				|

		52013PC0599

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o izmjeni Odluke Vijeća 2007/641/EZ o Republici Fidži Otoci i produženju razdoblja njezine primjene /* COM/2013/0599 final - 2013/0289 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           Vojno preuzimanje vlasti u
prosincu 2006. dovelo je do savjetovanja u skladu s člankom 96.
revidiranog Sporazuma iz Cotonoua. Savjetovanja su u travnju 2007. dovela do dogovorenih
obveza u vezi s ljudskim pravima, demokratskim načelima i vladavinom
prava. Vijeće je 1. listopada 2007. u svojoj Odluci 2007/641/EZ
odlučilo o odgovarajućim mjerama za Fidži u cilju postizanja određenog
paralelizma između poštovanja dogovorenih obveza od strane Fidžija i
razvojne suradnje.
2.           Predsjednik Fidžija ukinuo je
Ustav 10. travnja 2009., razriješio sve suce i objavio da će izbori biti
održani najkasnije u rujnu 2014. Time je Fidži jednostrano prekršio
ključne obveze prema EU-u preuzete u travnju 2007. To se dogodilo dan
nakon što je Žalbeni sud presudio da je imenovanje vojne vlade nakon udara u 2006.
nezakonito. Na Fidžiju je objavljeno izvanredno stanje i značajno je
ograničena sloboda izražavanja.
3.           Nakon tih negativnih
promjena, Vijeće je odlučilo, 24 rujna 2009. u svojoj Odluci 2009/735/EZ,
produžiti do 31. ožujka 2010. valjanost odgovarajućih mjera propisanih u
Odluci 2007/641/EZ, koja je trebala prestati vrijediti 1. listopada 2009. Zbog
daljnjih kašnjenja u provedbi obveza dogovorenih s EU, Vijeće je 29.
ožujka 2010. u svojoj Odluci 2010/208/EU odlučilo produžiti valjanost
odgovarajućih mjera za Fidži određenih u Odluci 2007/641/EZ do 1.
listopada 2010., zatim 27. rujna 2010. u svojoj Odluci 2010/589/EU do 31.
ožujka 2011., zatim 31. ožujka 2011. u svojoj odluci 2011/219/EU do 30. rujna 2011.
i 26. rujna 2011. u svojoj odluci 2011/637/EU do 30. rujna 2012.
4.           Nakon
nekih pozitivnih promjena početkom 2012., odnosno, ukidanja propisa o
izvanrednom stanju 7. siječnja 2012. i početka političkih
procesa 9. ožujka 2012. u cilju donošenja novog Ustava do ožujka 2013. i
ponovne uspostave ustavne demokracije nakon novih parlamentarnih izbora do
rujna 2014., Vijeće je odlučilo 24. rujna 2012. u svojoj Odluci br. 2012/523/EU
otvoriti mogućnost ponovnog angažmana na programiranju buduće
razvojne pomoći pritom produžujući valjanost odgovarajućih mjera
do 30. rujna 2013.
5.           Glavni izvor financiranja za
Fidži su Popratne mjere za bivše zemlje Protokola o šećeru (AMSP). Pomoć
se usmjerava kroz nevladina tijela (regionalne organizacije i NVO-e) u svrhu
ublažavanja gospodarskih i socijalnih učinaka restruktiriranja sektora
šećera podržavanjem diversificirane tržišno usmjerene poljoprivrede,
promicanjem alternativnih aktivnosti za stjecanje dohotka za najviše ugroženo
stanovništvo i ublažavanjem rizika od prirodnih katastrofa. Od ukupnih
dodijeljenih sredstava u iznosu od 60 milijuna EUR u okviru MIP-a 2008. – 2010.
desetog ERF-a, samo 8 milijuna EUR dodijeljeno je za Program socijalnog
ublažavanja (AAP 2010). Ukupno 52 milijuna EUR izgubljeno je zbog toga što
Fidži nije napredovao prema ponovnoj uspostavi demokratske vladavine. Dodatnih 49
milijuna EUR odobreno je u okviru desetog ERF-a za MIP 2011. – 2013., 17
milijuna EUR dodijeljeno je u 2011. i 2012. za ključne usluge za
poljoprivredu i programe alternativnih načina življenja i 31 milijun EUR
će se dodijeliti prije kraja 2013. za potporu industriji šećera.
6.           Komisija za Ustav osnovana je
u lipnju 2012. Nakon opsežnih javnih savjetovanja, ona je dovršila nacrt Ustava
u prosincu 2012. Policija je tada oduzela nacrt Ustava i Predsjednik Vlade dao
je u zadatak vladinom timu upravnih stručnjaka da izrade novi nacrt Ustava
koji će Ustavna skupština preispitati i dovršiti do kraja ožujka 2013. Sredinom
siječnja 2013. objavljena je nova kontroverzna odluka o (ponovnoj) registraciji
političkih stranaka kojom su uvedena mnoga ograničenja koja nisu u
skladu s uobičajenim međunarodnim pravom. Odluka je izmijenjena
sredinom veljače radi uvođenja novih ograničenja. Predsjednik
Vlade je 21. ožujka u obraćaju javnosti predstavio novi nacrt Ustava i
obavijestio zemlju da neće biti osnovana Ustavna skupština zbog toga što
se političke stranke nisu registrirale u skladu s novom odlukom. Umjesto
toga ljudi su pozvani da izravno, različitim sredstvima, iznesu svoje
primjedbe na nacrt Ustava. Vlada trenutno dovršava nacrt nakon što je zaprimila
oko 1100 primjedaba. Još uvijek nije jasno u kojoj će se mjeri u novom
Ustavu uzeti u obzir primjedbe javnosti.
7.           Fidži započinje
povijesni proces nove demokratizacije. Predstojeći koraci trebali bi
voditi do transparentnog, vjerodostojnog i participativnog izbornog postupka i
demokratskih izbora. Prekretnice u postupku ostvarenja tog cilja mijenjale su
se zbog čega Komisija predlaže Vijeću produženje trenutačne
politike i odgovarajućih mjera za 18 mjeseci uz mogućnost
preispitivanja odgovarajućih mjera novom odlukom Vijeća u bilo kojoj
fazi postupka.
8.           Kako bi
potakla Fidži da nastavi put prema ponovnoj uspostavi demokracije, vladavine
prava i potpunog poštovanja ljudskih prava i temeljnih sloboda te s krajnjim
ciljem normalizacije situacije na Fidžiju, EU bi se trebao
više politički angažirati s Fidžijem i nastaviti politički dijalog u
cilju revizije i ažuriranja obveza koje su s Republikom Fidži dogovorene u 2007.
radi brisanja zastarjelih stavaka i osiguranja da su zahtjevi obveza u skladu s
novim Ustavom. Važan dio ovog dijaloga vodio bi se tijekom ključnog
razdoblja u postupku demokratizacije u Fidžiju dok zemlja napreduje prema
izborima koji će se održati najkasnije u rujnu 2014.
9.           Predlaže se ovu Odluku
prijaviti Privremenoj vladi Fidžija na temelju priloženog nacrta pisma
predsjedniku Nailatikau i obavijestiti ga:
·
a) da EU sa zadovoljstvom očekuje
sljedeće korake koji vode prema transparentnom, participativnom i
vjerodostojnom izbornom postupku, slobodnim i poštenim izborima i obnovi
demokracije u Fidžiju;
·
b) da će EU svoje buduće odluke o
razvojnoj suradnji temeljiti na napretku ostvarenom u odnosu na povratak na
ustavnu vladavinu i da je EU u tome duhu voljan nastaviti s pipremama za postupak
programiranja 11. ERF-a i obavijestiti u razumnom roku o indikativnom iznosu
nacionalnih dodijeljenih sredstava, dok se planira da će se dovršavanje,
potpisivanje i provedba programskih dokumenata 11. ERF-a provoditi s
demokratski izabranom vladom i
·
c) da EU predlaže jačanje političkog
dijaloga u cilju preispitivanja dogovorenih obveza iz 2007. i sukladne
prilagodbe odgovarajućih mjera, s krajnjim ciljem normalizacije odnosa s
Fidžijem.
10.         Promjene odgovarajućih
mjera vršit će se uslijed revizije i ažuriranja obveza dogovorenih u 2007.
putem političkog dijaloga i odražavat će aktualan politički i
pravni kontekst u Fidžiju. Rasprave o programiranju za 11. ERF mogu se
nastaviti u skladu s Odlukom Vijeća iz 2012. i obavijestima o indikativnim
financijskim sredstvima dodijeljenim Fidžiju, kada to dopuste nužne odluke o
uspostavi sljedećeg ERF-a.
Zaključak
U svjetlu navedenog, traži se od Vijeća
da donese priloženi nacrt prijedloga Odluke Vijeća o izmjeni i produženju
razdoblja primjene odgovarajućih mjera za Republiku Fidži.
2013/0289 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o izmjeni Odluke Vijeća 2007/641/EZ o
Republici Fidži Otoci i produženju razdoblja njezine primjene
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije,
uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu
između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih
država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s
druge strane, potpisan u Cotonouu 23. lipnja 2000.[1], kako je revidiran u
Ouagadougouu u Burkini Faso 22. lipnja 2010.[2]
(dalje u tekstu „Sporazum iz Cotonoua ”), a posebno njegov članak 96.,
uzimajući u obzir Unutarnji sporazum
između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali unutar
Vijeća, o mjerama koje je potrebno poduzeti i postupcima koje je potrebno
primijeniti za provedbu Sporazuma iz Cotonoua[3],
a posebno njegov članak 3.,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ)
br. 1905/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o
uspostavi instrumenta za financiranje razvojne suradnje[4] (dalje u tekstu „Instrument za
razvojnu suradnju”), a posebno njezin članak 37.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Odluka Vijeća 2007/641/EZ[5] donesena je radi poduzimanja
odgovarajućih mjera nakon povrede bitnih elemenata iz članka 9. Sporazuma
iz Cotonoua i vrijednosti iz članka 3. Instrumenta za razvojnu suradnju.
(2)       Te su mjere produžene Odlukom
Vijeća 2009/735/EC[6],
te naknadnim Odlukama Vijeća 2010/208/EU[7],
2010/589/EU[8],
2011/219/EU[9],
2011/637/EU[10],
i 2012/523/EU[11],
s obzirom na to da ne samo što Republika Fidži još mora provesti važne obveze
koje je preuzela tijekom savjetovanja održanih u travnju 2007. o bitnim
elementima iz Sporazuma iz Cotonoua, bilo je i važnih nazadnih promjena u vezi
s brojem tih obveza.
(3)       Značajne su se promjene
dogodile od travnja 2007. te je u skladu s tim potrebno revidirati obveze
dogovorene s Republikom Fidži Otoci. Politički dijalog služit će kao
kontekst za preispitivanje obveza u svjetlu postojeće pravne situacije. Potrebno
je nastaviti s očekivanim ponovnim angažmanom u cilju programiranja
buduće razvojne pomoći.
(4)       Odluka 2007/641/EZ prestaje važiti
30. rujna 2013. Potrebno je stoga ažurirati njezin sadržaj i u skladu s tim
produžiti njezinu valjanost.
(5)       Europska unija započet
će politički dijalog u cilju revizije i ažuriranja dogovorenih obveza
iz 2007. i u skladu s tim prilagoditi odgovarajuće mjere.
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Odluka 2007/641/EZ ovime se mijenja kako
slijedi:
U članku 3. drugi podstavak zamjenjuje se
sljedećim:
„Prestaje važiti 31. ožujka 2015. Ova Odluka
preispituje se redovito, a najmanje svakih šest mjeseci.“;
Članak 2.
Pismo u Prilogu ovoj Odluci upućeno je
Republici Fidži.
Članak 3.
Ova odluka
stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
PRILOG
Nacrt pisma
H.E. Ratu Epeli NAILATIKAU
Predsjednik Republike
Fidži Otoci
Suva
Republika Fidži
Vaša ekscelencijo,
Europska unija (EU) pridaje veliku važnost
odredbama članka 9. Sporazuma iz Cotonoua i članka 3. Instrumenta za
razvojnu suradnju. Partnerstvo zemalja AKP-a i EU-a utemeljeno je na poštovanju
ljudskih prava, demokratskim načelima i vladavini prava, što su bitni
elementi Sporazuma iz Cotonoua i čine temelj naših odnosa.
Prošlo je šest godina
otkad je EU donio odluku o odgovarajućim mjerama nakon vojnog udara iz 2006.
i otkad je s Fidžijem dogovoren niz obveza.
EU primjećuje da su
od 2007. godine neke od dogovorenih obveza postale zastarjele, a neke je
potrebno revidirati u svjetlu fidžijevog novog pravnog okvira. Kako bismo imali
odgovarajuću osnovu za ocjenu napretka koji je Fidži ostvario u provedbi
reformi, moramo zajedno revidirati te obveze, uzimajući u obzir
postojeću situaciju i pravni okvir.
EU je stoga odlučio
uključiti u svoju novu odluku o odgovarajućim mjerama zahtjev da EU
započne pojačan politički dijalog s Fidžijem u okviru
članka 8. Sporazuma iz Cotonoua. Cilj je toga zajednička revizija
dogovorenih obveza iz 2007. i prilagodba odgovarajućih mjera (u prilogu
ovog pisma) kao nužnih koraka prema osiguranju poštovanja ljudskih prava,
obnove demokracije i poštovanja vladavine prava dok obje strane ne
zaključe da je pojačana priroda dijaloga poslužila svojoj svrsi.
Budući da na Fidžiju
još uvijek postoje ograničenja nekih ljudskih prava i temeljnih sloboda i
u svjetlu nužnog preispitivanja dogovorenih obveza, EU je odlučila
produžiti odgovarajuće mjere za 18 mjeseci, do 31. ožujka 2015. Na taj
će se način osigurati nužna fleksibilnost i EU-u i Fidžiju osigurati
vrijeme koje im je potrebno da se dogovore oko obveza, da u skladu s tim
prilagode potrebne mjere i da vlada održi izbore planirane za rujan 2014.
EU će pratiti
ostvareni napredak prema ponovnoj uspostavi ustavne vladavine i na tome će
se temeljiti buduće odluke o razvojnoj suradnji. U tome smislu, EU
potvrđuje svoju spremnost da se uključi u pripreme za postupak
programiranja 11. ERF-a i da pravovremeno obavijesti o indikativnim
dodijeljenim sredstvima u tom procesu. Dovršetak, potpisivanje i provedba
programskih dokumenata 11. ERF-a planiraju se izvršiti s demokratski izabranom
vladom.
Nakon slobodnih i
pravičnih izbora u Fidžiju i kada on ispuni revidirane dogovorene obveze, u
Fidžiju će se provesti preispitivanje misije iz članka 96. u skladu
sa Sporazumom iz Cotonoua. Na temelju dogovora o preporukama iz te ocjene mogu
se za Fidži zaključiti odgovarajuće mjere iz članka 96.
U cilju poticanja suradnje
na temelju Sporazuma iz Cotonoua i Instrumenta razvojne suradnje, EU poziva
Privremenu vladu da se uključi u pojačani politički dijalog s
EU-om koji bi trebao početi čim prije moguće.
EU pozdravlja i odnose sa
Ministarskom kontaktnom skupinom Foruma pacifičkih otoka koja je osnovana
radi praćenja napretka priprema Fidžija za izbore i obnovu demokracije i s
veseljem iščekuje sljedeće korake prema transparentnom, participativnom
i vjerodostojnom izbornom postupku koji će dovesti do slobodnih i
pravičnih izbora i obnove demokracije u Fidžiju.

S poštovanjem,
Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Vijeće || Za Komisiju
 C. ASHTON || A.PIEBALGS
 Predsjednica || Povjerenik
Prilog 1. Prilogu
Odgovarajuće
mjere, koje će se prilagoditi nakon revizije dogovorenih obveza u okviru
pojačanog političkog dijaloga, su sljedeće:
·
humanitarna pomoć i izravna potpora civilnom
društvu i ranjivom stanovništvu smiju se nastaviti;
·
dopušta se nastavak aktivnosti suradnje, posebno u
okviru 8. i 9. ERF-a;
·
mogu se provoditi aktivnosti suradnje koje bi
pomogle u obnovi demokracije i boljem upravljanju, osim u vrlo iznimnim
okolnostima;
·
dopušten je nastavak provedbe pratećih mjera
za reformu sektora šećera za 2006. Fidži je 19.
lipnja 2007. na tehničkoj razini potpisao sporazum o financiranju. Prima
se na znanje da sporazum o financiranju sadrži odredbu o privremenoj obustavi;
·
dodijeljena kvota za šećer za 2007. bit
će nula;
·
za 2008. će dodijeljena kvota za šećer
biti dostupna pod uvjetom da se predoče dokazi o vjerodostojnoj i
pravovremenoj pripremi izbora u skladu s dogovorenim obvezama; posebno u
pogledu popisa stanovništva, ponovnog određivanja granica i reforme
izbornog sustava u skladu s Ustavom, te pod uvjetom da se poduzmu mjere kako bi
se osiguralo funkcioniranje Ureda za izbore, uključujući imenovanje
nadzornika za izbore do 30. rujna 2007. u skladu s Ustavom.
Ta je dodijeljena kvota za šećer za 2008. izgubljena 31. prosinca 2009.;
·
dodijeljena kvota za šećer za 2009. je ukinuta
u svibnju 2009. jer je Privremena vlada odlučila odgoditi opće izbore
do rujna 2014.;
·
dodijeljena kvota za 2010. ukinuta je prije 1.
svibnja 2010. jer nije ostvaren napredak u nastavku demokratskih postupaka; međutim,
s obzirom na kritičnu situaciju u sektoru šećera, dio kvote stavljen
je sa strane za izravnu pomoć stanovništvu koje izravno ovisi o
proizvodnji šećera kako bi se ublažile negativne socijalne posljedice. Tim
sredstvima izravno upravlja Delegacija EU-a u Suvi i ne usmjeravaju se kroz
Vladu;
·
može se započeti s pripremama za programiranje
jedanaestog ERF-a kako bi Fidži mogao pravovremeno biti obaviješten o
indikativnom iznosu dodijeljenih sredstava;
·
treba razmotriti uvođenje posebne pomoći
za pripremu i provedbu ključnih obveza, posebno za potporu pripremi i/ili
održavanju izbora;
·
nema utjecaja na regionalnu suradnju i sudjelovanje
Fidžija u regionalnoj suradnji;
·
praćenje obveza bit će u skladu s
uvjetima iz Priloga ovome pismu u vezi s redovnim dijalogom, učinkovitom
suradnjom s ocjenom i misijama praćenja i izvješćivanja.
Prilog 2. Prilogu

OBVEZE DOGOVORENE S REPUBLIKOM
FIDŽI OTOCI U 2007.

A.           Poštovanje demokratskih
načela
Obveza br. 1
Slobodni i pošteni parlamentarni izbori
održat će se u roku od 24 mjeseca od 1. ožujka 2007., ovisno o nalazima
ocjene koju će izvršiti neovisni revizori koje će imenovati Tajništvo
Foruma pacifičkih otoka. Postupci za pripremu i održavanje izbora
zajednički se prate, prilagođavaju i, prema potrebi, revidiraju na
temelju obostrano usuglašenih mjerila. Navedeno posebno uključuje:
·
da će Privremena vlada do
30. lipnja 2007. donijeti raspored s datumima za dovršetak raznih mjera koje
će se poduzeti za pripremu novih parlamentarnih izbora,
·
da raspored navodi vremenske
okvire za popis stanovništva, ponovno određivanje granica i reformu izbora,
·
da se utvrđivanje granica i reforma izbora
provode u skladu s Ustavom,
·
da se poduzmu mjere kako bi se osiguralo
funkcioniranje Ureda za izbore, uključujući imenovanje nadzornika za
izbore do 30. rujna 2007. u skladu s Ustavom,
·
da se imenovanje
potpredsjednika provede u skladu s Ustavom.
Obveza br. 2
Privremena vlada će, prilikom
donošenja većih zakonodavnih akata, fiskalnih i ostalih inicijativa i
promjena povezanih s politikama, voditi računa o savjetovanju s civilnim
društvom i svim ostalim zainteresiranim stranama.
B.           Vladavina prava
Obveza br. 1
Privremena će vlada činiti sve što
je u njezinoj moći da spriječi izjave sigurnosnih agencija kojima je
namjera zastrašivanje stanovništva.
Obveza br. 2
Privremena će vlada poštovati Ustav iz 1997.
te će jamčiti uobičajeno i neometano funkcioniranje ustavnih
institucija, kao što je Fidžijska komisija za ljudska prava, Komisija za javne
službe i Komisija za ustavne zadaće. Očuvat će se bitna
neovisnost i funkcioniranje Velikog vijeća poglavica.
Obveza br. 3
U potpunosti će se poštovati neovisnost
pravosuđa kojemu će biti omogućeno slobodno djelovanje, a
njegove presude će poštovati sve predmetne strane, a posebno:
·
Privremena se vlada obvezuje da će sud u
skladu s člankom 138. stavkom 3. Ustava biti imenovan do 15. lipnja 2007.,
·
bilo koje imenovanje i/ili
razrješenje sudaca odsada se izvršava strogo u skladu s ustavnim odredbama i
postupovnim pravilima,
·
vojska, policija ili Privremena vlada neće se
ni u kojem slučaju i ni u kojem obliku miješati u sudski postupak, te
će u potpunosti poštovati pravnu struku.
Obveza br. 4
Svi kazneni postupci povezani s korupcijom
odvijat će se kroz odgovarajuće sudske putove i svako drugo tijelo
koje bi moglo biti osnovano za istraživanje navodnih slučaja korupcije
djelovat će u okviru ustavnih ograničenja.
C.           Ljudska prava i temeljne
slobode
Obveza br. 1
Privremena će vlada poduzeti sve
odgovarajuće mjere kako bi omogućila istragu svih optužbi o kršenjima
ljudskih prava ili obradu u skladu s raznim postupcima i forumima na temelju
zakona Fidži Otoka.
Obveza br. 2
Privremena će vlada u svibnju 2007.
ukinuti propise o izvanrednom stanju ako neće postojati nikakve prijetnje
nacionalnoj sigurnosti, javnom redu i sigurnosti.
Obveza br. 3
Privremena će vlada nastojati
osigurati da fidžijska komisija za ljudska prava djeluje potpuno neovisno i u
skladu s Ustavom.
Obveza br. 4
Sloboda izražavanja i sloboda medija u
svim oblicima bit će u potpunosti poštovane kako je predviđeno
Ustavom.
D.        Praćenje
izvršavanja obveza
Obveza br. 1
Privremena se vlada obvezuje održavati
redoviti dijalog kako bi se omogućila provjera postignutog napretka te
predstavnicima/tijelima EU-a i EK-a daje potpuni pristup informacijama o svim
pitanjima povezanima s ljudskim pravima, mirnom ponovnom uspostavom demokracije
i pravnom državom u Fidžiju.
Obveza br. 2
Privremena će vlada u potpunosti
surađivati s misijama iz EU-a za ocjenu i praćenje napretka.
Obveza br. 3
Privremena će
vlada, počevši od 30. lipnja 2007., svaka tri mjeseca slati izvješća
o napretku u vezi s bitnim elementima Sporazuma iz Cotonoua i obvezama.
Prima se na znanje da se određena pitanja
mogu učinkovito rješavati samo pragmatičnim pristupom koji priznaje
stvarno stanje stvari i koji je usredotočen na budućnost.
[1]               SL L 317, 15.12.2000., str. 3.
[2]               SL L 287, 4.11.2010., str. 3.
[3]               SL L 317, 15.12.2000., str. 376.
[4]               SL L 378, 27.12.2006., str. 41.
[5]               SL L 260, 5.10.2007., str. 15.
[6]               SL L 262, 6.10.2009., str. 43.
[7]               SL L 89, 9.4.2010., str. 7.
[8]               SL L 260, 2.10.2010., str. 10.
[9]               SL L 93, 7.4.2011., str. 2.
[10]             SL L 252, 28.9.2011., str. 1.
[11]             SL L 263, 28.9.2012., str. 2.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 28.5.2020.
            COM(2020) 444 final
            Izmijenjeni Prijedlogmeđuinstitucijskog sporazuma
            između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima te o dobrom financijskom upravljanju

               Izmijenjeni Prijedlog

               međuinstitucijskog sporazuma

               između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima te o dobrom financijskom upravljanju

               Prijedlog Komisije COM(2018) 323 mijenja se kako slijedi:

               1.U dijelu I.B točka 11. zamjenjuje se sljedećim:

               „Pričuva za solidarnost i pomoć u nuždi

               11. Kad Komisija smatra da je potrebno iskoristiti sredstva iz pričuve za solidarnost i pomoć u nuždi, ona Europskom parlamentu i Vijeću podnosi prijedlog o prijenosu sredstava iz pričuve u odgovarajuće proračunske linije u skladu s Financijskom uredbom.”

               2.U dijelu II.A umeće se sljedeća točka 15.a:

               „15.a Komisija sastavlja godišnje izvješće o provedbi Instrumenta Europske unije za oporavak
                  1
                („Europski instrument za oporavak”), u kojemu navodi sve dostupne informacije koje nisu povjerljive i odnose se na sljedeće:

               –
                     imovinu i obveze koje proizlaze iz operacija davanja i uzimanja zajmova koje se provode na temelju članka 3.b Odluke o vlastitim sredstvima
                  2
               ,

               –
                     ukupni iznos primitaka dodijeljenih programima Unije u provedbi Europskog instrumenta za oporavak u prethodnoj godini, raščlanjen po programima i proračunskim linijama,

               –
                     doprinos pozajmljenih sredstava ostvarenju ciljeva Europskog instrumenta za oporavak i konkretnih programa Unije.”

                     (1)
                   SL, …

                     (2)
                   SL, ….


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 4.10.2017.
            COM(2017) 564 final
            2017/0246(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba donijeti u ime Europske unije u okviru Odbora za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu, koji je osnovan na temelju Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane, u pogledu sveobuhvatnog hodograma koji je Republika Moldova dostavila u vezi s provedbom Sporazuma u području javne nabave

               OBRAZLOŽENJE

               1.Predmet prijedloga

               Ovaj se prijedlog odnosi na Odluku Vijeća o stajalištu Unije koje treba donijeti u okviru Odbora za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu u pogledu donošenja pozitivnog mišljenja o sveobuhvatnom hodogramu koji je Republika Moldova dostavila u vezi s provedbom Sporazuma u području javne nabave.

               2.Kontekst prijedloga

               2.1.Sporazum o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane

               Sporazumom o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane („Sporazum”) želi se pridonijeti postupnoj gospodarskoj integraciji i dubljem političkom pridruživanju između Republike Moldove i Europske unije. Sporazum je stupio na snagu 1. srpnja 2016.

               2.2.Odbor za pridruživanje

               Odbor za pridruživanje tijelo je osnovano na temelju Sporazuma koje je u skladu s člankom 438. stavkom 3. Sporazuma ovlašteno donositi odluke u slučajevima predviđenima Sporazumom i u područjima za koja mu je Vijeće za pridruživanje prenijelo svoje ovlasti. Te su odluke obvezujuće za stranke, koje poduzimaju odgovarajuće mjere za njihovu provedbu.

               Kako je utvrđeno u članku 438. stavku 4. Sporazuma, Odbor za pridruživanje sastaje se u sastavu zaduženom za trgovinu u cilju rješavanja svih trgovinskih pitanja i pitanja povezanih s trgovinom iz glave V. Sporazuma. Kako je navedeno u članku 1. stavku 4. Poslovnika Odbora za pridruživanje i pododborâ („Poslovnik”)
                  1
               , Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu sastavljen je od visokih dužnosnika Europske komisije i Republike Moldove koji su odgovorni za trgovinu i pitanja povezana s trgovinom. Predstavnik Europske komisije ili Republike Moldove koji je odgovoran za trgovinu i pitanja povezana s trgovinom djeluje kao predsjednik Odbora za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu. Na sastancima će prisustvovati i predstavnik Europske službe za vanjsko djelovanje.

               U skladu s člankom 438. stavkom 3. Sporazuma i člankom 11. stavkom 1. Poslovnika, Odbor za pridruživanje donosi odluke sporazumom između stranaka nakon završetka odgovarajućih unutarnjih postupaka. Sve odluke ili preporuke potpisuje predsjednik Odbora za pridruživanje i ovjeravaju tajnici Odbora za pridruživanje.

               2.3.Predviđeni akt odbora za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu

               Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu treba donijeti odluku o pozitivnom mišljenju o sveobuhvatnom hodogramu koji je Republika Moldova dostavila u vezi s provedbom Sporazuma u području javne nabave („predviđeni akt”).

               Svrha pozitivnog mišljenja o hodogramu jest pojednostavniti približavanja zakonodavstva Republike Moldove u području javne nabave kako je utvrđeno u članku 272. Sporazuma. Taj je korak sastavni dio postupka provedbe Sporazuma. Hodogram se smatra referentnim dokumentom za provedbu Sporazuma od strane Republike Moldove u području javne nabave.

               Predviđeni akt postaje obvezujući za stranke Sporazuma u skladu s člankom 438. stavkom 3. Sporazuma, u kojem se navodi: „Odbor za pridruživanje ovlašten je donositi odluke u slučajevima predviđenima ovim Sporazumom i u područjima za koja mu je Vijeće za pridruživanje prenijelo svoje ovlasti. Te su odluke obvezujuće za stranke, koje poduzimaju odgovarajuće mjere za njihovu provedbu”.

               3.Stajalište koje treba donijeti u ime Unije

               Ovim prijedlogom odluke Vijeća utvrđuje se stajalište Unije o odluci koju treba donijeti u okviru Odbora za pridruživanje osnovanog na temelju Sporazuma u pogledu pozitivnog mišljenja o sveobuhvatnom hodogramu koji je Republika Moldova dostavila u vezi s provedbom Sporazuma u području javne nabave.

               Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu treba dati pozitivno mišljenje o hodogramu kako bi Republika Moldova mogla pojednostavniti postupak približavanja zakonodavstvu u području javne nabave kako je utvrđeno u članku 272. Sporazuma.

               Hodogram o javnoj nabavi koji je dostavila Republika Moldova u skladu je sa zahtjevima članka 272. stavaka 1. i 2. Sporazuma.

               Ovaj je prijedlog u skladu s drugim vanjskim politikama Unije te pridonosi njihovoj provedbi, a to osobito vrijedi za europsku politiku susjedstva i politiku razvojne suradnje u odnosu na Republiku Moldovu.

               Odredbe Sporazuma koje se odnose na trgovinu i pitanja povezana s trgovinom bile su predmet ex ante procjene učinka 2009., nakon čega je 2012. Komisijina Glavna uprava za trgovinu provela procjenu učinka na održivost trgovine čiji su rezultati uzeti u obzir u pregovaračkom postupku o području produbljene i sveobuhvatne slobodne trgovine. Ta je studija potvrdila da provedba odredbi o trgovini i pitanjima povezanima s trgovinom ne bi imala negativan učinak na Uniju, njezinu pravnu stečevinu ili njezine politike, a pozitivno bi se odrazila na gospodarski razvoj Republike Moldove. Prijedlog nema negativan učinak na gospodarsku, socijalnu ili okolišnu politiku Unije.

               U ovoj fazi Sporazum ne podliježe postupcima Programa za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT), ne podrazumijeva nikakve troškove za mala i srednja poduzeća Unije i ne pokreće pitanja s gledišta digitalnog okruženja.

               4.Pravna osnova

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1.Načela

               Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

               Pojam „akata koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                  2
               .

               4.1.2.Primjena na ovaj predmet

               Odbor za pridruživanje tijelo je osnovano na temelju sporazuma, odnosno Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane.

               Člankom 272. stavkom 3. Sporazuma predviđeno je da se nakon što Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu donese pozitivno mišljenje, hodogram se smatra referentnim dokumentom za provedbu tog poglavlja. U skladu s člankom 438. stavkom 3. Sporazuma, Odbor za pridruživanje ovlašten je donositi odluke u slučajevima predviđenima Sporazumom. U skladu s člankom 438. stavkom 4. Sporazuma, Odbor za pridruživanje sastaje se u sastavu zaduženom za trgovinu u cilju rješavanja svih trgovinskih pitanja i pitanja povezanih s trgovinom iz glave V. Sporazuma.

               Akt koji treba donijeti Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu akt je koji proizvodi pravne učinke. Predviđeni akt bit će obvezujući za stranke u skladu s člankom 438. stavkom 3. Sporazuma.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se i ne mijenja institucijski okvir sporazuma.

               Stoga postupovnu pravnu osnovu za predloženu odluku Vijeća čini članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta u pogledu kojeg je doneseno stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               4.2.2.Primjena na ovaj predmet

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta donošenje je pozitivnog mišljenja o sveobuhvatnom hodogramu koji je Republika Moldova dostavila u vezi s provedbom Sporazuma u području javne nabave. U skladu s time, glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnosi se na zajedničku trgovinsku politiku u skladu s člankom 207.

               Stoga materijalnu pravnu osnovu za predloženu odluku Vijeća čini članak 207. UFEU-a.

               4.3.Zaključak

               Pravnu osnovu predložene odluke Vijeća čini članak 207. u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2017/0246 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba donijeti u ime Europske unije u okviru Odbora za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu, koji je osnovan na temelju Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane, u pogledu sveobuhvatnog hodograma koji je Republika Moldova dostavila u vezi s provedbom Sporazuma u području javne nabave

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Unija je Odlukom Vijeća (EU) 2016/839 od 23. svibnja 2016.
                  3
                sklopila Sporazum o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane („Sporazum”) koji je stupio na snagu 1. srpnja 2016.

               (2)U skladu s člankom 272. stavcima 1. i 2. Sporazuma, Republika Moldova Odboru za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu, utvrđenom u članku 438. stavku 4. Sporazuma, podnosi sveobuhvatan hodogram za provedbu poglavlja o javnoj nabavi s vremenskim rasporedom i ciljevima po fazama koji obuhvaća sve reforme u smislu približavanja pravnoj stečevini Unije i jačanja institucionalnih kapaciteta.

               (3)Člankom 272. stavkom 3. Sporazuma predviđeno je da se nakon što Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu donese pozitivno mišljenje hodogram smatra referentnim dokumentom za provedbu poglavlja 8. glave V. Sporazuma. Unija u najvećoj mogućoj mjeri pomaže Republici Moldovi pri provedbi hodograma.

               (4)Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu treba donijeti odluku radi donošenja pozitivnog mišljenja o sveobuhvatnom hodogramu koji je Republika Moldova dostavila u vezi s provedbom Sporazuma u području javne nabave. U skladu s člankom 438. stavkom 3. Sporazuma, odluka Odbora obvezujuća je za stranke, koje poduzimaju odgovarajuće mjere za njihovu provedbu

               (5)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba donijeti u ime Unije u okviru Odbora za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu s obzirom na to da je hodogram koji je dostavila Republika Moldova u skladu sa zahtjevima članka 272. stavcima 1. i 2. Sporazuma. U Odboru za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu Uniju zastupa Komisija, u skladu s člankom 17. stavkom 1. Ugovora o Europskoj uniji (UEU),

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba donijeti u ime Unije temelji se na nacrtu Odluke Odbora za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu koji se nalazi u prilogu ovoj Odluci.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  SL L 9, 15.1.2015., str. 53.

                     (2)
                  Predmet C-399/12 Njemačka protiv Vijeća (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, točke 61–64.

                     (3)
                  SL L141, 28.5.2016., str.28.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 4.10.2017.
            COM(2017) 564 final
            PRILOG

            Prijedlogu odluke Vijeća
            o stajalištu koje treba donijeti u ime Europske unije u okviru Odbora za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu, koji je osnovan na temelju Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane, u pogledu sveobuhvatnog hodograma koji je Republika Moldova dostavila u vezi s provedbom Sporazuma u području javne nabave

               PRILOG

               Nacrt

               ODLUKA Br. 2/2017 ODBORA ZA PRIDRUŽIVANJE EU-MOLDOVA U SASTAVU ZADUŽENOM ZA TRGOVINU

               od …2017.

               o pozitivnom mišljenju u vezi sa sveobuhvatnim hodogramom o javnoj nabavi

               ODBOR ZA PRIDRUŽIVANJE,

               uzimajući u obzir Sporazum o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane, potpisan 27. lipnja 2014. u Bruxellesu, a posebno njegov članak 272. stavak 3.,

               budući da:

               (1)Sporazum o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane („Sporazum”), stupio je na snagu 1. srpnja 2016.

               (2)U članku 272. stavcima 1. i 2. Sporazuma utvrđeno je da Republika Moldova Odboru za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu podnosi sveobuhvatan hodogram za provedbu zakonodavstva o javnoj nabavi s vremenskim rasporedom i ciljevima prema fazama koji bi trebao obuhvaćati sve reforme u smislu približavanja zakonodavstva pravnoj stečevini Unije.

               (3)U članku 272. stavku 3. navodi se da je pozitivno mišljenje Odbora za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu potrebno kako bi se sveobuhvatni hodogram smatrao referentnim dokumentom za postupak provedbe, odnosno za približavanje zakonodavstva Republike Moldove o javnoj nabavi pravnoj stečevini Unije.

               (4)U skladu s člankom 438. stavkom 3. Sporazuma, Odbor za pridruživanje ovlašten je donositi odluke u slučajevima predviđenima Sporazumom. Te su odluke obvezujuće za stranke, koje poduzimaju odgovarajuće mjere za njihovu provedbu. Odbor za pridruživanje donosi svoje odluke sporazumom između stranaka.

               (5)U skladu s člankom 438. stavkom 4. Sporazuma, Odbor za pridruživanje sastaje se u sastavu zaduženom za trgovinu u cilju rješavanja svih trgovinskih pitanja i pitanja povezanih s trgovinom iz glave V. Sporazuma.

               (6)Hodogram o javnoj nabavi koji je dostavila Republika Moldova u skladu je sa zahtjevima članka 272. stavaka 1. i 2. Sporazuma.

               (7)Stoga je primjereno da Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu donese odluku o pozitivnom mišljenju u pogledu sveobuhvatnog hodograma o javnoj nabavi koji je dostavila Republika Moldova,

               DONIO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Daje se pozitivno mišljenje u pogledu nacionalne strategije za javnu nabavu za razdoblje 2016. – 2020. i akcijskog plana za njezinu provedbu koje je Vlada Republike Moldove donijela Odlukom Vlade br. 1332 od 14. prosinca 2016.

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.

               Sastavljeno u … …

                        Za Odbor za pridruživanje

                        Predsjednik


				|

		52014PC0559

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o ovlašćivanju država članica da u interesu Europske unije ratificiraju Protokol iz 2014. uz Konvenciju o prisilnom radu iz 1930. Međunarodne organizacije rada koji se odnosi na pitanja u vezi s pravosudnom suradnjom u kaznenim stvarima /* COM/2014/0559 final - 2014/0258 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Predloženim odlukama Vijeća državama
članicama omogućit će se ratifikacija Protokola uz Konvenciju o
prisilnom radu iz 1930. Međunarodne organizacije rada (MOR), u daljnjem
tekstu „Protokol”.
Konvencija MOR-a o prisilnom radu iz 1930.
(br. 29), u daljnjem tekstu „Konvencija”, jedna je od osam temeljnih
konvencija MOR-a koje čine osnovne međunarodne radne standarde te se
smatra instrumentom za ljudska prava. Donošenjem Konvencije na
Međunarodnoj konferenciji rada 1930. godine (u daljnjem tekstu
„Konferencija”) države su bile pozvane na prestanak korištenja prisilnog rada u
najkraćem mogućem roku te njegovu kriminalizaciju. Ipak, unatoč
tome što je Konvencija ratificirana gotovo u cijelom svijetu, danas više od 80
godina kasnije prisilni rad još uvijek postoji, premda u drukčijim
oblicima od onih koji su doveli do velike zabrinutosti početkom dvadesetog
stoljeća. MOR procjenjuje da su najmanje 20,9 milijuna ljudi diljem
svijeta žrtve prisilnog rada.
Protokolom, donesenim na 103. zasjedanju
Konferencije, nastoji se smanjiti nedostatke u provedbi i ostvariti napredak u
sprečavanju trgovine ljudima radi izrabljivanja te zaštiti žrtve prisilnog
rada i omogućiti im naknadu štete.
Europska unija (EU) predana je promicanju
ljudskih prava i dostojnog rada te iskorjenjivanju trgovine ljudima, kako
unutar Unije tako i u svojim odnosima s drugim državama. U kontekstu Protokola
od velike je važnosti i predanost EU-a promicanju zaštite prava djece te
ravnopravnosti spolova jer žene mogu biti osobito osjetljive na neke oblike
prisilnog rada. Prava na radu najvažnija su za dostojan rad. Ratifikacijom
konvencija MOR-a i s njima povezanih protokola države članice EU-a jasno
pokazuju koherentnost politike EU-a u promicanju temeljnih načela i prava
na radu te poboljšavanju uvjeta rada diljem svijeta.
Nadalje, u okviru strategije EU-a za
iskorjenjivanje trgovine ljudima[1],
Komisija je od država članica EU-a zatražila da ratificiraju sve
odgovarajuće međunarodne instrumente, sporazume i pravne obveze. Time
će se na učinkovitiji, koherentniji i usklađeniji način
pomoći u borbi protiv trgovine ljudima. Omogućavanje većih prava
žrtvama u EU-u također je strateški prioritet Komisije u posljednjih
nekoliko godina. Horizontalnom direktivom o pravima žrtava žrtvama kaznenih
djela omogućit će se ostvarivanje jednakih minimalnih standarda prava
za vrijeme policijskih istraga i sudskih postupaka. Protokol bi trebalo
promatrati u tom okviru.
Stoga je na razini EU-a potrebno ukloniti sve
pravne prepreke ratifikaciji Protokola u državama članicama. Sadržaj
Protokola nije sporan u smislu postojeće pravne stečevine EU-a.
Odredbama Protokola jača se
međunarodni pravni okvir utvrđivanjem obveza u cilju sprečavanja
prisilnog rada i pružanja zaštite žrtvama te pristupa pravnim lijekovima, poput
naknade štete.
U člancima 1. i 6. Protokola od država
članica MOR-a zahtijeva se razvoj nacionalne politike te akcijskog plana
za učinkovito i održivo suzbijanje prisilnog rada i poduzimanje mjera u
cilju primjene odredbi Protokola, u suradnji s organizacijama poslodavaca i
radnika.
U članku 2. Protokola navode se mjere
koje države članice MOR-a moraju poduzeti u cilju sprečavanja
prisilnog rada, a one podrazumijevaju:
·
obrazovanje i informiranje ljudi, posebno onih jako
ranjivih, te poslodavaca;
·
ulaganje napora kako bi se osiguralo da se opseg i
provedba zakonodavstva koje se odnosi na sprečavanje prisilnog rada
primjenjuju na sve radnike i sve sektore gospodarstva te kako bi se poboljšale
službe inspekcije rada;
·
zaštitu ljudi, osobito radnika migranata, od
potencijalno prijetećih i nepoštenih postupanja u zapošljavanju i
posredovanju pri zapošljavanju;
·
potporu dubinskoj analizi kako javnog tako i
privatnog sektora; i
·
bavljenje temeljnim uzrocima povećanja rizika
od prisilnog rada.
Kada je riječ o žrtvama prisilnog rada,
člankom 3. predviđa se poduzimanje učinkovitih mjera radi
njihove identifikacije, oslobađanja, zaštite, oporavka, rehabilitacije te
drugih oblika pomoći. U članku 4. od država članica MOR-a
zahtjeva se da svim žrtvama osiguraju pristup pravnim lijekovima, poput naknade
štete, te da nadležnim tijelima omoguće da žrtvama ne sude zbog
nezakonitih radnji koje su bili prisiljeni počiniti.
Osim toga, člankom 5. predviđa se
međunarodna suradnja u cilju sprečavanja i ukidanja prisilnog rada, a
člankom 7. iz Konvencije se brišu prijelazne odredbe.
U Protokolu se navode područja prava EU-a
koja su već do sada u velikoj mjeri regulirana.
U odredbama o sprečavanju prisilnog rada,
Protokolom se uređuju aspekti obuhvaćeni socijalnom politikom EU-a, u
vezi s kojom su u pravu EU-a već određena minimalna pravila o
uvjetima rada[2].
U odredbama o zaštiti žrtava i pristupu
pravnim lijekovima, Protokolom se uređuju aspekti koji se odnose na
pravosudnu suradnju u kaznenim stvarima, za što su u pravu EU-a već
određeni minimalni standardi u pogledu suzbijanja trgovine ljudima i prava
žrtava[3].
Dijelovi Protokola povezani su i sa slobodom
kretanja radnika[4]
te pravilima o azilu i imigraciji[5].
Nadalje, Protokol je povezan s pravilima u
okviru zajedničke trgovinske politike, međunarodnim sporazumima EU-a,
razvojnom suradnjom i trgovinskim instrumentima koji upućuju na osnovne
radne standarde te ratifikaciju i učinkovitu provedbu temeljnih konvencija
MOR-a u trećim zemljama i EU-u.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENA UČINKA
Nije primjenljivo.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
Protokol je obvezujući međunarodni
sporazum koji podliježe ratifikaciji i povezan je s Konvencijom. Pravne obveze
koje proizlaze iz njega primjenjive su na države koje će ga ratificirati,
a mogu ga ratificirati samo države koje su ratificirale Konvenciju.
U MOR-u se Protokol koristi za djelomično
revidiranje i dopunu Konvencije, čime se omogućuje njezina prilagodba
promijenjenim uvjetima te se povećava njezina važnost. Članak 19.
stavak 4. Ustava MOR-a o donošenju i ratifikaciji konvencija također se
primjenjuje na Protokol.
U skladu sa sudskom praksom Suda Europske
unije (ECJ)[6],
a posebno u pogledu donošenja Konvencije MOR-a i njezine ratifikacije[7], države članice ne
mogu odlučivati o ratifikaciji Protokola izvan okvira institucija EU-a jer
su dijelovi Protokola u nadležnosti EU-a.
Međutim, EU ne može ratificirati Protokol
MOR-a jer prema pravilima MOR-a samo države mogu biti potpisnice takvih
Protokola.
Budući da je predmet tog Protokola jednim
dijelom u nadležnosti EU-a, a drugim dijelom u nadležnosti država članica,
institucije EU-a i države članice moraju poduzeti mjere potrebne za
suradnju pri ratifikaciji Protokola te provedbi obveza koje proizlaze iz Protokola[8].
U prošlom desetljeću Vijeće je
već bilo ovlastilo države članice da u interesu EU-a ratificiraju pet
konvencija MOR-a čiji su dijelovi u nadležnosti EU-a[9].
S obzirom na Protokol, različiti aspekti
suzbijanja trgovine ljudima, zaštite žrtava i politika rada koje obuhvaća
Protokol uvelike su regulirani, čak i do te mjere da države članice
više ne mogu u tom pogledu samostalno surađivati s vanjskim strankama[10]. Članak 82.
stavak 2. i članak 153. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU)
čine glavnu pravnu osnovu za relevantno zakonodavstvo EU-a, koje je
detaljnije od općih načela utvrđenih Protokolom.
Ne postoji neusklađenost između
odredbi Protokola i minimalnih zahtjeva u tim područjima utvrđenih
pravnom stečevinom EU-a.
U skladu s člankom 19. stavkom 8. Ustava
MOR-a Protokolom su utvrđeni minimalni standardi. Pravna stečevina
EU-a temelji se na istom pristupu. Iz toga proizlazi da pravo EU-a može biti
strože od standarda MOR-a ili obratno[11].
Predloženim odlukama Vijeća države
članice ovlastit će se za ratifikaciju, u interesu EU-a, onih
dijelova Protokola koji su u nadležnosti EU-a te će im se preporučiti
da ulože napore kako bi taj proces završio do kraja 2016.
Predložene odluke Vijeća s jedne strane
temelje se na članku 218. stavku 6. UFEU-a u vezi s člankom 82.
stavkom 2. UFEU-a, koji čini glavnu pravnu osnovu za zakonodavstvo EU-a u
pogledu pravosudne suradnje u kaznenim stvarima, koja je važna za borbu protiv
trgovine ljudima i prava žrtava, a s druge strane temelje se na članku 153.
stavku 2. drugom podstavku UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 6. UFEU-a,
koji čini glavnu pravnu osnovu za zakonodavstvo EU-a u pogledu poboljšanja
uvjeta rada, što je važno za sprečavanje prisilnog rada.
Protokolom se želi postići više
neodvojivo povezanih ciljeva od kojih nijedan nije sekundaran ili neizravan u
odnosu na drugi. Posebno, Protokolom se s jedne strane žele postići
dostojni uvjeti rada, a s druge strane zaštita žrtava prisilnog ili obveznog
rada te kažnjavanje počinitelja. Stoga se on mora temeljiti na članku
82. stavku 2. UFEU-a, ali i na članku 153. stavku 1. točkama (a) i
(b). Jedinstvena odluka ne može se donijeti na dvojnoj pravnoj osnovi ako
postupci koje zahtijeva svaka pravna osnova nisu kompatibilni[12]. Ovdje je riječ o
takvom slučaju s obzirom na to da pitanja u pogledu pravosudne suradnje u
kaznenim stvarima nisu obvezujuća za Dansku, zbog čega dolazi do
odstupanja u glasačkim pravima u Vijeću. Slijedom toga potrebno je
donijeti dvije različite odluke Vijeća.
Kada je riječ o cilju zaštite žrtava
prisilnog ili obveznog rada i kažnjavanja počinitelja, članak 82.
stavak 2. UFEU-a jedinstvena je pravna osnova na kojoj bi se trebao temeljiti
ovaj prijedlog. Točno je da Protokol obuhvaća i boravišni status
žrtava prisilnog ili obveznog rada u onoj mjeri u kojoj je on potreban da se
žrtvama osigura pristup odgovarajućim i učinkovitim pravnim
lijekovima (vidjeti, posebno, članak 4. Protokola). Međutim, ta svrha
koja se odnosi na članak 79. UFEU-a tek je sporedna dok se ciljevi sprečavanja
i borbe protiv trgovine ljudima i zaštite žrtava koji se odnose na članak
82. stavak 2. UFEU-a[13]
mogu identificirati kao prevladavajuće svrhe i komponente.
U tom kontekstu Komisija podsjeća da je
14. travnja 2014., na temelju članka 218. stavaka 3. i 4. UFEU-a,
dostavila Vijeću Preporuku za Odluku Vijeća o odobravanju
početka pregovora i pregovaranju o direktivama na 103. zasjedanju
Međunarodne konferencije rada o Protokolu kojim se dopunjuje Konvencija
br. 29, iz 1930., Međunarodne organizacije rada o prisilnom radu
(COM(2014)238 od 14.4.2014.). Nadalje, Komisija podsjeća da se o toj
preporuci raspravljalo na sastancima radne skupine Vijeća održanima 5.
svibnja, 14. svibnja i 16. svibnja 2014. te da je, unatoč nekoliko
pokušaja da se postigne prihvatljivo rješenje, na sastanku Corepera 23. svibnja
2014. odlučeno kako se o tom pitanju više neće raspravljati te stoga
ni podnijeti nacrt odluke Vijeću na donošenje. Kao rezultat toga, Komisija
je dala sljedeću izjavu koja je zabilježena u zapisniku Corepera:
„Komisija podsjeća na obvezu iskrene
suradnje između država članica i Komisije u svim okolnostima.
Nedonošenje ovih odluka dovest će do stanja koje nije u skladu s ugovorima
jer države članice pravno nisu u mogućnosti u međunarodnim
pregovorima preuzimati obveze koje se odnose na pitanja u nadležnosti Unije ako
ne postoji okvir odluka Unije. Komisija će razmotriti odgovarajuće
mjere koje je potrebno poduzeti u tom pogledu. Komisija podsjeća na
potrebu poštovanja nadležnosti Unije, kako bi se izbjegla svaka
neusklađenost između pravne stečevine Unije i instrumenata MOR-a
o kojima će se pregovarati kao i na potrebu da države članice djeluju
u interesu EU-a u MOR-u.”
Komisija dalje napominje da su države
članice, unatoč nedonošenju prethodno navedenoga nacrta odluke,
pristupile pregovorima te u okviru MOR-a donijele Protokol iz 2014. uz
Konvenciju o prisilnom radu. S obzirom na važnost Protokola iz 2014. uz
Konvenciju o prisilnom radu, Komisija na temelju članka 218. stavka 6.
UFEU-a predlaže da se države članice, koje će zajednički
djelovati u interesu Unije, ovlaste za ratifikaciju navedenog Protokola.
Komisija u isto vrijeme naglašava da se ovaj prijedlog nikako ne može smatrati
njezinim prihvaćanjem legalnosti postupka koji je doveo do donošenja
navedenoga Protokola u MOR-u.
2014/0258 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o ovlašćivanju država članica da u
interesu Europske unije ratificiraju Protokol iz 2014. uz Konvenciju o
prisilnom radu iz 1930. Međunarodne organizacije rada koji se odnosi na
pitanja u vezi s pravosudnom suradnjom u kaznenim stvarima
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 82. stavak 2. u vezi s
člankom 218. stavkom 6. točkom (a) podtočkom (v),
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog
parlamenta[14],

budući da:
(1)       Europska unija promiče
ratifikaciju međunarodnih konvencija o radu koje je Međunarodna
organizacija rada klasificirala kao ažurirane kako bi se pridonijelo naporima
Europske unije u promicanju ljudskih prava i dostojnog rada za sve ljude te u
iskorjenjivanju trgovine ljudima u EU-u, ali i izvan njega, pri čemu su
zaštita temeljnih načela i prava na radu ključni aspekti.
(2)       Dio pravila iz Protokola iz
2014. uz Konvenciju o prisilnom radu iz 1930. Međunarodne organizacije
rada (MOR), u daljnjem tekstu „Protokol”, u skladu s člankom 82. stavkom
2. UFEU-a u nadležnosti je Unije. Štoviše, neka pravila iz Protokola već
su obuhvaćena pravnom stečevinom EU-a u području pravosudne
suradnje u kaznenim stvarima.[15]

(3)       U skladu s tim, države
članice ne smiju prihvaćati obveze u odnosu na ove dijelove izvan
okvira institucija Europske unije[16].
(4)       Članak 19. stavak 4.
Ustava MOR-a o donošenju i ratifikaciji konvencija jednako se odnosi i na
Protokol, koji je obvezujući međunarodni sporazum podložan
ratifikaciji i povezan s Konvencijom.
(5)       S obzirom na to da samo
države mogu biti potpisnice Protokola, Europska unija ne može ratificirati
Protokol.
(6)       Stoga je potrebno države
članice, koje će djelovati zajednički u interesu Europske unije,
ovlastiti za ratifikaciju dijelova Protokola koji su u skladu s člankom
82. stavkom 2. UFEU-a u nadležnosti Europske unije.
(7)       Članak 82. stavak 2.
UFEU-a jedinstvena je pravna osnova na kojoj bi se ova odluka trebala
temeljiti. Točno je da Protokol obuhvaća i boravišni status žrtava
prisilnog ili obveznog rada u onoj mjeri u kojoj je on potreban da se žrtvama
osigura pristup odgovarajućim i učinkovitim pravnim lijekovima
(vidjeti, posebno, članak 4. Protokola). Međutim, ta svrha koja se
odnosi na članak 79. UFEU-a tek je sporedna dok se ciljevi koji se odnose
na članak 82. stavak 2. UFEU-a mogu identificirati kao prevladavajuće
svrhe i komponente.
(8)       U skladu s člancima 1. i
2. Protokola o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i
Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, ova Odluka nije obvezujuća za
Dansku niti se na nju primjenjuje u području pravosudne suradnje u
kaznenim stvarima.
(9)       Ujedinjena Kraljevina i Irska
obvezane su Direktivom 2011/36/EU o sprečavanju i suzbijanju trgovanja
ljudima i zaštiti njezinih žrtava i Direktivom 2012/29/EU o uspostavi
minimalnih standarda prava, potpore i zaštite žrtava kaznenih djela te stoga
sudjeluju u donošenju ove Odluke.
(10)     Odredbe nacrta Protokola, uz
izuzetak odredbi koje se odnose na pravosudnu suradnju u kaznenim stvarima, bit
će podložne odluci donesenoj usporedno s ovom Odlukom,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Države članice ovlašćuju se za
ratifikaciju dijelova Protokola iz 2014. uz Konvenciju o prisilnom radu iz
1930. Međunarodne organizacije rada za koje je prema članku 82.
stavku 2. UFEU-a nadležnost dodijeljena Europskoj uniji.
Članak 2.
Države članice trebale bi poduzeti sve
potrebne korake kako bi u najkraćem mogućem roku, po mogućnosti
do 31. prosinca 2016., glavnom direktoru Međunarodne organizacije rada
položile svoje isprave o ratifikaciji.
Članak 3.
Ova je Odluka upućena državama
članicama.
Članak 4.
U ovoj Odluci izraz „država članica”
znači sve države članice osim Danske.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               Strategija EU-a za iskorjenjivanje trgovine ljudima
2012. – 2016., COM(2012) 286 od 19.6.2012.
[2]               Uključujući Direktivu 91/533/EEZ o obvezi
poslodavca da obavijesti radnike o uvjetima koji se primjenjuju na ugovor o
radu ili radni odnos („pisana izjava”), Direktivu 2008/104/EZ o radu preko
poduzeća za privremeno zapošljavanje kao i direktive o zdravlju i
sigurnosti na radu, uključujući Okvirnu direktivu 89/391/EEZ,
Direktivu 2003/88/EZ o radnom vremenu, Direktivu 94/33/EEZ o zaštiti mladih
ljudi na radu te Direktivu 92/85/EEZ o zaštiti majčinstva.
[3]               Direktiva 2011/36/EU („suzbijanje trgovanja ljudima”),
Direktiva 2012/29/EU („prava žrtava”).
[4]               Članak 45. UFEU-a i Uredba 492/2011 o slobodi
kretanja radnika u Uniji.
[5]               Direktiva 2004/81/EZ („dozvola boravka za žrtve”) i
Direktiva 2009/52/EZ („sankcije za poslodavce”). Odabrane odredbe Protokola i
povezana Preporuka odnose se i na Direktivu 2008/115/EZ („vraćanje”),
Direktivu 2011/98/EU („jedinstvena dozvola”) te Direktivu 2014/36/EU („sezonski
radnici”).
[6]               Presuda AETR ECJ-a, predmet 22/70 od 31. ožujka 1971.,
ECR 1971., 263.; vidjeti i članak 3. stavak 2. UFEU-a u kojem su ta
načela kodificirana.
[7]               Mišljenje 2/91 ECJ-a od 19. ožujka 1993. u vezi s
Konvencijom o kemikalijama br. 170, ECR 1993-I, str. 1061.
[8]               Mišljenje 2/91 ECJ-a (ibid.), stavci 36., 37. i 38.
[9]               Odluka Vijeća od 14. travnja 2005. kojom se
ovlašćuju države članice da u interesu Europske zajednice
ratificiraju Konvenciju o identifikacijskim ispravama pomoraca Međunarodne
organizacije rada (Konvencija br. 185), SL L 136/1 od 30.5.2005.;
Odluka Vijeća od 7. lipnja 2007. o ovlašćivanju država članica
da u interesu Europske zajednice ratificiraju Konvenciju o radu pomoraca
Međunarodne organizacije rada iz 2006. (SL L 161/63 od 22.6.2007.);
Odluka Vijeća od 7. lipnja 2010. o ovlašćivanju država članica
da u interesu Europske unije ratificiraju Konvenciju o radu u ribolovu iz 2007.
Međunarodne organizacije rada (Konvencija br. 188), SL 145/12 od
11.6.2010.;
Odluka Vijeća od 28. siječnja 2014. o ovlašćivanju država
članica da u interesu Europske unije ratificiraju Konvenciju o sigurnosti
pri korištenju kemikalija na radnom mjestu iz 1990. Međunarodne
organizacije rada (Konvencija br. 170) (2014/52/EU);
Odluka Vijeća od 28. siječnja 2014. o ovlašćivanju država
članica da u interesu Europske unije ratificiraju Konvenciju o dostojnom
radu za radnike u kućanstvu iz 2011. Međunarodne organizacije rada
(Konvencija br. 189) (2014/51/EU).
[10]             Mišljenje 2/91 ECJ-a, stavci 25. i 26.
[11]             Mišljenje 2/91 ECJ-a, stavak 18.
[12]             Vidjeti, najnoviju, presudu ECJ-a od 11. lipnja 2014.,
Predmet C-377/12, stavak 34.
[13]             Vidjeti, posebno, Direktivu 2012/29/EU Europskog
parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o uspostavi minimalnih
standarda prava, potpore i zaštite žrtava kaznenih djela koja se temelji na
članku 82. stavku 2. UFEU-a i Direktivu 2011/36/EU Europskog parlamenta i
Vijeća od 5. travnja 2011. o sprečavanju i suzbijanju trgovanja
ljudima i zaštiti njezinih žrtava koja se temelji na članku 82. stavku 2.
i članku 83. stavku 1. UFEU-a. Članak 1. stavak 1., članak 1.
stavak 2., članak 1. stavak 3., članak 2. točka (a), članak
2. točka (c), članak 3., članak 4. stavak 1. i članak 4.
stavak 2. Protokola neposredno se odnose na pitanja uređena tim
direktivama.
[14]             SL C , , str. .
[15]             Nekoliko odredbi Protokola bile su predmetom Direktive
2011/36/EU o sprečavanju i suzbijanju trgovanja ljudima i zaštiti njezinih
žrtava („suzbijanje trgovanja ljudima”) i Direktive 2012/29/EU o uspostavi
minimalnih standarda prava, potpore i zaštite žrtava kaznenih djela („prava
žrtava”).
[16]             ECJ, Predmet 22/70 Komisija protiv Vijeća („AETR”)
[ECR] 1971., 263., stavak 22., Mišljenje 2/91 („MOR”), ECR 1993-I, 1061.,
stavak 26. i Predmet C-45/07, Komisija protiv Grčke [ECR] 2009 I-701,
stavak 31.