istraživača, sadržava ključne zaključke četverogodišnjeg empirijskog istraživanja u kontekstu istraživačkog djelovanja Evolution of Reading in the Age of Digitalisation (E-READ) („Razvoj čitanja u doba digitalizacije (E-READ)”) koje financira EU u okviru Europske suradnje u području znanstvenih i tehničkih istraživanja (COST).

                     (13)

                        COM(2020) 624.

                     (14)

                        COM(2020) 274 final.

                     (15)

                        SL C 417, 2.12.2020., str. 1.–16.

                     (16)

                  Europska suradnja u području obrazovnih politika (ET 2020.) |
                   Obrazovanje i osposobljavanje (europa.eu)

                     (17)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=uriserv:OJ.L_.2016.119.01.0001.01.HRV

                     (18)

                        SL C 212I, 26.6.2020., str. 9.–14.

                     (19)

                        COM(2017) 250

                     (20)

                        COM(2021) 102

                     (21)

                        COM(2020) 274 final.

                     (22)

                        COM(2017) 673

                     (23)

                        SL C 189, 4.6.2018., str. 1.–13., Prilog

                     (24)

                        SL C 189, 4.6.2018., str. 1.–13.

                     (25)

                        SL C 417, 2.12.2020., str. 1.–16.

                     (26)

                        SL C 193, 9.6.2020., str. 11.–19.

                     (27)

                        Početno strukovno obrazovanje i osposobljavanje obično se provodi na srednjoškolskoj razini i razini poslije srednjoškolskog obrazovanja prije nego što se učenici zaposle. Odvija se u školskom okruženju (uglavnom u učionici) ili u radnom okruženju, kao što su centri za osposobljavanje i poduzeća, ovisno o nacionalnim obrazovnim sustavima i sustavima osposobljavanja te gospodarskim strukturama.

                     (28)

                  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-9624-2017-INIT/hr/pdf

                     (29)

                        2015/C 172/03

                     (30)

                        Okvir za kombinirano učenje predstavljen u radnom dokumentu službi može biti temelj za posebne mjere prilagođene situacijama u zemljama.

                     (31)

                        SL C 189, 4.6.2018., str. 1.–13.

                     (32)

                        LifeComp obuhvaća tri područja kompetencija koja se preklapaju, a to su: „osobne” i „socijalne” kompetencije te kompetencije „učenja kako učiti”. Svako područje obuhvaća tri kompetencije: samoregulacija, fleksibilnost, dobrobit (osobno područje), empatija, komunikacija, suradnja (socijalno područje), usmjerenost na razvoj, kritičko razmišljanje i upravljanje učenjem (područje učenja kako učiti). Kompetencije u okviru LifeComp primjenjuju se na sva područja života i mogu se stjecati tijekom cijelog života u okviru formalnog, informalnog i neformalnog obrazovanja. https://ec.europa.eu/jrc/en/lifecomp

                     (33)

                        Europska komisija u listopadu 2021. pokreće SELFIE, novi alat za učitelje koji nastavnom osoblju može pomoći pri planiranju razvoja njihovih digitalnih kompetencija.

                     (34)

                        Razdoblje formalnog školovanja kako bi se stekla priznata kvalifikacija radi zaposlenja u učiteljskom zvanju. Takvi programi obično se odvijaju na odjelima za obrazovanje na sveučilištima ili u neovisnim ustanovama za obrazovanje učitelja (usp. pojmovnik u radnom dokumentu službi).

                     (35)

                        Obrazovanje za stručnjake u bilo kojoj fazi njihove karijere kako bi unaprijedili svoju praksu (usp. pojmovnik u radnom dokumentu službi).

                     (36)

                        Alat SELFIE služi za potporu školama kad je riječ o razmatranju i prikupljanju dokaza o trenutačnoj situaciji i potrebama. Alat je modularan i škole ga mogu prilagoditi svojem specifičnom kontekstu.

                     (37)

                        U okviru Europskog skupa alata za škole „Promicanje uključivog obrazovanja i rješavanje problema ranog napuštanja školovanja” na raspolaganju je mnoštvo resursa i praktičnih primjera, kao i alat za samoprocjenu za škole.

                     (38)

                        SL C 66, 26.2.2021., str. 1.–21.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 4.9.2020.
            COM(2020) 499 final
            2020/0256(NLE)
            Prijedlog
            PREPORUKE VIJEĆA
            o koordiniranom pristupu ograničavanju slobodnog kretanja kao odgovor na pandemiju bolesti COVID-19
            (Tekst značajan za EGP)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Pravo građana EU-a na slobodno kretanje i boravak u Europskoj uniji jedno je od najdragocjenijih postignuća Unije i važan pokretač njezina gospodarstva.

                  Kako bi se ograničilo širenje bolesti COVID-19, države članice
                     1
                   donijele su niz mjera od kojih su neke utjecale na pravo građana na slobodno kretanje diljem Europske unije. Te su mjere često obuhvaćale ograničenja ulaska u drugu državu članicu ili druge posebne zahtjeve (kao što je karantena) koji su primjenjivi na prekogranične putnike, među ostalim i one koji putuju zbog ekonomskih razloga, poput radnika i poduzetnika.

               Iako su mjere bile namijenjene zaštiti zdravlja i dobrobiti građana, imale su ozbiljne posljedice na slobodu kretanja unutar Unije i popratne učinke na unutarnje tržište. Prioritet je ponovna uspostava slobode kretanja, bez obzira na to jesu li razlozi poslovni, obiteljski ili rekreacijski, pri čemu je istovremeno potrebno zaštititi javno zdravlje. Ostvarivanje prava na slobodno kretanje koja su izravno Ugovorima dodijeljena građanima Unije treba i nadalje biti moguće, pri čemu je potrebno ograničiti ponovnu pojavu virusa u područjima u kojima je stavljen pod kontrolu.

                  Komisija je od početka pandemije blisko surađivala s državama članicama kako bi se osigurala postupna uspostava slobodnog kretanja. U ožujku 2020. Komisija je izdala Smjernice za mjere upravljanja granicama kako bi zaštitila zdravlje i osigurala dostupnost robe i osnovnih usluga
                     2
                   te Smjernice o ostvarivanju slobodnog kretanja radnika tijekom pandemije bolesti COVID-19
                     3
                   koje sadržavaju upute o slobodnom kretanju pograničnih radnika, sezonskih radnika i samozaposlenih osoba koje obavljaju ključne poslove.

                  Komisija je u sklopu paketa smjernica i preporuka za pomoć državama članicama u postupnom ukidanju ograničenja slobodnog kretanja 13. svibnja 2020. donijela Komunikaciju o postupnom i koordiniranom pristupu ponovnoj uspostavi slobode kretanja i ukidanju unutarnjih graničnih kontrola
                     4
                   te o fleksibilnosti kada je riječ o ponovnom uvođenju određenih mjera ako to zbog epidemiološke situacije bude potrebno.

                  Dana 11. lipnja 2020. Komisija je donijela Komunikaciju Europskom parlamentu, Europskom vijeću i Vijeću o trećoj procjeni primjene privremenih ograničenja na neobvezna putovanja u EU
                     5
                  , u kojoj apelira na države članice da dovrše postupak ukidanja ograničenja slobodnog kretanja unutar EU-a čim epidemiološka situacija bude povoljna.

                  Komisija je 15. srpnja 2020. donijela Komunikaciju Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija o pripravnosti zdravstva EU-a za brzo djelovanje u slučaju izbijanja bolesti COVID-19
                     6
                  .

                  Službe Komisije poslale su 7. kolovoza 2020. službeni dopis državama članicama u kojem su ih podsjetile na načela primjenjiva na ograničenja slobodnog kretanja i obvezu obavješćivanja o ograničenjima slobodnog kretanja povezanima s pandemijom. U skladu s načelom proporcionalnosti, ograničenja tog prava moraju biti potrebna i zaista biti u skladu s ciljevima od općeg interesa koje priznaje Unija ili potrebom zaštite prava i sloboda drugih osoba. Svrha dopisa bila je i promicanje koordinacije te osiguravanje jasnoće i predvidljivosti za građane i poduzeća.

                  Daljnji napredak i dodatni napori po pitanju koordinacije među državama članicama i dalje su potrebni. Uzimajući u obzir razvoj pandemije neke su države članice zadržale ili ponovno uvele određene mjere ograničenja slobodnog kretanja unutar EU-a. Jednostrane mjere dovele su do znatnih poremećaja. Iako su zabrane ulaska u međuvremenu u velikoj mjeri ukinute, poduzeća i građani i dalje se suočavaju s nizom različitih mjera koje se često donose u vrlo kratkom roku i temelje na različitim kriterijima ili nisu dovoljno usklađene s ostalim državama članicama. To je izazvalo veliku nesigurnost kod građana i poduzeća.

                  S obzirom na iskustva stečena u ranijim fazama pandemije potreban je dobro koordiniran, predvidiv i transparentan pristup ograničavanju slobode kretanja. Zaustavljanje širenja virusa, očuvanje zdravlja građana i održavanje slobodnog kretanja unutar Unije u sigurnim uvjetima, ključni su u nastojanjima da se gospodarstvo EU-a na siguran način ponovno izgradi i da se osigura neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta.  Potrebno je posvetiti posebnu pozornost osiguravanju neometane prekogranične gospodarske aktivnosti.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

                  Ova je preporuka usmjerena na primjenu postojećih odredbi koje se odnose na ograničenja slobode kretanja zbog javnog zdravlja.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Ova je preporuka u skladu s drugim politikama Unije, uključujući politike javnog zdravlja i kontrole unutarnjih granica.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU), a posebno njegov članak 21. stavak 2., članak 46., članak 52. stavak 2., članak 168. stavak 6. i članak 292.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Člankom 292. UFEU-a Vijeću se omogućuje da donosi preporuke. U skladu s ovom odredbom Vijeće odlučuje na prijedlog Komisije u svim slučajevima kada je Ugovorima predviđeno da Vijeće donosi akte na prijedlog Komisije.

                  To se primjenjuje u trenutačnoj situaciji jer je potreban dosljedan pristup kako bi se izbjegli daljnji poremećaji uzrokovani jednostranim i nedovoljno koordiniranim mjerama kojima se ograničava slobodno kretanje unutar Unije. U članku 21. stavku 1. UFEU-a propisano je da svaki građanin Unije ima pravo slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, podložno ograničenjima i uvjetima utvrđenima u Ugovorima i u mjerama usvojenima radi njihove provedbe. Ako se ispostavi da je djelovanje Unije neophodno kako bi se postigao taj cilj, Europski parlament i Vijeće mogu, u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, donijeti odredbe s ciljem lakšeg ostvarivanja tih prava.

                  Na temelju članka 46. UFEU-a Europski parlament i Vijeće, odlučujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom i nakon savjetovanja s Gospodarskim i socijalnim odborom, donose direktive ili uredbe kojima se određuju mjere potrebne za ostvarivanje slobode kretanja radnika kako je utvrđeno člankom 45.

                  Na temelju članka 49. stavka 1. UFEU-a zabranjuju se ograničenja slobode poslovnog nastana.   Na temelju članka 56. stavka 1. UFEU-a zabranjuju se i ograničenja slobode pružanja usluga unutar Unije. Time su obuhvaćena i ograničenja slobode primanja usluga u drugoj državi članici.

                  Na temelju članka 52. stavka 2. UFEU-a Europski parlament i Vijeće, u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom i nakon savjetovanja s Gospodarskim i socijalnim odborom, donose direktive za usklađivanje odredbi kojima se predviđaju posebne mjere u vezi s ostvarivanjem slobode poslovnog nastana opravdane razlozima javnog poretka, javne sigurnosti i javnog zdravlja. U skladu s člankom 62. UFEU-a ta se odredba jednako primjenjuje na usluge.

                  Na temelju članka 168. stavka 6. Vijeće može na prijedlog Komisije donositi i preporuke u svrhu osiguravanja visoke razine zaštite zdravlja ljudi u utvrđivanju i provedbi svih politika i aktivnosti Unije.

               •Proporcionalnost

                  Donošenje jednostranih ili neusklađenih mjera može dovesti do ograničenja slobodnog kretanja koja su neusklađena i fragmentirana te stvaraju nesigurnost za građane Unije prilikom ostvarivanja njihovih prava u EU-u. Ovaj se prijedlog ograničava na mjere koje su nužne i proporcionalne za ostvarenje planiranog cilja.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

               •Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  nije primjenjivo

               •Savjetovanja s dionicima

                  U okviru prijedloga u obzir se uzimaju i rasprave s državama članicama koje se redovito održavaju od kad su uvedena prva privremena ograničenja, dostupne informacije o razvoju epidemiološke situacije, dostupni relevantni znanstveni dokazi i izravne povratne informacije građana Unije, uključujući u kontekstu brojnih dopisa upućenih Europskoj komisiji.

               •Procjena učinka

                  nije primjenjivo

               •Temeljna prava

                  Pravo na slobodu kretanja temeljno je pravo sadržano u članku 45. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Podložno načelu proporcionalnosti, ograničenja su moguća samo ako su potrebna i ako su zaista u skladu s ciljevima od općeg interesa koje priznaje Unija ili s potrebom zaštite prava i sloboda drugih osoba.  Člankom 21. Povelje zabranjuje se ograničenje na temelju nacionalnosti u okviru područja primjene Ugovorâ.

                  U skladu s Direktivom 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                     7
                   prava na slobodno kretanje mogu se ograničiti radi zaštite određenih javnih interesa, tj. javnog zdravlja i poretka te javne sigurnosti. Takva se ograničenja moraju primjenjivati u skladu s općim načelima prava EU-a, osobito načelom proporcionalnosti i nediskriminacije te poštovanjem temeljnih prava. Mjere bi se trebale temeljiti na razlozima povezanima s javnim zdravljem i stoga ne smiju prelaziti ono što je nužno za očuvanje javnog interesa kojim se opravdava njihovo donošenje.

                  Sva ograničenja slobode kretanja unutar Unije uvedena zbog javnog poretka, javne sigurnosti ili javnog zdravlja moraju biti nužna, proporcionalna i utemeljena na objektivnim i nediskriminirajućim kriterijima. Ona moraju biti prikladna za osiguravanje ostvarenja željenog cilja i ne prelaziti ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

               Ova se preporuka ne bi trebala tumačiti na način da se njome olakšava ili potiče donošenje odluka o ograničenjima slobodnog kretanja tijekom pandemije, već se njome nastoji osigurati koordinirani pristup u slučaju da država članica odluči uvesti takva ograničenja. Odluka o uvođenju ograničenja slobodnog kretanja i dalje ostaje u nadležnosti država članica koje moraju djelovati u skladu s pravom Unije. Isto tako države članice zadržavaju fleksibilnost da ne uvode ograničenja, čak i ako su ispunjeni kriteriji i pragovi iz ove preporuke.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Nema.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga

                  Za koordiniran pristup država članica potrebno je zajedničko djelovanje u četiri ključna područja: primjena zajedničkih kriterija i pragova pri odlučivanju o uvođenju ograničenja slobodnog kretanja, mapiranje zajedničkih kriterija dogovorenim kôdom bojom, uvođenje zajedničkog pristupa u pogledu mjera koje se primjenjuju na osobe koje putuju u područja koja su utvrđena kao područja visokog rizika ili iz njih dolaze, te jasno, potpuno i pravodobno informiranje javnosti o svim ograničenjima i popratnim zahtjevima.

                  Kako bi se osiguralo da je postupak izvediv i transparentan, u prijedlogu se stavlja naglasak na tri kriterija, tj. 14-dnevnu kumulativnu stopu prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19, stopu pozitivnih testova i stopu testiranja. Ti bi se kriteriji potom trebali primjenjivati na različita područja, a u idealnom slučaju na regije država članica. Trebala bi se ocjenjivati samo područja sa stopom testiranja na COVID-19 većom od 250 testova na 100 000 stanovnika, kako bi se osigurala pouzdanost podataka.

                  Uporabom tih kriterija ograničenja bi se, ako se primjenjuju, mogla primjenjivati na područja s 14-dnevnom kumulativnom stopom prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 od 50 ili većom i stopom pozitivnih testova od 3 % ili većom. Ograničenja bi se mogla primjenjivati na područja u kojima je 14-dnevna kumulativna stopa prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 veća od 150 na 100 000 stanovnika, čak i ako je stopa pozitivnih testova ispod 3 %. Navedeni kriteriji i pragovi temelje se na opsežnim raspravama s državama članicama i podacima koje su ustupile.

               Uporabom podataka država članica Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) izrađivat će redovito ažurirane karte razvrstane po regijama, iz kojih bi bilo vidljivo jesu li u određenom području dosegnuti prethodno navedeni pragovi.

               Regija u kojoj nije dosegnut ni prag za 14-dnevnu kumulativnu stopu prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 ni za stopu pozitivnih testova, treba se označiti kao „zelena”. Regije u kojima je samo jedan prag dosegnut trebaju se označiti kao „narančaste”. Tamo gdje su dosegnuta oba praga regija se treba označiti kao „crvena”. Regija za koju nisu dostupni dostatni podaci ili za koju nije ispunjena stopa testiranja treba se označiti kao „siva”.

               Karte koje je izradio ECDC trebale bi olakšati koordinirani pristup postupcima donošenja odluka država članica i osigurati da su sve odluke koje države članice donesu dosljedne i dobro koordinirane.

               Na primjer, države članice mogu uporabom tih kriterija i pragova primjenjivati ograničenja na područja

               (a)s 14-dnevnom kumulativnom stopom prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 od 70 i stopom pozitivnih testova od 5,5 % („crveno područje”); ili

               (b)s 14-dnevnom kumulativnom stopom prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 od 175 na 100 000 stanovnika, bez obzira na stopu pozitivnih testova („crveno područje”).

               Suprotno tomu, države članice ne bi trebale primjenjivati ograničenja kretanja na područja

               (c)s 14-dnevnom kumulativnom stopom prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 od 20 i stopom pozitivnih testova od 2,5 % („zeleno područje”);

               (d)s 14-dnevnom kumulativnom stopom prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 od 55 i stopom pozitivnih testova od 1,5 % („narančasto područje”, mogu se zahtijevati obrasci za lociranje putnika ili testiranje);

               (e)s 14-dnevnom kumulativnom stopom prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 od 20 i stopom pozitivnih testova od 4,5 % („narančasto područje”, mogu se zahtijevati obrasci za lociranje putnika ili testiranje).

               Ta bi karta zatim trebala državama članicama poslužiti kao temelj za postupke donošenja odluka koje bi se u najvećoj mogućoj mjeri koordinirale u skladu s dogovorenim vremenskim okvirom:

               (a)Svaki tjedan: Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti objavljuje ažuriranu verziju karte označene bojama.

               (b)Četvrtak: Države članice koje namjeravaju primijeniti ograničenja na osobe koje putuju iz područja koje je klasificirano kao „crveno” ili „sivo” o svojoj namjeri obavješćuju Komisiju i ostale države članice.

               (c)Ponedjeljak: Mjere o kojima su obavijestile države članice trebale bi stupiti na snagu, osim u iznimnim okolnostima.

               Poštovanjem tog dogovorenog vremenskog okvira osigurala bi se koordinacija među državama članicama i povećala predvidljivost, pravna sigurnost i usklađenost, od čega bi koristi imali i građani i poduzeća.

               2020/0256 (NLE)

               Prijedlog

               PREPORUKE VIJEĆA

               o koordiniranom pristupu ograničavanju slobodnog kretanja kao odgovor na pandemiju bolesti COVID-19

               (Tekst značajan za EGP)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 21. stavak 2., članak 46., članak 52. stavak 2., članak 168. stavak 6. i članak 292., prvu i drugu rečenicu,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Status građana Unije svakom građaninu Unije daje pravo na slobodno kretanje.

               (2)Na temelju članka 21. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije svaki građanin Unije ima pravo slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, podložno ograničenjima i uvjetima utvrđenima u Ugovorima i u mjerama usvojenima radi njihove provedbe. To se pravo provodi na temelju Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
                  8
               . Člankom 45. Povelje Europske unije o temeljnim pravima („Povelja”) također se predviđa sloboda kretanja i boravka.

               (3)Na temelju članka 45. stavka 1. UFEU-a osigurava se sloboda kretanja radnika unutar Unije. Ostvarivanje tog cilja podrazumijeva pravo radnika iz država članica na slobodno kretanje unutar Unije kako bi kao zaposlene osobe obavljali svoj posao u skladu s ograničenjima koja su opravdana razlozima javnog poretka i zdravlja te javne sigurnosti.

               (4)Na temelju članka 49. stavka 1. UFEU-a zabranjuju se ograničenja slobode poslovnog nastana za državljane jedne države članice u drugoj državi članici.

               (5)Na temelju članka 56. stavka 1. UFEU-a zabranjuju se i ograničenja slobode pružanja usluga unutar Unije. Time je obuhvaćeno i pravo pružatelja usluga na prelazak granice radi pružanja usluga i pravo primatelja usluga na putovanje u zemlju pružatelja usluga kako bi primili uslugu. Ostvarivanje tog cilja opravdava usklađivanje mjera čije donošenje države članice mogu razmotriti u svrhu očuvanja javnog zdravlja, a odnose se na strane državljane.

               (6)Na temelju članka 168. stavka 1. UFEU-a u utvrđivanju i provedbi svih politika i aktivnosti Unije mora se osigurati visok stupanj zaštite zdravlja ljudi.

               (7)Glavni direktor Svjetske zdravstvene organizacije (WHO) proglasio je 30. siječnja 2020. izvanredno stanje radi zaštite javnog zdravlja na međunarodnoj razini zbog globalne epidemije novog koronavirusa koji uzrokuje koronavirusnu bolest 2019 (COVID‑19). WHO je 11. ožujka 2020. ocijenio da se širenje bolesti COVID-19 može okarakterizirati kao pandemija.

               (8)Kako bi se ograničilo širenje virusa, države članice donijele su niz mjera, od kojih su neke utjecale na pravo građana Unije na slobodno kretanje i boravak na državnom području država članica, poput ograničenja ulaska ili zahtjeva da se prekogranični putnici podvrgnu karanteni.

               (9)Vijeće je 13. veljače 2020. donijelo zaključke o bolesti COVID-19
                  9
                u kojima je pozvalo države članice da zajedno i u suradnji s Komisijom na razmjeran i primjeren način razviju blisku i pojačanu koordinaciju među državama članicama, kako bi se osigurala učinkovitost svih mjera, uključujući, prema potrebi, mjera koje se odnose na putovanja, štiteći pritom slobodu kretanja unutar Unije s ciljem osiguravanja optimalne zaštite javnog zdravlja.

               (10)Čelnici država odnosno vlada država članica Europske unije naglasili su 10. ožujka 2020. potrebu za zajedničkim europskim pristupom u pogledu bolesti COVID-19.

               (11)Komisija je 16. ožujka 2020. donijela Smjernice za mjere upravljanja granicama radi zaštite zdravlja i dostupnosti robe i osnovnih usluga
                  10
               . Čelnici država ili vlada država članica Europske unije prihvatili su te Smjernice 17. ožujka 2020.

               (12)Komisija je 30. ožujka 2020. donijela Smjernice o ostvarivanju slobodnog kretanja radnika tijekom pandemije bolesti COVID-19
                  11
                kako bi osigurala da mobilni radnici i samozaposlene osobe u Uniji, a posebno oni u zanimanjima kritičnima za borbu protiv pandemije, mogu doći do svojeg radnog mjesta.

               (13)Predsjednica Europske komisije i predsjednik Europskog vijeća 15. travnja 2020. predstavili su „Zajednički europski plan za ukidanje mjera ograničavanja širenja bolesti COVID-19”
                  12
               , sukladno kojemu bi ograničenja slobodnog kretanja trebalo ukinuti čim se epidemiološka situacija dovoljno smiri i pravila za ograničavanje socijalnih kontakata počnu široko i odgovorno primjenjivati.

               (14)Komisija je 7. svibnja 2020. donijela Smjernice za slobodno kretanje zdravstvenih djelatnika i minimalno usklađivanje osposobljavanja u kontekstu hitnih mjera protiv bolesti COVID-19 – preporuke u pogledu Direktive 2005/36/EZ
                  13
                kako bi se državama članicama pomoglo riješiti probleme nedostatka osoblja.

               (15)U sklopu paketa smjernica i preporuka Komisija je 13. svibnja 2020. donijela Komunikaciju o postupnom i koordiniranom pristupu ponovnoj uspostavi slobode kretanja i ukidanju kontrola na unutarnjim granicama
                  14
               . Komisija predlaže postupan i koordiniran pristup koji će početi ukidanjem ograničenja među područjima ili državama članicama sa sličnom epidemiološkom situacijom. Taj pristup treba biti fleksibilan te uključivati mogućnost ponovnog uvođenja određenih mjera ako to zahtijeva epidemiološka situacija. U skladu s Komunikacijom države članice trebale bi djelovati na temelju epidemioloških kriterija, mogućnosti da se tijekom putovanja provode mjere za suzbijanje širenja zaraze, te gospodarskih i društvenih aspekata.

               (16)Dana 11. lipnja 2020. Komisija je donijela Komunikaciju Europskom parlamentu, Europskom vijeću i Vijeću o trećoj procjeni primjene privremenih ograničenja neobveznih putovanja u EU
                  15
               , u kojoj apelira na države članice da dovrše postupak ukidanja ograničenja slobodnog kretanja unutar Unije.

               (17)Komisija je 16. srpnja 2020. donijela Smjernice o sezonskim radnicima u EU-u u kontekstu izbijanja bolesti COVID-19
                  16
                u kojima je pružila smjernice nacionalnim tijelima, inspektoratima rada i socijalnim partnerima kako bi se zajamčila prava, zdravlje i sigurnost sezonskih radnika te kako bi se osiguralo da sezonski radnici budu upoznati sa svojim pravima.

               (18)Radi olakšavanja neometanog protoka robe u Uniji, Komisija je donijela Komunikaciju o uvođenju zelenih traka u okviru mjera upravljanja granicama radi zaštite zdravlja i dostupnosti robe i osnovnih usluga
                  17
               , Smjernice za olakšavanje izvođenja operacija zračnog prijevoza tereta tijekom pandemije bolesti COVID-19
                  18
                te Smjernice za zaštitu zdravlja, repatrijaciju i putne aranžmane pomoraca, putnika i drugih osoba na brodovima
                  19
               .

               (19)S obzirom na smanjen broj slučajeva bolesti COVID-19 u Uniji tijekom lipnja i srpnja 2020., mnoge su države članice ukinule ograničenja slobodnog kretanja uvedena tijekom prvog vala infekcija.

               (20)Budući da se broj slučajeva bolesti COVID-19 počeo u kolovozu 2020. diljem Unije povećavati, neke su države članice počele ponovno uvoditi ograničenja slobodnog kretanja.

               (21)Ograničenja slobodnog kretanja osoba unutar Unije koja se donose s ciljem ograničavanja širenja bolesti COVID-19 trebala bi se temeljiti na konkretnim i ograničenim razlozima od javnog interesa, tj. zaštiti javnog zdravlja.  Ta bi se ograničenja trebala primjenjivati u skladu s općim načelima prava EU-a, osobito načelom proporcionalnosti i nediskriminacije. Cilj je ove preporuke olakšati koordiniranu primjenu tih načela u izvanrednoj situaciji uzrokovanoj pandemijom bolesti COVID-19. Stoga bi se mehanizmi uspostavljeni ovom preporukom trebali u pogledu područja primjene i vremena odnositi samo na ograničenja donesena kao odgovor na ovu pandemiju.

               (22)Jednostrane mjere u tom području mogu uzrokovati znatne poremećaje jer se poduzeća i građani suočavaju s nizom različitih mjera koje se ubrzano mijenjaju. To je posebno štetno u situaciji u kojoj je europsko gospodarstvo već pretrpjelo znatne štete uslijed pandemije.

               (23)Ovom se preporukom nastoji osigurati veća koordinacija među državama članicama koje zbog očuvanja javnog zdravlja razmatraju donošenje mjera kojima se ograničava slobodno kretanje. Koordiniran pristup država članica potreban je kako bi se smanjio učinak ograničenja na građane Unije i gospodarstvo te poboljšala transparentnost i predvidljivost uz istodobno osiguravanje visoke razine zaštite ljudskog zdravlja.

               (24)Za koordiniran pristup država članica potrebno je zajedničko djelovanje u sljedećim ključnim područjima: primjena zajedničkih kriterija i pragova pri odlučivanju o uvođenju ograničenja slobodnog kretanja, mapiranje opasnosti od prenošenja bolesti COVID-19 na temelju dogovorenog kôda bojom te koordinirani pristup u pogledu mjera, ako postoje, koje se mogu na odgovarajući način primijeniti na osobe koje se kreću između područja, ovisno o razini opasnosti prijenosa u tim područjima.

               (25)Nakon šest mjeseci krize i redovite razmjene informacija između država članica i Komisije dostupno je više informacija o najučinkovitijim mjerama koje se mogu donijeti. Kriteriji i pragovi iz ove preporuke temelje se na podacima koje su dostavile države članice.

               (26)S obzirom na razvoj epidemiološke situacije Komisija bi uz podršku Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti trebala redovito ocjenjivati kriterije, potrebe za podacima i pragove navedene u ovoj preporuci, te razmotriti i druge kriterije poput stope hospitalizacije ili stope popunjenosti odjela intenzivne skrbi.

               (27)Države članice trebale bi primjenjivati koordinirani skup pokazatelja i metodologiju za epidemiološku klasifikaciju područja i regija.  Kako bi se izbjegla nepotrebna ograničenja, države članice trebale bi što je više moguće i na nediskriminirajući način usmjeriti ograničenja na osobe koje dolaze iz posebno pogođenih područja ili regija umjesto na čitave teritorije država članica.

               (28)Ova se preporuka ne bi trebala tumačiti na način da se njome olakšava ili potiče donošenje ograničenja slobodnog kretanja u kontekstu pandemije, već se njome nastoji osigurati koordinirani pristup za slučaj da država članica odluči uvesti takva ograničenja. Odluka o uvođenju ograničenja slobodnog kretanja i dalje ostaje u nadležnosti država članica koje moraju djelovati u skladu sa zahtjevima propisanima pravom Unije. Isto tako države članice zadržavaju fleksibilnost da ne uvode ograničenja, čak i ako su ispunjeni kriteriji i pragovi iz ove preporuke.

               (29)Ograničenja slobodnog kretanja trebalo bi razmatrati samo ako države članice imaju dovoljno dokaza da opravdaju takva ograničenja zbog njihove koristi za javno zdravlje i ako imaju opravdane razloge vjerovati da bi ograničenja bila djelotvorna.

               (30)Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti trebao bi svakog tjedna objavljivati i ažurirati karte sa statusom zajedničkih kriterija za regije EU-a na temelju podataka koje mu dostave države članice.

               (31)Kako bi se poboljšala koordinacija među državama i građanima pružilo više predvidljivosti, države članice trebale bi pri razmatranju uvođenja ograničenja slobode kretanja zbog izbijanja bolesti COVID-19 poštovati dogovoreni vremenski okvir.

               (32)Kako bi se ograničili poremećaji na unutarnjem tržištu i u obiteljskom životu dok je pandemija u tijeku, od putnika koji putuju zbog nužne funkcije ili potrebe, poput radnika ili samozaposlenih osoba koje obavljaju ključne poslove, prekograničnih radnika, radnika u sektoru prometa ili pružatelja usluga prijevoza, pomoraca te osoba koje putuju iz nužnih poslovnih ili obiteljskih razloga, uključujući članove prekograničnih obitelji koji redovito putuju, ne bi se trebalo zahtijevati da se podvrgnu karanteni.

               (33)Očito je da je pravodobno i potpuno informiranje javnosti ključno za ograničavanje učinaka svih uvedenih ograničenja slobodnog kretanja te da se njime osigurava predvidivost, pravna sigurnost i poštovanje od strane građana,

               DONIJELA JE OVU PREPORUKU:

               Opća načela

               1.Sva ograničenja slobodnog kretanja osoba unutar Unije koja se uvode radi ograničavanja širenja bolesti COVID-19 trebala bi se temeljiti na konkretnim i ograničenim razlozima od javnog interesa, tj. zaštiti javnog zdravlja. Pri primjeni tih ograničenja neophodno je poštovati opća načela prava EU-a, osobito načela proporcionalnosti i nediskriminacije. Sve poduzete mjere stoga ne bi trebale prelaziti ono što je nužno za očuvanje javnog zdravlja.

               2.Sva takva ograničenja trebala bi se što prije ukinuti čim epidemiološka situacija bude povoljna.

               3.Među državama članicama ne smije biti diskriminacije, primjerice primjenom povoljnijih pravila za putovanje u susjednu državu članicu ili iz nje, u usporedbi s putovanjem u druge države članice koje se nalaze u istoj epidemiološkoj situaciji i iz njih.

               4.Ograničenja se ne mogu temeljiti na državljanstvu dotične osobe, već se trebaju temeljiti na lokaciji (lokacijama) u kojoj je osoba tijekom 14-dnevnog razdoblja prije dolaska boravila.

               5.Države članice trebale bi uvijek prihvatiti svoje državljane i građane Unije i članove njihovih obitelji koji borave na njihovom državnom teritoriju te bi trebale olakšati brz tranzit preko svojih državnih područja.

               6.Posebnu bi pažnju trebale posvetiti posebnostima prekograničnih regija i potrebu za suradnjom na lokalnoj i regionalnoj razini.

               7.Države članice trebale bi redovito razmjenjivati informacije o svim pitanjima obuhvaćenima područjem primjene ove preporuke.

               Zajednički kriteriji

               8.Države članice trebale bi uzeti u obzir sljedeće kriterije kada razmatraju ograničavanje slobodnog kretanja zbog pandemije bolesti COVID-19:

               (a)„14-dnevnu kumulativnu stopu prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19”, tj. ukupan broj novoprijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 na 100 000 stanovnika u određenom području u posljednjih 14 dana;

               (b)„stopu pozitivnih testova”, tj. postotak pozitivnih testova na infekciju bolešću COVID-19 od svih testova provedenih na određenom području tijekom proteklog tjedna;

               (c)„stopu testiranja”, tj. broj testova na infekciju bolešću COVID-19 na 100 000 stanovnika, provedenih u određenom području tijekom proteklog tjedna.

               Podaci prema zajedničkim kriterijima

               9.Kako bi se osigurala dostupnost sveobuhvatnih i usporedivih podataka države članice trebaju Europskom centru za sprečavanje i kontrolu bolesti na tjednoj osnovi dostavljati podatke prema kriterijima iz točke 8.

               Države članice trebale bi te podatke dostavljati i za regionalnu razinu kako bi se osiguralo da se eventualne mjere mogu usmjeriti na regije za koje su apsolutno neophodne.

               Zajednički pragovi pri razmatranju ograničenja slobodnog kretanja

               10.Države članice ne bi trebale ograničavati slobodno kretanje osoba koje putuju u drugu državu članicu ili iz nje ako je u toj državi

               (a)14-dnevna kumulativna stopa prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 manja od 50 novih slučajeva bolesti COVID-19 na 100 000 stanovnika; ili je

               (b)stopa pozitivnih testova na infekciju bolešću COVID-19 manja od 3 %;

               uz uvjet da je u predmetnoj državi članici tjedna stopa testiranja veća od 250 testova na infekciju bolešću COVID-19 na 100 000 stanovnika.

               Međutim, za države članice u kojima je 14-dnevna kumulativna stopa prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 veća od 150 na 100 000 stanovnika kriterij pod točkom b) se ne primjenjuje.

               11.Države članice trebale bi uzeti u obzir regionalnu raspoređenost slučajeva unutar drugih država članica. Kada je god to moguće ograničenja slobodnog kretanja trebalo bi odrediti na temelju situacije u pogođenim regijama predmetne države članice. U tu bi se svrhu pragovi navedeni u točki 10. trebali primjenjivati na regionalnoj razini, bez ograničavanja kretanja u druge regije te države članice koje ispunjavaju uvjete po pitanju pragova ili iz njih.

               Mapiranje rizičnih područja pri razmatranju ograničenja slobodnog kretanja

               12.Na temelju podataka koje su dostavile države članice Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti trebao bi objaviti kartu zemalja EU-a/EGP-a
                  20
                razvrstanu po regijama, kako bi podržao donošenje odluka u državama članicama. Na toj bi se karti područja trebalo označiti sljedećim bojama:

               (a)zelenom, ako je 14-dnevna kumulativna stopa prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 manja od 25 i stopa pozitivnih testova na infekciju bolešću COVID-19 manja je od 3 %;

               (b)narančastom, ako je 14-dnevna kumulativna stopa prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 manja od 50, ali je stopa pozitivnih testova na infekciju bolešću COVID-19 3 % ili veća, ili ako se 14-dnevna kumulativna stopa prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 kreće od 25 do 150, ali je stopa pozitivnih testova na infekciju bolešću COVID-19 manja od 3 %;

               (c)crvenom, ako je 14-dnevna kumulativna stopa prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 50 ili veća i stopa pozitivnih testova na infekciju bolešću COVID-19 je 3 % ili veća, ili ako je 14-dnevna kumulativna stopa prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 veća od 150 na 100 000 stanovnika;

               (d)sivom, ako ne postoji dovoljno informacija za procjenu kriterija iz točke 10. ili ako je stopa testiranja na infekciju bolešću COVID-19 na 100 000 stanovnika 250 ili manja. Različite nijanse sive trebale bi se koristiti za utvrđivanje razlika između ta dva slučaja.

               13.Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti trebao bi svaki tjedan objaviti ažuriranu verziju karte.

               Koordinacija među državama članicama i zajednički vremenski okvir

               14.Države članice koje na temelju vlastitih postupaka donošenja odluka namjeravaju primijeniti ograničenja na osobe koje putuju u područje ili iz područja označenog u skladu s točkom 12. podtočkama (c) i (d) kao „crveno” ili „sivo”, trebale bi o svojoj namjeri obavještavati Komisiju četvrtkom.

               U tu svrhu države članice trebale bi upotrebljavati uspostavljenu mrežu u okviru integriranog političkog odgovora na krizu (IPCR). Kontaktne točke IPCR-a trebale bi osigurati da se informacije bez odgode prosljeđuju njihovim nadležnim tijelima.

               Osim u iznimnim okolnostima, mjere o kojima je država članica poslala obavijest u skladu s ovom točkom trebale bi stupiti na snagu u ponedjeljak sljedećeg tjedna.

               15.Prilikom odlučivanja o uvođenju ograničenja države članice trebale bi uzeti u obzir i epidemiološku situaciju na svojem državnom području, uključujući politike testiranja, broj testova koji se provode i stopu pozitivnih testova te druge epidemiološke pokazatelje.

               16.Države članice ne bi trebale uvoditi nikakva ograničenja za osobe koje putuju u područje ili iz područja koje je u skladu s točkom 12. podtočkom (c) klasificirano kao „crveno” i nalazi se u drugoj državi članici, ako ne nameću ista ograničenja za područje na svojem državnom teritoriju koje je u skladu s točkom 12. podtočkom (c) klasificirano kao „crveno”.

               17.Države članice trebale bi odmah obavijestiti druge države članice i Komisiju o ukidanju svih prethodno uvedenih mjera ograničavanja koje bi trebalo stupiti na snagu što je prije moguće.

               Ograničenja slobodnog kretanja trebalo bi ukinuti kada se područje ponovno klasificira kao „narančasto” ili „zeleno” u skladu s točkom 12., uz uvjet da je prošlo najmanje 14 dana od njihova uvođenja.

               18.Najkasnije 7 dana nakon donošenja ove preporuke države članice trebale bi postupno ukinuti ograničenja koja su se prije donošenja ove preporuke primjenjivala na područja koja u skladu s točkom 12. nisu klasificirana kao „crvena” ili „siva”.

               Zajednički okvir u pogledu mogućih mjera za putnike koji dolaze iz visokorizičnih područja

               19.Države članice ne bi trebale uskratiti ulazak osobama koje putuju iz drugih država članica.

               Države članice koje na temelju vlastitih postupaka odlučivanja uvedu ograničenja slobodnog kretanja, mogle bi od osoba koje putuju iz područja koje je u skladu s točkom 12. podtočkama (c) i (d) klasificirano kao „crveno” ili „sivo” zahtijevati da se nakon dolaska podvrgnu

               (a)karanteni ili

               (b)testu na infekciju bolešću COVID-19.

               Testovima na infekciju bolešću COVID-19 treba se kada je god to moguće dati prednost u odnosu na karantenu.

               Putnicima bi trebalo omogućiti da se umjesto testu navedenom u podtočki (b) podvrgnu testu na infekciju bolešću COVID-19 prije polaska na put.

               20.Države članice trebale bi uzajamno priznavati rezultate testova na infekciju bolešću COVID-19 koje su provele ovlaštene zdravstvene ustanove u drugim državama članicama.

               21.Od putnika koji putuju zbog nužne funkcije ili potrebe ne bi se trebalo zahtijevati da se podvrgnu karanteni, a osobito ne od:

               (a)radnika ili samozaposlenih osoba koji obavljaju ključne poslove, pograničnih i upućenih radnika te od sezonskih radnika kako su navedeni u Smjernicama o ostvarivanju slobodnog kretanja radnika tijekom pandemije bolesti COVID-19
                  21
               ;

               (b)radnika u sektoru prometa ili pružatelja usluga prijevoza, uključujući vozače teretnih vozila koji prevoze robu za uporabu na državnom području, kao i onih koji su u tranzitu;

               (c)učenika, studenata i stažista koji svakodnevno putuju u inozemstvo;

               (d)osoba koje putuju iz nužnih obiteljskih ili poslovnih razloga;

               (e)diplomata, osoblja međunarodnih organizacija i osoba koje primaju poziv međunarodnih organizacija i čija je fizička prisutnost potrebna za dobro funkcioniranje tih organizacija, vojnog osoblja, humanitarnih djelatnika i osoblja civilne zaštite pri obavljanju svojih dužnosti;

               (f)putnika u tranzitu;

               (g)pomoraca;

               (h)novinara pri obavljanju svojih dužnosti.

               22.Države članice mogle bi zahtijevati od osoba koje dolaze iz područja koje je u skladu s točkom 12. podtočkama (c), (b) i (d) klasificirano kao „crveno”, „narančasto” ili „sivo” da predaju obrasce za lociranje putnika, posebno od onih koji dolaze zrakoplovom, u skladu s odredbama o zaštiti podataka. Kada je to moguće trebalo bi se koristiti digitalnom opcijom za dostavljanje informacija o lokaciji putnika, kako bi se pojednostavila obrada i ujedno osigurao jednak pristup svim građanima.

               23.Ako je to opravdano, države članice mogle bi razmotriti preporuku da se osobe koje dolaze iz područja koje je u skladu s točkom 12. podtočkom (b) klasificirano kao „narančasto” prije putovanja ili po dolasku podvrgnu barem jednom testu na infekciju bolešću COVID-19.

               24.Sve mjere koje se primjenjuju na osobe koje dolaze iz područja koje je sukladno točki 12. podtočkama (c), (b) i (d) klasificirano kao „crveno”, narančasto” ili „sivo” ne smiju biti diskriminirajuće, tj. trebaju se primjenjivati i na državljane dotične države članice koji se vraćaju u svoju zemlju.

               25.Države članice trebale bi osigurati da svi formalni zahtjevi prema građanima i poduzećima budu od konkretne koristi za javnozdravstvena nastojanja za suzbijanje pandemije te da ne predstavljaju nepotrebno i neopravdano administrativno opterećenje.

               26.Ako osoba po dolasku na odredište razvije simptome, testiranje, dijagnoza, izolacija i otkrivanje kontakata obavljat će se u skladu s lokalnom praksom i ulazak joj se ne bi trebao odbiti. Informacije o slučajevima otkrivenima po dolasku trebaju se s pomoću sustava ranog upozoravanja i odgovora bez odgode proslijediti tijelima nadležnima za javno zdravlje u zemljama u kojima je dotična osoba boravila tijekom prethodnih 14 dana, u svrhu otkrivanja kontakata.

               27.Ograničenja ne bi trebala biti u obliku zabrana obavljanja određenih usluga prijevoza.

               Komunikacija i informiranje javnosti

               28.Države članice trebale bi relevantnim dionicima i općoj javnosti pružiti jasne, sveobuhvatne i pravodobne informacije o svim ograničenjima slobodnog kretanja, svim popratnim zahtjevima (na primjer negativnim testovima na infekciju bolešću COVID-19 ili obrascima za lociranje putnika) te mjerama koje se primjenjuju na putnike koji dolaze iz visokorizičnih područja.

               Države članice svakako bi trebale javnost informirati o svim novouvedenim ili ukinutim ograničenjima o kojima su obavijestile druge države članice i Komisiju sukladno točkama 14. i 17. čim je prije moguće.

               Te bi informacije trebale biti dostupne i na internetskoj platformi „Re-open EU” na kojoj bi se trebalo nalaziti upućivanje na kartu koju redovito objavljuje Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti sukladno točkama 12. i 13.

               Sadržaj mjera, njihovo zemljopisno područje primjene i kategorije osoba na koje se mjere primjenjuju, trebaju biti jasno opisani.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Pod državama članicama podrazumijevaju se sve države članice koje obvezuje pravna stečevina o slobodnom kretanju, kao i treće zemlje za koje su pravila o slobodnom kretanju obvezujuća (tj. Island, Lihtenštajn i Norveška na temelju Sporazuma o EGP-u, Švicarska na temelju Sporazuma o slobodnom kretanju osoba i Ujedinjena Kraljevina tijekom prijelaznog razdoblja utvrđenog do 31. prosinca 2020. na temelju Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju).

                     (2)

                        SL C 86I , 16.3.2020., str. 1.

                     (3)

                        SL C 102I , 30.3.2020., str. 12.

                     (4)

                        SL C 169, 15.5.2020., str. 30.

                     (5)

                  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52020DC0399

                     (6)

                  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/GA/TXT/?uri=CELEX:52020DC0318

                     (7)

                        Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljanju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, 30.4.2004., str. 77.).

                     (8)

                        Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 1612/68 i stavljanju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, 30.4.2004., str. 77.).

                     (9)

                        SL C 57, 20.2.2020., str. 4.

                     (10)

                        SL C 86I , 16.3.2020., str. 1.

                     (11)

                        SL C 102I , 30.3.2020., str. 12.

                     (12)

                  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/communication_-_a_european_roadmap_to_lifting_coronavirus_containment_measures_0.pdf

                     (13)

                        SL C 156, 8.5.2020., str. 1.

                     (14)

                        SL C 169, 15.5.2020., str. 30.

                     (15)

                  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52020DC0399

                     (16)

                        SL C 235I , 17.7.2020., str. 1.

                     (17)

                        SL C 96I , 24.3.2020., str. 1.

                     (18)

                        SL C 100I , 27.3.2020., str. 1.

                     (19)

                        SL C 119, 14.4.2020., str. 1.

                     (20)

                        U skladu sa Sporazumom o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju), SL L 29, 31.1.2020., str. 7. („Sporazum o povlačenju”), to se odnosi i na Ujedinjenu Kraljevinu tijekom prijelaznog razdoblja iz članka 127. stavka 1. Sporazuma o povlačenju.

                     (21)

                        SL C 102I , 30.3.2020., str. 12.