				|

		52013PC0872

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju Sporazuma s Kneževinom Lihtenštajnom o načinima njezina sudjelovanja u Europskom potpornom uredu za azil /* COM/2013/0872 final - 2013/0423 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Uredbom (EU) br. 439/2010 osnovan je Europski
potporni ured za azil[1]
u cilju jačanja praktične suradnje između država članica u
području azila, provedbe Zajedničkog europskog sustava azila i
pružanja potpore državama članicama čiji su sustavi za azil i prihvat
pod posebnim pritiskom.
U uvodnoj izjavi 24. Uredbe predviđeno je
da „Potporni bi ured, kako bi ispunio svoju svrhu, trebao biti otvoren za
sudjelovanje zemalja koje su s Unijom sklopile sporazume na temelju kojih su
usvojile i primjenjuju pravo Unije u području koje je obuhvaćeno ovom
Uredbom, a posebno Irske, Lihtenštajna, Norveške i Švicarske“. Te se zemlje
nazivaju „pridružene zemlje“.
U skladu s tim, člankom 49. stavkom 1.
Uredbe propisano je da „Potporni ured otvoren je za sudjelovanje Islanda,
Lihtenštajna, Norveške i Švicarske kao promatrača. Sklapaju se aranžmani u
kojima se posebno određuje narav, opseg i način sudjelovanja tih
zemalja u radu Potpornog ureda. Takvi aranžmani uključuju odredbe o
sudjelovanju u inicijativama Potpornog ureda, u financijskim doprinosima i u
osoblju. U pogledu osoblja, ti aranžmani, u svakom slučaju, moraju biti u
skladu s Pravilnikom o osoblju.“
Sudjelovanje pridruženih zemalja u radu
Potpornog ureda nije samo logičan korak s obzirom na njihovu
uključenost u Dublinski sustav, već ima i jasnu dodanu vrijednost za
usluge potpore koje nudi Potporni ured kao što su: razmjena najbolje prakse i
stručnosti, trajna potpora Potpornog ureda i potpora u hitnim slučajevima,
prikupljanje i analiza informacija u Potpornom uredu, sustav pravovremenog
obavješćivanja i pripravnosti Potpornog ureda.
Na osnovi toga, Komisija je 1. srpnja 2011.
preporučila Vijeću da ovlasti Komisiju da započne pregovore s
Islandom, Norveškom, Švicarskom i Lihtenštajnom o međunarodnim sporazumima
kojima će se utvrditi takvi sporazumi.
Komisija je 27. siječnja 2012. primila
odobrenje Vijeća da započne pregovore s Islandom, Norveškom,
Švicarskom i Lihtenštajnom o rješenjima za načine sudjelovanja tih zemalja
u EASO-u.
Pregovori su se odvijali zajednički sa
svim pridruženim zemljama. Održana su četiri kruga pregovora. Konačni
tekst nacrta Sporazuma s Lihtenštajnom parafiran je 28. lipnja 2013.
Države su članice o tome obaviještene i
konzultirane u okviru mjerodavnih Radnih skupina Vijeća.
Sa strane Unije, pravnu osnovu Sporazuma
čine članak 74. i članak 78. stavci 1. i 2. u vezi s
člankom 218. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).
Komisija je Sporazum potpisala dana ... U skladu s člankom 218.
stavkom 6. točkom (a) UFEU-a Europski je parlament dao svoju suglasnost za
sklapanje Sporazuma dana  […].
2.           REZULTATI PREGOVORA
Komisija smatra da su ciljevi koje je
Vijeće odredilo u pregovaračkim direktivama postignuti te da je Uniji
nacrt Sporazuma prihvatljiv.
Njegov konačan sadržaj može se sažeti
kako slijedi:
Nacrtom Sporazuma predviđa se potpuno
sudjelovanje Lihtenštajna u aktivnostima Potpornog ureda [članak 1.],zastupanje
u Upravnom odboru Potpornog ureda kao promatrač i bez prava glasa
[članak 2.], godišnji financijski doprinosi Lihtenštajna proračunu
Potpornog ureda godišnjim iznosom koji se izračunava u skladu s njegovim
BDP-om kao postotak BDP-a svih država koje sudjeluju u radu Potpornog ureda
[članak 3. i Prilog I.].
Osim toga, Lihtenštajn je prihvatio odredbe o
mogućem povećanju doprinosa u slučaju povećanja doprinosa
Unije [članak 3. i Prilog I.];
Nadalje, u nacrtu Sporazuma predviđa se
osnivanje odbora sastavljenog od predstavnika Komisije i pridruženih zemalja. U
svrhu učinkovitosti, taj se odbor sastaje zajedno s odgovarajućim
odborima osnovanima s drugim pridruženim zemljama koje sudjeluju na temelju
članka 49. stavka 1. Uredbe. Odbor nije spomenut u pregovaračkim
direktivama i njegovo su osnivanje zatražile pridružene zemlje u svrhu razmjene
informacija i praćenja odgovarajuće provedbe Sporazuma [članak 11.].
3.           UTJECAJ NA PRORAČUN
U članku 3. i Prilogu I. nacrta Sporazuma
nalaze se odredbe o godišnjim financijskim doprinosima Lihtenštajna
proračunu Potpornog ureda i njihovoj mogućoj prilagodbi situaciji iz
Priloga I.
4.           ZAKLJUČAK
U svjetlu gore navedenih rezultata, Komisija
predlaže da Vijeće odobri Sporazum s Lihtenštajnom o načinima njegova
sudjelovanja u Europskom potpornom uredu za azil, nakon što dobije suglasnost
Europskog parlamenta.
2013/0423 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o potpisivanju Sporazuma s Kneževinom
Lihtenštajnom o načinima njezina sudjelovanja u Europskom potpornom uredu
za azil
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj
uniji,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 74. i članak 78. stavke 1. i 2.,
u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a),
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
uzimajući u obzir
suglasnost Europskog parlamenta[2],
budući da:
(1)       U skladu s Odlukom Vijeća
2013/XXX od [...][3],
Sporazum između Europske unije i Lihtenštajna o načinima njegova
sudjelovanja u Europskom potpornom uredu za azil Komisija je potpisala dana [
], podložno njegovu sklapanju.
(2)       Sporazum bi trebalo odobriti.
(3)       Kako je navedeno u uvodnoj
izjavi 21. Uredbe (EU) br. 439/2010, Ujedinjena Kraljevina i Irska sudjeluju u
Uredbi i ona se na njih primjenjuje. One bi stoga trebale primijeniti
članak 49. stavak 1. Uredbe sudjelujući u donošenju ove Odluke.
Ujedinjena Kraljevina i Irska stoga sudjeluju u donošenju ove Odluke.
(4)       Kako je navedeno u uvodnoj
izjavi 22. Uredbe (EU) br. 439/2010, Danska ne sudjeluje u Uredbi i ona se na
nju ne primjenjuje. Danska stoga ne sudjeluje u ovoj Odluci.
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Ovime se u ime Unije odobrava Sporazum
između Europske unije i Lihtenštajna o načinima njegova sudjelovanja
u Europskom potpornom uredu za azil.
Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
Članak 2.
Predsjednik
Vijeća imenuje osobu/osobe ovlaštenu/ovlaštene da u ime Europske unije
dostavi/dostave obavijest iz članka 13. stavka 1. Sporazuma kojom se
izražava suglasnost Europske unije da bude vezana Sporazumom.
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
PRILOG
SPORAZUM
između Europske unije i Kneževine Lihtenštajna o načinima njezina
sudjelovanja u
Europskom potpornom uredu za azil
EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „EU”,
s jedne strane, i
KNEŽEVINA
LIHTENŠTAJN, dalje u tekstu „Lihtenštajn”,
s druge
strane,
uzimajući
u obzir članak 49. stavak 1. Uredbe (EU) br. 439/2010 Europskog parlamenta
i Vijeća od 19. svibnja 2010. o osnivanju Europskog potpornog ureda za
azil[4], dalje u tekstu „Uredba”,
budući da:
(1) U Uredbi je navedeno da je, kako bi
ispunio svoju svrhu, Europski potporni ured za azil, dalje u tekstu „Potporni
ured”, otvoren za sudjelovanje zemalja koje su sklopile sporazume s EU-om
kojima su prihvatile i primjenjuju pravo EU-a u području na koje se
primjenjuje ova Uredba, odnosno Islanda, Lihtenštajna, Norveške i Švicarske, u
daljnjem tekstu „pridružene zemlje”,
(2) Lihtenštajn je sklopio s
EU-om sporazume na temelju kojih je prihvatio i primjenjuje pravo EU-a u
području na koje se primjenjuje Uredba, odnosno Lihtenštajn je pristupio
Sporazumu između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o
kriterijima i mehanizmima za određivanje države nadležne za razmatranje
zahtjeva za azil podnesenog u državi članici ili u Švicarskoj[5],
SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:
Članak 1.
Opseg sudjelovanja
Lihtenštajn potpuno sudjeluje u radu Potpornog
ureda i ima pravo dobivati potporu od Potpornog ureda u skladu s Uredbom i
uvjetima iz ovog Sporazuma.
Članak 2.
Upravni odbor
Lihtenštajn ima svog predstavnika u Upravnom
odboru Potpornog ureda u svojstvu promatrača bez prava glasa.
Članak 3.
Financijski doprinos
1. Lihtenštajn doprinosi prihodu Potpornog
ureda godišnjim iznosom koji se izračunava u skladu s njegovim bruto
domaćim proizvodom (BDP) kao postotak BDP-a svih sudjelujućih država
u skladu s formulom opisanom u Prilogu I.
2. Financijski doprinos iz stavka 1.
primjenjuje se sljedećeg dana od dana stupanja na snagu ovog Sporazuma.
Prvi financijski doprinos smanjuje se razmjerno preostalom trajanju godine
nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma.
Članak 4.
Zaštita podataka
1. Prilikom primjene ovog Sporazuma
Lihtenštajn obrađuje podatke u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog
parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s
obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka.[6]
2. Za potrebe ovog Sporazuma, na obradu
osobnih podataka u Potpornom uredu primjenjuje se Uredba (EZ) br. 45/2001
Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti osoba u vezi
s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom
kretanju takvih podataka[7].
3. Lihtenštajn poštuje pravila o
povjerljivosti dokumenata Potpornog ureda kako je propisano u Poslovniku
Upravnog odbora.
Članak 5.
Pravni status
Potporni je ured prema lihtenštajnskom
zakonodavstvu pravna osoba te u Lihtenštajnu uživa najširu pravnu sposobnost
koju pravnim osobama dodjeljuje lihtenštajnsko zakonodavstvo. On poglavito može
stjecati ili prodavati pokretnu i nepokretnu imovinu, te može biti stranka u
sudskom postupku.
Članak 6.
Odgovornost
Na odgovornost Potpornog ureda primjenjuje se
članak 45. stavci 1., 3. i 5. Uredbe.
Članak 7.
Sud
Lihtenštajn priznaje nadležnost Suda Europske
unije nad Potpornim uredom, kako je predviđeno u članku 45. stavcima 2.
i 4. Uredbe.
Članak 8.
Osoblje Potpornog ureda
1. U skladu s člankom 38. stavkom 1. i
člankom 49. stavkom 1. Uredbe, na državljane Lihtenštajna koji se
zapošljavaju kao osoblje Potpornog ureda primjenjuju se Pravilnik o osoblju za
dužnosnike i Uvjeti zaposlenja ostalih službenika Europske unije, pravila koja
su institucije Europske unije zajedno donijele u svrhu primjene Pravilnika o
osoblju te pravila koja je donio Potporni ured u skladu s člankom 38.
stavkom 2. Uredbe.
2. Odstupajući od članka 12. stavka 2.
točke (a) i članka 82. stavka 3. točke (a) Uvjeta zaposlenja
ostalih službenika Europske unije, državljane Lihtenštajna koji uživaju sva
prava građana izvršni direktor Potpornog ureda može zaposliti u skladu s
postojećim pravilima za odabir i zapošljavanje osoblja koje je donio
Potporni ured.
3. Članak 38. stavak 4.
Uredbe primjenjuje se mutatis mutandis na državljane Lihtenštajna.
4. Državljani Lihtenštajna ne mogu biti
imenovani na mjesto izvršnog direktora Potpornog ureda.
Članak 9.
Povlastice i imuniteti
Lihtenštajn na Potporni ured i na njegove
zaposlenike primjenjuje Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije[8] kao i sva druga pravila donesena u skladu s ovim Protokolom koja se
odnose na pitanja zaposlenika Potpornog ureda.
Članak 10.
Borba protiv prijevare
Odredbe u odnosu na članak 44. Uredbe
koje se odnose na financijsku kontrolu EU-a u Lihtenštajnu u odnosu na
sudionike aktivnosti Potpornog ureda navedene su u Prilogu II.
Članak 11.
Odbor
1. Odbor, koji se sastoji od predstavnika
Europske komisije i Lihtenštajna, prati pravilnu provedbu Sporazuma i osigurava
kontinuirano davanje podataka i razmjenu stajališta na tu temu. Iz
praktičnih razloga, taj se odbor sastaje zajedno s drugim odborima
osnovanima s drugim pridruženim zemljama koje sudjeluju na temelju članka 49.
stavka 1. Uredbe. Odbor se sastaje na zahtjev Lihtenštajna ili Europske
komisije. O radu odbora obavješćuje se Upravni odbor Potpornog ureda.
2. U odboru se razmjenjuju informacije i
stajališta o predviđenom zakonodavstvu EU-a, koje izravno utječe na
Uredbu ili ju izmjenjuje ili se očekuje da će imati utjecaj na
financijski doprinos iz članka 3. ovog Sporazuma.
Članak 12.
Prilozi
Prilozi ovom Sporazumu čine sastavni dio
Sporazuma.
Članak 13.
Stupanje na snagu
1. Ugovorne stranke odobravaju ovaj Sporazum u
skladu sa svojim postupcima. One obavještavaju jedna drugu o okončanju tih
postupaka.
2. Ovaj Sporazum stupa na snagu prvog dana
prvog mjeseca koji slijedi nakon dana zadnje obavijesti iz stavka 1.
Članak 14.
Raskid i važenje
1. Ovaj se Sporazum sklapa na neodređeno
razdoblje.
2. Svaka ugovorna stranka može, nakon
savjetovanja s Odborom, raskinuti ovaj Sporazum obavješćivanjem druge
ugovorne stranke. Ovaj Sporazum prestaje važiti šest mjeseci od dana takve
obavijesti.
Sporazum se raskida u slučaju raskida
Protokola o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske
zajednice i Švicarske Konfederacije o kriterijima i mehanizmima za
utvrđivanje države koja je odgovorna za razmatranje zahtjeva za azil koji
je podnesen u jednoj od država članica ili u Švicarskoj.
4. Ovaj je Sporazum sastavljen u jednom
izvorniku na bugarskom, češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom,
francuskom, grčkom,hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom,
malteškom, nizozemskom, njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom,
slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, s tim
da je svaki tekst jednako vjerodostojan.
……………
PRILOG I.
Formula za izračun doprinosa
1. Financijski doprinos Lihtenštajna prihodu
Potpornog ureda određen u članku 33. stavku 3. točki (d) Uredbe
izračunava se na sljedeći način:
Najnoviji konačni podaci o Bruto
domaćem proizvodu (BDP) Lihtenštajna dostupni 31. ožujka svake godine
dijele se sa zbrojem iznosa BDP-a svih država koje sudjeluju u Potpornom uredu
koji su dostupni za istu godinu. Dobiveni postotak primjenjuje se na dio
odobrenog prihoda Potpornog ureda definiran u članku 33. stavku 3.
točki (a) Uredbe u predmetnoj godini u svrhu izračuna financijskog
doprinosa Lihtenštajna.
2. Financijski doprinos plaća se u EUR.
3. Lihtenštajn plaća svoj financijski doprinos
najkasnije 45 dana nakon primitka obavijesti o terećenju. Za svako
kašnjenje u plaćanju financijskog doprinosa obračunava se zatezna
kamata na dugovani iznos od datuma dospijeća, koju plaća Lihtenštajn.
Kao kamatna stopa uzima se važeća kamatna stopa koju Europska središnja
banka primjenjuje na svoje glavne operacije refinanciranja, kako je objavljeno
u seriji C Službenog lista Europske unije na snazi prvog kalendarskog dana u
mjesecu dospijeća, uvećana za 3,5 postotna boda.
4. Financijski doprinos Lihtenštajna
prilagođava se u skladu s ovim Prilogom ako se financijski doprinos
Europske unije unesen u opći proračun Europske unije određen u
članku 33. stavku 3. Uredbe poveća u skladu s člancima 26., 27.
ili 41. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012[9] o
financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o
stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002. U tom je
slučaju dospijeće razlike 45 dana nakon primitka obavijesti o
terećenju.
5. Ako se iznosi koje je EU platio Potpornom
uredu u skladu s člankom 33. stavkom 3. Uredbe koji se odnose na godinu N
ne potroše prije 31. prosinca godine N ili ako se proračun Potpornog ureda
za godinu N smanji u skladu s člancima 26., 27. ili 41. Uredbe (EU,
Euratom) br. 966/2012[10] o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći
proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom)
br. 1605/2002., dio tih nepotrošenih ili umanjenih uplaćenih sredstava
koji odgovaraju postotku doprinosa Lihtenštajna prenose se u proračun Potpornog
ureda za godinu N+1. U skladu s tim smanjuje se Lihtenštajnov doprinos
proračunu Potpornog ureda za godinu N+1.
PRILOG II.
Financijska kontrola sudionika iz
Lihtenštajna u aktivnostima Potpornog ureda
Članak 1.
Izravna komunikacija
Potporni Ured i Europska komisija izravno
komuniciraju sa svim osobama ili subjektima s poslovnim nastanom u Lihtenštajnu
koji sudjeluju u aktivnostima Potpornog ureda kao ugovaratelji, sudionici u
programima Potpornog ureda, primatelji plaćanja iz proračuna Potpornog
ureda ili proračuna EU-a ili kao podugovaratelji. Te osobe mogu izravno
Europskoj Komisiji i Potpornom uredu slati sve relevantne informacije i
dokumentaciju koje su dužni dostaviti na temelju instrumenata na koje se odnosi
ovaj Sporazum te sklopljenih ugovora ili sporazuma i svih odluka donesenih na
temelju tih sporazuma ili ugovora.
Članak 2.
Revizije
1. U skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012[11] o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći
proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom)
br. 1605/2002., Uredbom Komisije (EZ, Euratom) br. 2343/2002[12] o Okvirnoj financijskoj uredbi za tijela iz članka 185. Uredbe
Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se
primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica i drugim
instrumentima iz ovog Sporazuma, u ugovorima ili sporazumima i odlukama
donesenima s korisnicima s poslovnim nastanom u Lihtenštajnu mogu biti
predviđene znanstvene, financijske, tehnološke ili druge revizije koje
službenici Potpornog ureda i Europske komisije, ili bilo koje druge osobe koje
su za to ovlastili Potporni ured i Europska komisija, mogu u bilo kojem
trenutku provoditi u poslovnim prostorijama korisnika ili njegovih
podizvođača.
2. Službenici Potpornog ureda i Europske
komisije i druge od njih ovlaštene osobe imaju odgovarajući pristup
lokacijama, radovima i dokumentima te svim informacijama potrebnima za
provođenje takvih revizija, uključujući onima u
elektroničkom obliku. Pravo pristupa izričito se navodi u ugovorima
ili sporazumima sklopljenima radi provedbe instrumenata na koje se odnosi ovaj
Sporazum.
3. Europski revizorski sud ima ista prava kao
Europska komisija.
4. Revizije se mogu provoditi do pet godina
nakon isteka ovog Sporazuma ili prema uvjetima iz sklopljenih ugovora ili sporazuma
i donesenih odluka.
5. Nacionalni ured za reviziju u Lihtenštajnu
unaprijed se obavještava o revizijama koje se provode na državnom području
Lihtenštajna. Ta obavijest ne predstavlja pravni uvjet za provođenje tih
revizija.
Članak 3.
Terenske provjere
1. U okviru ovog Sporazuma, Europska komisija
(OLAF) ovlaštena je provoditi provjere na terenu i inspekcije na državnom
području Lihtenštajna, u skladu s uvjetima iz Uredbe Vijeća (Euratom,
EZ) br. 2185/96 o provjerama i inspekcijama na terenu koje provodi Komisija s
ciljem zaštite financijskih interesa Europskih zajednica od prijevara i ostalih
nepravilnosti[13].
2. Provjere i inspekcije na terenu priprema i
provodi Europska komisija u bliskoj suradnji s Nacionalnim uredom za reviziju u
Lihtenštajnu ili drugim nadležnim lihtenštajnskim tijelima koje odredi
Nacionalni ured za reviziju, koji se pravovremeno obavješćuju o predmetu,
cilju i pravnoj osnovi provjera i inspekcija kako bi mogli osigurati svu
potrebnu pomoć. U tu svrhu službenici nadležnih lihtenštajnskih tijela
mogu sudjelovati u provjerama i inspekcijama na terenu.
3. Provjere i inspekcije na terenu mogu
zajednički provoditi Komisija i predmetna lihtenštajnska tijela, ako ona
to žele.
4. Ako sudionici u programu odbiju provjeru
ili inspekciju na terenu, lihtenštajnska tijela, djelujući u skladu s
nacionalnim propisima, inspektorima Europske komisije pružaju potrebnu
pomoć kako bi im se omogućilo da obave svoju dužnost provođenja
provjere ili inspekcije na terenu.
5. Komisija u najkraćem mogućem roku
izvješćuje Nacionalni ured za reviziju u Lihtenštajnu o svim
činjenicama ili sumnjama koje se odnose na nepravilnost koju je doznala
tijekom provjere ili inspekcije na terenu. U svakom slučaju Komisija je
dužna obavijestiti gore navedeno tijelo o rezultatima tih provjera i
inspekcija.
Članak 4.
Informiranje i savjetovanje
1. Za potrebe pravilne provedbe ovog Priloga
nadležna tijela Lihtenštajna i EU-a redovito razmjenjuju informacije i, na
zahtjev jedne od ugovornih stranaka, provode savjetovanja.
2. Nadležna lihtenštajnska tijela bez
odlaganja obavješćuju Potporni ured i Komisiju o svim činjenicama ili
sumnjama koje su doznala u vezi s nepravilnosti povezanom sa sklapanjem i
provedbom ugovora ili sporazuma sklopljenih u primjeni instrumenata na koje se
odnosi ovaj Sporazum.
Članak 5.
Povjerljivost
Informacije koje se u bilo kojem obliku
priopće ili prime na temelju ovog Priloga smatraju se profesionalnom
tajnom te se štite na isti način kako su slične informacije
zaštićene zakonodavstvom Lihtenštajna i odgovarajućim odredbama koje
se primjenjuju na institucije EU-a. Takve se informacije smiju priopćiti
samo osobama koje ih trebaju doznati na temelju svoje službene dužnosti unutar
institucija Zajednice, u državama članicama ili u Lihtenštajnu i ne smiju
se koristiti u druge svrhe osim za osiguranje učinkovite zaštite
financijskih interesa ugovornih stranaka.
Članak 6.
Administrativne mjere i kazne
Ne dovodeći u pitanje primjenu kaznenog
prava Lihtenštajna, Potporni ured ili Europska komisija mogu određivati administrativne
mjere i kazne u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim
pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju
izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 i Delegiranom
uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012[14] o
pravilima primjene Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i
Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći
proračun Unije i s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95[15] o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica.
Članak 7.
Povrat i izvršenje
Odluke koje Potporni ured ili Komisija donesu
u okviru područja primjene ovog Sporazuma, a kojima se subjektima koji
nisu države nameće novčana obveza, izvršive su u Lihtenštajnu. Nalog
za izvršenje, uz kontrolu koja obuhvaća samo provjeru vjerodostojnosti
akta, izdaje tijelo koje odredi lihtenštajnska vlada i o tome obavješćuje
Potporni ured ili Komisiju. Izvršenje se provodi u skladu s lihtenštajnskim
propisima. Zakonitost odluke o izvršenju podliježe kontroli Suda Europske unije.

Presude Suda Europske unije donesene na
temelju arbitražne klauzule izvršive su pod istim uvjetima.
[1]               Uredba (EZ) br. 439/2010 Europskog parlamenta i
Vijeća od 19. svibnja 2010. o osnivanju Europskog potpornog ureda za azil;
SL L 132/11 od 29.05.2010.
[2]               SL C […], […], str. […].
[3]               SL C […], […], str. […].
[4]               SL L 132, 29.5.2010., str. 11.
[5]               SL L 160, 18..6.2011., str. 39.
[6]               SL L 281, 23.11.1995., str. 31.
[7]               SL L 8, 12.1.2011., str. 1.
[8]               SL C 83 od 30.3.2010., str. 266.
[9]               SL L 298, 26.10.2012., str. 1.
[10]             SL L 298, 26.10.2012., str. 1.
[11]             SL L 298, 26.10.2012., str. 1.
[12]             SL L 181, 10.7.2008., str. 23.
[13]             SL L 292, 15.11.1996., str. 2.
[14]             SL L 362, 31.12.2012.,
str. 1.
[15]             SL L 312, 23.12.1995., str. 1.


				|

		52013PC0631

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o sklapanju Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji /* COM/2013/0631 final - 2013/0311 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
Vijeće je 24. rujna 2012. ovlastilo
Komisiju da započne pregovore u ime Europske unije i njezinih država
članica i Republike Hrvatske s Albanijom radi sklapanja Protokola uz
Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju (od 1. travnja 2009.) između
Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike
Albanije, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike
Hrvatske Europskoj uniji.
Ti su se pregovori održali 19. studenoga 2012.
i 10. siječnja 2013. Nakon daljnjih tehničkih pojašnjenja i prepiske,
albanske su vlasti priopćile da su suglasne s nacrtom Protokola koji je
Komisija predložila 18. lipnja 2013. Tekst nacrta Protokola nalazi se u
Prilogu.
Priloženi su prijedlozi: (1) Odluke
Vijeća o potpisivanju i privremenoj primjeni Protokola te (2) Odluke
Vijeća i Komisije o sklapanju Protokola.
Komisija predlaže da Vijeće odluči o
potpisivanju i privremenoj primjeni Protokola u ime Europske unije i sklopi
Protokol u ime Europske unije i njezinih država članica. Komisija predlaže
da Vijeće odobri sklapanje Protokola u ime Europske zajednice za atomsku
energiju, u skladu s člankom 101. stavkom 2. Ugovora o osnivanju EZAE-a.
Priložen je prijedlog odluke
Vijeća o sklapanju Protokola. Komisija predlaže da Vijeće:
–
sklopi Protokol u ime Europske unije i njezinih
država članica.
2013/0311 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o sklapanju Protokola uz Sporazum o
stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge strane, kako bi se
uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 217. u vezi s člankom 218.
stavkom 6. točkom (a) i člankom 218. stavkom 8. drugim podstavkom,
uzimajući u obzir Akt o uvjetima
pristupanja Republike Hrvatske, a posebno njegov članak 6. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,[1]
uzimajući u obzir suglasnost Europskog
parlamenta[2],
budući da:
(1)       Protokol uz Sporazum o
stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge strane, kako bi se
uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji, potpisan je u ime
Europske unije [xx.xx.201x.] u skladu s Odlukom Vijeća br. [xxx][3].
(2)       Potpisivanje i sklapanje
Protokola podliježe posebnom postupku u pogledu pitanja iz nadležnosti Europske
zajednice za atomsku energiju.
(3)       Protokol bi trebalo sklopiti.
ODLUČILO JE:
Članak 1.
Ovime se u ime Europske unije, Europske
zajednice za atomsku energiju i država članica odobrava Protokol uz
Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i
njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge
strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj
uniji.
Članak 2.
Predsjednik
Vijeća imenuje osobu ovlaštenu da u ime Europske unije i njezinih država
članica položi isprave o odobrenju predviđene u članku 9.
Protokola.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
PROTOKOL
uz
Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i
njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge
strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji
KRALJEVINA BELGIJA,
REPUBLIKA BUGARSKA,
ČEŠKA
REPUBLIKA,
KRALJEVINA DANSKA,
SAVEZNA REPUBLIKA
NJEMAČKA,
REPUBLIKA ESTONIJA,
IRSKA,
HELENSKA REPUBLIKA,
KRALJEVINA
ŠPANJOLSKA,
FRANCUSKA
REPUBLIKA,
REPUBLIKA HRVATSKA,
TALIJANSKA
REPUBLIKA,
REPUBLIKA CIPAR,
REPUBLIKA LATVIJA,
REPUBLIKA LITVA,
VELIKO VOJVODSTVO
LUKSEMBURG,
MAĐARSKA,
REPUBLIKA MALTA,
KRALJEVINA
NIZOZEMSKA,
REPUBLIKA AUSTRIJA,
REPUBLIKA POLJSKA,
PORTUGALSKA
REPUBLIKA,
RUMUNJSKA,
REPUBLIKA
SLOVENIJA,
SLOVAČKA
REPUBLIKA,
REPUBLIKA FINSKA,
KRALJEVINA ŠVEDSKA,
UJEDINJENA
KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I SJEVERNE IRSKE,
ugovorne stranke Ugovora o Europskoj uniji,
Ugovora o funkcioniranju Europske unije i Ugovora o osnivanju Europske
zajednice za atomsku energiju, dalje u tekstu „države članice”, i
EUROPSKA UNIJA i EUROPSKA ZAJEDNICA ZA ATOMSKU
ENERGIJU,
dalje u tekstu „Europska unija”,
s jedne strane, i
REPUBLIKA ALBANIJA, dalje u tekstu „Albanija“
s druge strane,
uzimajući u obzir pristupanje Republike
Hrvatske (dalje u tekstu „Hrvatska”) Europskoj uniji 1. srpnja 2013.,
budući da:
(1)
Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju
između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i
Republike Albanije, s druge strane, (dalje u tekstu „SSP“) potpisan je u
Luksemburgu 12. lipnja 2006. i stupio na snagu 1.travnja 2009.
(2)
Ugovor o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji
(dalje u tekstu „Ugovor o pristupanju”) potpisan je u Bruxellesu 9. prosinca 2011.
(3)
Hrvatska je pristupila Europskoj uniji 1. srpnja 2013.
(4)
Na temelju članka 6. stavka 2. Akta o
pristupanju Hrvatske, pristupanje Hrvatske SSP-u dogovara se sklapanjem
protokola uz SSP.
(5)
Savjetovanja na temelju članka 36. stavka 3.
SSP-a održana su kako bi se osiguralo uvažavanje zajedničkih interesa
Europske unije i Albanije koji su navedeni u ovom Sporazumu,
SPORAZUMJELI SU SE:
Odjeljak I.
Ugovorne stranke
Članak
1.
Hrvatska postaje stranka Sporazuma o
stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge strane, potpisanog
u Luksemburgu 12. lipnja 2006. te donosi i prima na znanje, na isti način
kao i ostale države članice Europske unije, tekstove Sporazuma, kao i
zajedničke izjave i jednostrane izjave, priložene Završnom aktu koji je
potpisan istog dana.
PRILAGODBE
TEKSTA SSP-A, UKLJUČUJUĆI NJEGOVE PRILOGE I PROTOKOLE
Odjeljak II.
POLJOPRIVREDNI PROIZVODI
Članak
2.
Poljoprivredni
proizvodi u užem smislu
1.           Prilog II.(c) SSP-u
zamjenjuje se tekstom u Prilogu I. ovom Protokolu.
Odjeljak III.
Pravila o podrijetlu
Članak
3.
Prilog IV. Protokolu 4. uz SSP zamjenjuje se
tekstom iz Priloga II. ovom Protokolu.
PRIJELAZNE
ODREDBE
Odjeljak IV.
Članak
4.
WTO
Albanija se obvezuje da u vezi s ovim
proširenjem Europske unije nema nikakve tražbine, zahtjeve ili upućivanja
niti smije mijenjati ili povlačiti bilo koju koncesiju iz članka
XXIV. stavka 6. i članka XXVIII. GATT-a iz 1994.
Članak
5.
Dokaz
o podrijetlu i administrativna suradnja
1.           Ne dovodeći u pitanje
primjenu bilo koje mjere koja proizlazi iz zajedničke trgovinske politike,
dokaz o podrijetlu koji je propisno izdala Albanija ili Hrvatska ili je
pripremljen u okviru preferencijalnog sporazuma koji se među njima
primjenjuje, prihvaća se u odnosnim zemljama, pod uvjetom da:
(a)
stjecanje takvog podrijetla daje pravo na
povlašteno tarifno postupanje na temelju povlaštenih tarifnih mjera sadržanih u
SSP-u;
(b)
se dokaz o podrijetlu i prijevozne isprave izda ili
sastavi najkasnije jedan dan prije datuma pristupanja;
(c)
se dokaz o podrijetlu dostavi carinskim tijelima u
roku od četiri mjeseca od datuma pristupanja.
U slučaju kada je roba prijavljena za uvoz u
Albaniju ili Hrvatsku prije dana pristupanja, može se prihvatiti i dokaz o
podrijetlu koji je izdan ili sastavljen u skladu s preferencijalnim sporazumom
pod uvjetom da se carinskim tijelima dostavi u roku od četiri mjeseca od
dana pristupanja.
2.           Albanija i Hrvatska ovlaštene
su zadržati ovlaštenja kojima se dodjeljuje status „ovlaštenih izvoznika“ u
okviru preferencijalnih sporazuma ili autonomnih aranžmana koji se među
njima primjenjuju, pod uvjetom da:
(a)
je takva odredba također predviđena u
SSP-u sklopljenom između Albanije i Europske unije prije pristupanja
Hrvatske; i
(b)
ovlašteni izvoznici primjenjuju nova pravila
podrijetla koja su na snazi na temelju tog sporazuma.
(c)
Ta se ovlaštenja najkasnije u roku od godine dana
od dana pristupanja Hrvatske zamjenjuju novim ovlaštenjima izdanima u skladu s
uvjetima SSP-a.
3.           Zahtjeve za naknadnu provjeru
dokaza o podrijetlu izdanih na temelju preferencijalnih sporazuma ili
autonomnih aranžmana iz stavaka 1 nadležna carinska tijela Albanije ili
Hrvatske prihvaćaju tijekom razdoblja od tri godine od izdavanja
predmetnog dokaza o podrijetlu te ih ta tijela mogu podnositi tijekom razdoblja
od tri godine od prihvaćanja dokaza o podrijetlu dostavljenog tim tijelima
zajedno s uvoznom deklaracijom.
Članak
6.
Roba
u provozu
1.           Odredbe SSP-a mogu se
primjenjivati na robu izvezenu iz Albanije u Hrvatsku ili iz Hrvatske u
Albaniju koja je u skladu s odredbama Protokola 4. uz SSP i koja je na dan
pristupanja Hrvatske na putu ili u privremenom smještaju, u carinskom skladištu
ili u slobodnoj zoni u Albaniji ili Hrvatskoj.
2.           U takvim se slučajevima
može dodijeliti povlašteni tretman podložno dostavljanju carinskim tijelima
zemlje uvoznice, u roku od četiri mjeseca od dana pristupanja Hrvatske,
dokaza o podrijetlu koji su naknadno izdala carinska tijela države izvoznice.
Članak
7.
Kvote
u 2013.
Za 2013. godinu, količine novih carinskih
kvota i povećanja količine postojećih carinskih kvota
izračunavaju se razmjerno osnovnim količinama, uzimajući u obzir
dio razdoblja koji je protekao prije 1. srpnja 2013.
OPĆE
I ZAVRŠNE ODREDBE
Odjeljak V.
Članak
8.
Ovaj Protokol i njegovi Prilozi čine
sastavni dio SSP-a.
Članak
9.
1.           Ovaj Protokol odobravaju
Europske zajednice i njihove države članice i Republika Albanija u skladu
s vlastitim postupcima.
2.           Stranke se međusobno
obavješćuju o dovršetku odgovarajućih postupaka navedenih u stavku 1.
Isprave o odobrenju polažu se kod Glavnog tajništva Vijeća Europske unije.
Članak
10.
1.           Ovaj Protokol stupa na snagu
prvog dana prvog mjeseca koji slijedi nakon dana polaganja zadnje isprave o
odobrenju.
2.           Ako sve isprave o odobrenju
ovog Protokola nisu položene do 1. srpnja 2013., ovaj se Protokol privremeno
primjenjuje od 1. srpnja 2013.
Članak
11.
Ovaj je Protokol sastavljen u dva primjerka na
bugarskom, hrvatskom, češkom, danskom, nizozemskom, engleskom, estonskom,
irskom, finskom, francuskom, njemačkom, grčkom, mađarskom,
talijanskom, latvijskom, litavskom, malteškom, poljskom, portugalskom,
rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom, švedskom jeziku i na
albanskom jeziku, pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan.
Članak
12.
Tekst SSP-a, uključujući priloge i
protokole koji čine njegov sastavni dio, te Završni akt s priloženim
izjavama sastavljaju se na hrvatskom jeziku, pri čemu su ti tekstovi
vjerodostojni na isti način kao i izvorni tekstovi. Te tekstove odobrava
Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje.
PRILOG I.
Prilog II.(c)
Albanske carinske koncesije za primarne poljoprivredne
proizvode podrijetlom iz Zajednice
(iz članka 27. stavka 3. točke (c))
 Oznaka KN || Opis || Godišnja kvota (u tonama) || Stopa carine u okviru kvote
 0401 10 10 || MLIJEKO I VRHNJE, DO UKLJUČNO 1 % MASTI, NEKONCENTRIRANI, BEZ DODANOG ŠEĆERA I DRUGIH SLADILA (OSIM IZVORNOG PAKIRANJA NETO SADRŽAJA DO UKLJUČNO 2 L) || 790 || 0 %
 0401 20 11 || MLIJEKO I VRHNJE, S VIŠE OD 1 % DO UKLJUČNO 3 % MASTI, U IZVORNOM PAKIRANJU NETO SADRŽAJA DO UKLJUČNO 2 L, NEKONCENTRIRANI, BEZ DODANOG ŠEĆERA I DRUGIH SLADILA || 0 %
 0401 20 91 || MLIJEKO I VRHNJE, S VIŠE OD 3 % MASTI DO UKLJUČNO 6 % MASTI, U IZVORNOM PAKIRANJU DO UKLJUČNO 2 L, NEKONCENTRIRANI, BEZ DODANOG ŠEĆERA I OSTALIH SLADILA || 0 %
 1001 91 20 (prijašnja 1001 90 91)” || OBIČNA PŠENICA I SURAŽICA, ZA SJETVU || 42 000 || 0 %
 1001 99 00 (prijašnja 1001 90 99)” || PIR, OBIČNA PŠENICA I SURAŽICA (OSIM ZA SJETVU) || 0 %
 1005 90 00 || KUKURUZ (OSIM ZA SJETVU) || 10 000 || 0 %

PRILOG
II.
Prilog
IV.
TEKST
IZJAVE NA RAČUNU
Izjava
na računu, čiji je tekst naveden u nastavku, mora biti sastavljena u
skladu s bilješkama. Međutim bilješke nije potrebno otisnuti.
Bugarska
verzija
Износителят
на
продуктите,
обхванати от
този
документ
(митническо
разрешение №
… (1[4]))
декларира, че
освен където
ясно е
отбелязано
друго, тези
продукти са с
…. (2)
преференциален
произход.
Španjolska
verzija
El
exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización
aduanera n° … (1)) declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos
productos gozan de un origen preferencial … (2).
Češka
verzija
Vývozce
výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení … (1))
prohlašuje, že kromě zřetelně označených mají tyto výrobky
preferenční původ v … (2).
Danska
verzija
Eksportøren
af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes
tilladelse nr. … (1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er
angivet, har præferenceoprindelse i … (2).
Njemačka
verzija
Der
Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. … (1)) der Waren, auf die
sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht
anderes angegeben, präferenzbegünstigte … (2) Ursprungswaren sind.
Estonska
verzija
Käesoleva
dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolli kinnitus nr. … (1)) deklareerib,
et need tooted on … (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul, kui on selgelt
näidetud teisiti.
Grčka
verzija
Ο
εξαγωγέας των
προϊόντων που
καλύπτονται
από το παρόν
έγγραφο (άδεια
τελωνείου
υπ’αριθ. … (1))
δηλώνει ότι,
εκτός εάν
δηλώνεται
σαφώς άλλως, τα
προϊόντα αυτά
είναι
προτιμησιακής
καταγωγής … (2).
Engleska
verzija
The
exporter of the products covered by this document (customs authorization No … (1))
declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of
… (2) preferential origin.
Francuska
verzija
L’exportateur
des produits couverts par le présent document (autorisation douanière n° … (1))
déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l’origine
préférentielle … (2).
Hrvatska
verzija
Izvoznik
proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br. ... (1))
izjavljuje da su, osim ako je drukčije izričito navedeno, ovi
proizvodi ... (2) povlaštenog podrijetla.
Talijanska
verzija
L’esportatore
delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n. … (1))
dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine
preferenziale … (2).
Latvijska
verzija
To
produktu eksportētājs, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas
atļauja Nr. … (1)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi
skaidri noteikts, šiem produktiem ir preferenciāla izcelsme … (2).
Litavska
verzija
Šiame
dokumente išvardytų prekių eksportuotojas (muitinės liudijimo
Nr. … (1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra … (2)
preferencinės kilmės prekės.
Mađarska
verzija
A jelen
okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: … (1))
kijelentem, hogy eltérő egyértelmű jelzés hiányában az áruk
preferenciális … (2) származásúak.
Malteška
verzija
L-esportatur
tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. … (1))
jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn
il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali … (2).
Nizozemska
verzija
De
exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is
(douanevergunning nr. … (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke
andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële … oorsprong zijn (2).
Poljska
verzija
Eksporter
produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr
… (1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie
określone, produkty te mają … (2) preferencyjne pochodzenie.
Portugalska
verzija
O
abaixo-assinado, exportador dos produtos abrangidos pelo presente documento
(autorização aduaneira n.° … (1)), declara que, salvo indicação expressa em
contrário, estes produtos são de origem preferencial … (2).
Rumunjska
verzija
Exportatorul
produselor ce fac obiectul acestui document (autorizaţia vamală nr. …
(1)) declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat
altfel, aceste produse sunt de origine preferenţială … (2).
Slovačka
verzija
Vývozca
výrobkov uvedených v tomto dokumente (číslo povolenia … (1)) vyhlasuje, že
okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod
v … (2).
Slovenska
verzija
Izvoznik
blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov štr. … (1))
izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago
preferencialno … (2) poreklo.
Finska
verzija
Tässä
asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o … (1)) ilmoittaa,
että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun
oikeutettuja … alkuperätuotteita (2).
Švedska
verzija
Exportören
av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. … (1))
försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har
förmånsberättigande … ursprung (2).
Albanska
verzija
Eksportuesi
i produkteve të përfshira në këtë dokument (autorizim doganor Nr. … (1))
deklaron që, përveç rasteve kur tregohet qartësisht ndryshe, këto produkte janë
me origjinë preferenciale … ( 2 ).
.............................................................................................................................................
(3)
(Mjesto
i datum)
.............................................................................................................................................
(4)
(Potpis izvoznika. Dodatno mora biti
čitko navedeno ime osobe koja je potpisala izjavu.)
[1]               SL C […], […], str. […].
[2]               SL C […], […], str. […].
[3]               SL L […], […], str. […].
[4]
(1)           Ako izjavu na računu
daje ovlašteni izvoznik, broj ovlaštenja ovlaštenog izvoznika mora biti upisan
ovdje. Ako izjavu na računu ne daje ovlašteni izvoznik, riječi u
zagradama izostavljaju se ili se mjesto ostavlja prazno.
(2)           Mora se navesti podrijetlo
proizvoda. Ako se izjava na računu djelomično ili u cijelosti odnosi
na proizvode podrijetlom iz Ceute i Melille, izvoznik ih mora jasno
naznačiti u dokumentu u kojem je izjava napisana stavljanjem oznake „CM”.
(3)           Te se naznake mogu
izostaviti ako te informacije postoje u samom dokumentu.
(4)           U slučajevima kada se
potpis izvoznika ne zahtijeva, izuzeće se također odnosi na
navođenje imena potpisnika.


				|

		52013PC0740

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o Trostranom socijalnom samitu za rast i zapošljavanje /* COM/2013/0740 final - 2013/0361 (APP) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
PODLOGA

Trostrani socijalni samit za rast i zapošljavanje
osnovan je Odlukom Vijeća od 6. ožujka 2003. (2003/174/EZ) kojom je
uspostavljena praksa održavanja neformalnih sastanaka na visokoj razini od 1997.
godine u okviru Europske strategije zapošljavanja te kasnije Lisabonske
strategije. Komisija je predložila Odluku iz 2003. godine kako bi se
institucionalizirala praksa konzultiranja na visokoj razini između
institucija EU-a i socijalnih partnera EU-a. Prijedlog je značio ukidanje
prijašnjeg Stalnog odbora za zapošljavanje, koji je osnovan 1970., a reformiran
1999., no koji se pokazao prezahtjevnim kao forum za savjetovanje EU-a sa
socijalnim partnerima, posebno u pogledu proširenja te tadašnjih izgleda za
format EU-a od 27 država članica. Također, područje primjene
bilo je ograničeno kako bi se socijalnim partnerima omogućilo
sudjelovanje u strategiji zapošljavanja EU-a te u integriranoj gospodarskoj i
socijalnoj strategiji EU-a koja je proizašla iz Ugovora iz Amsterdama i
Europskog vijeća u Lisabonu iz 2000. godine.
Od 2003. godine, Trostrani socijalni samit za rast
i zapošljavanje odvojeni je događaj od sastanaka Europskog vijeća
koji je uvelike ispunio svoj cilj olakšavanja izmjene mišljenja na najvišoj
razini između Komisije, Predsjedništva EU-a te socijalnih partnera EU-a o
zaposlenosti i socijalnim aspektima Lisabonske strategije (od 2010. godine, a
zatim strategije Europa 2020.). Do stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona,
sastancima je supresjedalo Predsjedništvo Vijeća i predsjednik Komisije.
Odlukom iz 2003. godine uspostavila su se dva kasnija predsjedništva.
U svojem Priopćenju (COM(2013)690) od 2.
listopada 2013. o socijalnim dimenzijama Ekonomske i monetarne unije (EMU),
Komisija je najavila predstavljanje prijedloga revizije Odluke Vijeća iz 2003.
godine.

ZAŠTO SE OVA ODLUKA MORA REVIDIRATI?

Ugovorom iz Lisabona došlo je do značajnih institucionalnih promjena, što
opravdava revidiranje Odluke Vijeća iz 2003. godine.
–
institucionalizirao je Europsko vijeće te
stvorio ulogu predsjednika Europskog vijeća (članak 15. UEU-a);
–
priznao je ulogu Trostranog socijalnog samita za
rast i zapošljavanje kao dijela socijalnog dijaloga EU-a (članak 152.
UFEU-a);
–
stavio je izvan snage članak 202. Ugovora o
Energetskoj zajednici koji je bio pravna osnova koja se upotrebljavala za
donošenje Odluke iz 2003. godine (funkcije Vijeća iznesene su u
članku 16. UEU-a, a načela za komitologiju u članku 290. i 291.
UFEU-a).
Nakon institucionalne promjene uvedene Ugovorom iz Lisabona kojom se
osniva funkcija predsjednika Europskog vijeća, treba se revidirati Odluka
Vijeća iz 2003. godine kojom se osniva Trostrani socijalni samit. Kako bi
se održala logika Ugovora i institucionalnog okvira Trostranog socijalnog
samita za rast i zapošljavanje, uloga i odgovornosti koje je Odluka Vijeća
iz 2003. godine pripisala rotirajućem predsjedništvu Vijeća, prenosi
se na novoosnovanu funkciju predsjednika Europskog vijeća.
Osim toga, potrebno je revidirati cjelokupni politički okvir,
zamjenjujući Lisabonsku strategiju sa strategijom Europa 2020 te
specificirajući kako Trostrani socijalni samit za rast i zapošljavanje
pridonosi cjelokupnom upravljanju.
2.           REZULTATI SAVJETOVANJA SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Formalna savjetovanja sa socijalnim partnerima
nisu potrebna, zahvaljujući izabranoj pravnoj osnovi (vidjeti u nastavku),
no provedena su neformalna savjetovanja s međuindustrijskim socijalnim
partnerima EU-a u vezi s glavnom idejom ove revizije. U velikoj mjeri podržala
se ideja ograničene/tehničke revizije kako bi se provele potrebne
tehničke promjene kao rezultat institucionalnih promjena uvedenih Ugovorom
iz Lisabona.
3.           PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
PRAVNA OSNOVA
Pravna osnova za donošenje Odluke Vijeća
treba biti članak 352. UFEU-a.
MEĐUINSTITUCIONALNI ASPEKTI REVIZIJE
Specifičan aspekt revizije tiče se zastupljenosti
Vijeća. U postojećem obliku sastanaka Trostranog socijalnog samita
sudjeluju Predsjedništvo Vijeća i dva sljedeća predstavništva.
Točnije, trenutačna praksa na snazi od 2010. uključuje
sljedeće uvjete:
–
službene pozive potpisuje predsjednik Europskog
vijeća, predsjednik Komisije i čelnik države ili vlade države
članice koja predsjeda EU-om;
–
sastankom supredsjeda predsjednik Komisije i
predsjednik Europskog vijeća, koji ga otvaraju i iznose zaključke.
Čelnik države ili vlade predsjedavajuće države članice preuzima
riječ jedanput tijekom sastanka.
–
Predsjedništvo Vijeća i dva sljedeća
predstavništva sudjeluju na razini čelnika države ili vlada te na razini
ministara za zapošljavanje.
Moglo bi se konstatirati, s obzirom na pravno strogu interpretaciju
članka 15. UEU-a, da se kontinuitet sudjelovanja Vijeća može
omogućiti samo sudjelovanjem predsjednika Europskog vijeća. Stoga,
nema više potrebe za sudjelovanjem triju uzastopnih predsjedništva.
Zbog pozitivnog iskustva s ovim formatom koji se prati od 2010. godine
i konsenzusa koji se razvio u vezi s njime, Komisija preferira pragmatično
rješenje, oslanjajući se na postojeću praksu. To znači da je
sudjelovanje triju uzastopnih predsjedništva, na razini čelnika država ili
vlada te na razini ministara za zapošljavanje, još uvijek opravdano na temelju
kontinuiteta zadaća Vijeća pod odgovornošću rotirajućih
predsjedništva.
UČESTALOST
Trenutačnom Odlukom Vijeća omogućuje se sastajanje Trostranog
socijalnog samita barem jedanput na godinu prije Europskog vijeća na
proljeće. U praksi, Trostrani socijalni samit sastaje se dvaput na godinu,
s interaktivnim sudjelovanjem rotirajućih predsjedništva od 2003., prije
proljetnih i jesenskih sastanaka Europskog vijeća.
Komisija smatra da je, još jednom, iskustvo s trenutačnom praksom
pozitivno te da potreba za učinkovitom i vidljivom koncentracijom na
visokoj razini između institucija EU-a te socijalnih partnera EU-a
opravdava održavanje dvaju sastanaka Trostranog socijalnog samita svake godine.
Revizija potvrđuje praksu sastanaka Trostranog socijalnog samita prije
proljetnih i jesenskih sastanaka Europskog vijeća.
4.           UTJECAJ NA PRORAČUN
Nije primjenjivo
5.           NEOBVEZNI ELEMENTI
ARGUMENTI ZA OGRANIČENU/LAGANU REVIZIJU

Komisija ne namjerava u ovoj fazi iskoristiti ovu reviziju kako bi
temeljito preispitala funkcioniranje Trostranog socijalnog samita. Socijalni su
partneri samit oduvijek smatrali privilegiranom forumom za raspravljanje o
socijalnim pitanjima te pitanjima zapošljavanja na najvišoj razini, prije
proljetnog i jesenskog Europskog vijeća, u prisutnosti čelnika država
ili vlada te ministara zapošljavanja i socijalne skrbi rotirajućih
predsjedništva. To je prilika za predstavnike institucija EU-a koji prisustvuju
Trostranom socijalnom samitu da saslušaju stavove i prijedloge obiju strana
spektra socijalnog dijaloga kako bi nakon toga prenijeli ove stavove
članovima Europske komisije.

Komisija podupire prijedlog kojim se prilagođava trenutačna Odluka
institucionalnim promjenama uvedenima Ugovorom iz Lisabona, odražavajući
pozitivne rezultate nedavnih praktičnih iskustava s Trostranim socijalnim
samitom. Uvodi se i nekoliko prilagodbi uređivanja kako bi se poboljšala
tehnička kvaliteta teksta. Time se omogućuje brzi proces revizije.
2013/0361 (APP)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o Trostranom socijalnom samitu za rast i
zapošljavanje
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 352.,
uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog
parlamenta[1],
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
akta nacionalnim parlamentima,
djelujući u skladu s posebnim
zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)       Člankom 3. UEU-a
predviđa se da je jedan od ciljeva Europske unije razvitak visoko
konkurentnog socijalnog tržišnog gospodarstva, ciljajući na punu
zaposlenost i socijalni napredak.
(2)       Prilikom definiranja i
provođenja svojih politika i aktivnosti, Unija mora uzeti u obzir njihove
socijalne dimenzije, posebno zahtjeve povezane s promocijom visoke razine
zaposlenosti, jamstvo primjerene socijalne zaštite, borbu protiv socijalne
isključenosti te visoku razinu obrazovanja, osposobljavanja i zaštite
ljudskog zdravlja, u skladu s člankom 9. UFEU-a.
(3)       Unija prepoznaje i promovira
ulogu socijalnih partnera na svojoj razini te olakšava dijalog između
njih, poštujući u isto vrijeme njihovu autonomiju u skladu sa člankom
9. UFEU-a.
(4)       Kako bi se promoviralo
usklađivanje na visokoj razini sa socijalnim partnerima EU-a oko
cjelokupne strategije koju je napravilo Europsko vijeće u Lisabonu 23. i 24.
ožujka 2000., Unija je uspostavila Trostrani socijalni samit za rast i
zapošljavanje, koji je sada priznat u članku 152. UFEU-a kao sastavni element
socijalnog dijaloga na razini EU-a.
(5)       Unija i države članice
obvezale su se surađivati unutar okvira integrirane strategije Europa 2020.
osmišljene kako bi se osnažio potencijal EU-a za rast i stvaranje radnih mjesta
od 2010. do 2020. godine. Cilj joj je veća usklađenost nacionalnih i
europskih politika.
(6)       Unija je prepoznala potrebu
za osnaživanjem vlasništva socijalnih partnera te njihovo uključivanje u
strategiju Europa 2020. godinu kako bi se socijalnim partnerima omogućilo
da aktivno pridonose provedbi strateških ciljeva.
(7)       U Uredbi 1175/2011 o
jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih
politika stoji da socijalni partneri sudjeluju, prema potrebi u okviru
Europskog semestra, u glavnim pitanjima u pogledu politika u skladu s odredbama
UFEU-a te nacionalnim pravnim i političkim propisima.
(8)       U svojim zaključcima od 28.
lipnja 2013. godine, Europsko vijeće primilo je na znanje da se socijalne
dimenzije Ekonomske i monetarne unije trebaju učvrstiti i naglasiti u
kontekstu ključne uloge socijalnih partnera i socijalnog dijaloga. U
skladu s tim, Komisija se u svome priopćenju (COM(2013)690) od 2.
listopada 2013. o socijalnim dimenzijama Ekonomske i monetarne unije bavi
pitanjem promicanja socijalnog dijaloga na nacionalnoj razini te razini EU-a, a
najavila je i prijedlog revidiranja Odluke Vijeća iz 2003. godine.
(9)       Otkad je uspostavljen Odlukom
Vijeća 2003. godine, Trostrani socijalni samit ispunio je svoju
ključnu ulogu omogućivanja usklađivanja na visokoj razini.
Pozitivno je pridonio razvoju socijalnog dijaloga na razini EU-a prema
Lisabonskoj strategiji od 2000. do 2010. godine te pod trenutačnom
strategijom Europa 2020.
(10)     Zadaci i članstvo
Trostranog socijalnog samita prilagođavaju se kako bi se uzele u obzir
institucionalne promjene predstavljene u Ugovoru iz Lisabona, posebno stvaranje
funkcije predsjednika Europskog vijeća, kako je utvrđeno u
članku 15. UEU-a.
(11)     Ovom Odlukom ne dovode se u
pitanje organizacija i djelovanje nacionalnih sustava industrijskih odnosa i
socijalnog dijaloga.
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Zadatak
Zadatak Trostranog socijalnog samita za rast i
zapošljavanje je, u skladu s Ugovorom i vodeći računa o ovlastima
institucija i tijela Unije, osigurati neprekinuto usklađivanje među
Vijećem, Komisijom i socijalnim partnerima. Omogućuje socijalnim
partnerima na europskoj razini da, u kontekstu svojeg socijalnog dijaloga,
pridonose raznim komponentama strategije Unije za rast i stvaranje radnih
mjesta. Radi toga, Samit se oslanja na rad i rasprave među Vijećem,
Komisijom i socijalnim partnerima u različitim forumima za
usklađivanje o gospodarskim i socijalnim pitanjima i pitanjima
zapošljavanja.
Članak 2.
Članstvo
1.           Samit se sastoji od
predsjednika Europskog vijeća, predsjedništva Vijeća, dva sljedeća
predsjedništva, Komisije i socijalnih partnera na najvišoj razini
predstavništva. Prisutni su i ministri tih triju predsjedništava i član
Komisije odgovoran za zapošljavanje i socijalnu skrb. Ovisno o dnevnom redu,
ostali ministri tih triju predsjedništava i ostali Povjerenici mogu
također biti pozvani da sudjeluju u radu Samita.
2.           Predstavnici socijalnih
partnera podijeljeni su u dva jednako velika izaslanstva u kojima je deset
predstavnika radnika i deset predstavnika poslodavaca, pri čemu se uzima u
obzir potreba za osiguravanjem uravnoteženog sudjelovanja muškaraca i žena.
3.           Svako se izaslanstvo sastoji
od predstavnika europskih međuindustrijskih organizacija koje zastupaju
opće interese ili specifičnije interese nadzornog i rukovodećeg
osoblja te malih i srednjih poduzetnika na europskoj razini.
Tehničku koordinaciju za izaslanstvo radnika osigurava Europska
konfederacija sindikata (ETUC), a za izaslanstvo poslodavaca Konfederacija
europske poslovne zajednice (BUSINESSEUROPE). ETUC i BUSINESSEUROPE osiguravaju
da mišljenja izražena u doprinosima specifičnih i sektorskih organizacija
budu u potpunosti uzeta u obzir te, gdje je to primjereno, da uključuju
predstavnike nekih od tih organizacija u svoja izaslanstva.
Članak 3.
Priprema
1.           Dnevni red Samita
utvrđuju zajednički Vijeće, Komisija i međuindustrijske
organizacije radnika i poslodavaca koji sudjeluju u radu Samita. Radi toga,
pripremni sastanci održavaju se među službama Vijeća, Komisije te
ETUC-a i organizacije BUSINESSEUROPE.
2.           Pitanja na dnevnom redu
raspravljaju se na sastancima Vijeća za zapošljavanje, socijalnu politiku,
zdravlje i potrošačka pitanja.
3.           Komisija osigurava tajništvo
Samita. Tajništvo će posebno omogućiti raspodjelu dokumenata u
odgovarajuće vrijeme. U smislu pripreme i organizacije sastanaka,
tajništvo Samita uspostavlja odgovarajuće kontakte s ETUC-om i
organizacijom BUSINESSEUROPE koji su odgovorni za koordinaciju svojih
dotičnih izaslanstava.
Članak 4.
Djelovanje
1.           Samit se sastaje najmanje
dvaput godišnje. Sastanci se održavaju prije odgovarajućih proljetnih i
jesenskih sjednica Europskog vijeća.
2.           Predsjednik Europskog
vijeća i predsjednik Komisije zajedno predsjedaju Samitom.
3.           Sastanke Samita sazivaju
zajednički predsjednici na vlastitu inicijativu, po savjetovanju sa
socijalnim partnerima.
Članak 5.
Informacije
Zajednički predsjednici sastavljaju sažetak rasprava sa Samita
kako bi se informiralo odgovarajuće konfiguracije Vijeća i opću
javnost.
Članak 6.
Stavljanje izvan snage
Odluka 2003/174/EZ stavlja se izvan snage od dana stupanja na snagu
nove Odluke.
Članak 7.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu dan nakon objave u Službenom
listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL C , , str. .


				|

		52015PC0103

			Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Ujedinjenih Arapskih Emirata o ukidanju viza za kratkotrajni boravak /* COM/2015/0103 final - 2015/0062 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           POLITIČKI I PRAVNI
KONTEKST
U Uredbi
Vijeća (EZ) br. 539/2001[1]
navode se treće zemlje čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku
vanjskih granica država članica i zemlje čiji su državljani izuzeti
od tog zahtjeva. Uredba (EZ) br. 539/2001 primjenjuje se u svim državama
članicama, osim Irske i Ujedinjene Kraljevine.
Uredbom (EU)
br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća[2] izmijenjena je Uredba
(EZ) br. 539/2001 tako što je 19 zemalja prebačeno u Prilog II. u
kojem se navodi popis trećih zemalja čiji su državljani izuzeti od
obveze posjedovanja vize. Tih su 19 zemalja sljedeće: Dominika, Grenada,
Kiribati, Kolumbija, Maršalovi Otoci, Mikronezija, Nauru, Palau, Peru, Sveta
Lucija, Sveti Vincent i Grenadini, Samoa, Salomonovi Otoci, Timor-Leste, Tonga,
Trinidad i Tobago, Tuvalu, Ujedinjeni Arapski Emirati i Vanuatu. Uz
upućivanja na svaku od tih zemalja u Prilogu II. navedena je sljedeća
bilješka: „izuzeće od obveze posjedovanja vize primjenjuje se od dana
stupanja na snagu sporazuma o izuzeću od obveze posjedovanja vize koji se
treba sklopiti s Europskom unijom”.
Uredba (EU)
br. 509/2014 donesena je 20. svibnja 2014. te je stupila na snagu 9.
lipnja 2014. U srpnju 2014. Komisija je dostavila Vijeću preporuku da je
ovlasti za početak pregovora o sporazumima o ukidanju viza sa svakom od
sljedećih 17 zemalja: Dominikom, Grenadom, Kiribatima, Maršalovim Otocima,
Mikronezijom, Nauruom, Palauom, Svetom Lucijom, Svetim Vincentom i Grenadinima,
Samoom, Salomonovim Otocima, Timor-Lesteom, Tongom, Trinidadom i Tobagom,
Tuvaluom, Ujedinjenim Arapskim Emiratima i Vanuatuom[3]. Vijeće je
9. listopada 2014. dostavilo pregovaračke smjernice Komisiji.
U skladu s uvodnom
izjavom 5. Uredbe (EU) br. 509/2014 i zajedničkom izjavom izdanom u
trenutku donošenja, na Kolumbiju i Peru primjenjuje se poseban postupak kojim
se zahtijeva daljnje ocjenjivanje njihova ispunjavanja odgovarajućih
kriterija, prije nego što Komisija može dostaviti Vijeću preporuke za
odluke o odobrenju otvaranja pregovora o sporazumima o ukidanju viza s tim
dvjema zemljama. Stoga one nisu uključene u navedenu preporuku
Vijeću.
Pregovori o
sporazumu o ukidanju viza s Ujedinjenim Arapskim Emiratima (UAE) započeli
su 5. studenoga 2014. u Bruxellesu. Tijekom tog sastanka mogao se
revidirati cijeli tekst nacrta i postignut je dogovor o svim njegovim
aspektima. Nakon nekoliko naknadnih neformalnih razgovora, glavni su
pregovarači parafirali sporazum 20. studenoga 2014.
Države članice obaviještene su tijekom
sastanka Radne skupine za vize u okviru Vijeća koji je održan 21.
studenoga 2014.
Sa strane Unije, pravna je osnova sporazuma
članak 77. stavak 2. točka (a) Ugovora o funkcioniranju Europske
unije (UFEU), u vezi s njegovim člankom 218.
[...] potpisao/la
je Sporazum dana [...] u ime Europske unije. U skladu s člankom 218.
stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a) UFEU-a, Europski parlament dao je
svoju suglasnost za sklapanje Sporazuma dana [...].
2.           ISHOD PREGOVORA
Komisija smatra da
su ciljevi koje je Vijeće postavilo u svojim pregovaračkim smjernicama
postignuti i da je nacrt sporazuma o ukidanju viza prihvatljiv za Uniju.
Njegov
konačan sadržaj može se sažeti kako slijedi:
Svrha
Sporazumom se građanima Europske unije i
državljanima UAE-a omogućava boravak bez vize na državnom području
druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
Kako bi se osiguralo jednako postupanje prema
svim građanima EU-a, u sporazum je uključena odredba prema kojoj UAE
može suspendirati primjenu sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu na sve države
članice Europske unije te da i Unija može suspendirati primjenu sporazuma
ili ga otkazati samo u odnosu na sve države članice.
Posebni položaj
Ujedinjene Kraljevine i Irske prikazan je u preambuli.
Područje primjene
Ukidanjem viza obuhvaćene su sve
kategorije osoba (nositelji obične, diplomatske, službene i posebne
putovnice) čija svrha putovanja ne uključuje obavljanje plaćene
aktivnosti. Svaka država članica i UAE mogu za tu kategoriju uvesti obvezu
posjedovanja vize za državljane druge stranke u skladu s primjenjivim pravom
Unije ili nacionalnim pravom. Kako bi se osigurala usklađena provedba,
sporazumu je priložena zajednička izjava o tumačenju kategorije osoba
koje putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti.
Trajanje boravka
Sporazumom se građanima Europske unije i
državljanima UAE-a omogućava boravak bez vize na državnom području
druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
Zajednička izjava o tumačenju tog razdoblja od 90 dana priložena je
sporazumu.
Sporazumom se uzima u obzir položaj država
članica koje još ne primjenjuju u cijelosti schengensku pravnu
stečevinu. Sve dok nisu dio schengenskog prostora bez unutarnjih granica,
ukidanjem viza državljani UAE-a stječu pravo boravka od 90 dana u bilo
kojem razdoblju od 180 dana na državnom području svake od tih država
članica (Bugarske, Hrvatske, Cipra i Rumunjske), neovisno o razdoblju
izračunatom za cijeli schengenski prostor.
Teritorijalna primjena
Sporazum sadržava odredbe o njegovoj
teritorijalnoj primjeni: u slučaju Francuske i Nizozemske, ukidanjem viza
državljani UAE-a imali bi pravo na boravak samo na europskim područjima
tih država članica.
Izjave
Sporazumu su
priložene i druge zajedničke izjave:
– o potpunom
širenju informacija o sadržaju i posljedicama sporazuma o ukidanju viza i
povezanim pitanjima, kao što su uvjeti ulaska, i
– o pridruživanju
Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna provedbi, primjeni i razvoju
schengenske pravne stečevine.
3.           ZAKLJUČCI
Imajući na umu navedene rezultate, Komisija
predlaže Vijeću da, nakon što dobije suglasnost Europskog parlamenta,
odobri Sporazum između Europske unije i UAE-a o ukidanju viza za
kratkotrajni boravak.
2015/0062 (NLE)
Prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o sklapanju Sporazuma između Europske
unije i Ujedinjenih Arapskih Emirata o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a
posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a), u vezi s člankom
218. stavkom 6. drugim podstavkom točkom (a),
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog
parlamenta,
budući da:
(1)       Komisija je u ime Europske
unije pregovarala o Sporazumu s Ujedinjenim Arapskim Emiratima o ukidanju viza
za kratkotrajni boravak (dalje u tekstu „Sporazum”).
(2)       Sporazum je potpisan, u ime
Europske unije, dana …….2015. i privremeno se primjenjuje od tog datuma,
podložno njegovu mogućem sklapanju na kasniji datum, u skladu s
Odlukom……../……/EU Vijeća od [………….].
(3)       Sporazum bi trebalo odobriti.
(4)       Sporazumom se osniva
Zajednički odbor za upravljanje Sporazumom, koji donosi svoj poslovnik.
Primjereno je osigurati pojednostavnjeni postupak za utvrđivanje
stajališta Unije u ovom slučaju.
(5)       U skladu s Protokolom o
stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode,
sigurnosti i pravde i Protokolom o schengenskoj pravnoj stečevini
uključenoj u okvir Europske unije, koji su priloženi Ugovoru o Europskoj
uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se
odredbe Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,
ODLUČILO JE:
Članak 1.
Sporazum između Europske unije i
Ujedinjenih Arapskih Emirata o ukidanju viza za kratkotrajni boravak odobrava
se u ime Unije.
Članak 2.
Predsjednik Vijeća dostavlja obavijest
predviđenu člankom 8. stavkom 1. Sporazuma[4].
Članak 3.
Komisija, uz pomoć stručnjaka iz
država članica, predstavlja Uniju u Zajedničkom odboru
stručnjaka koji je uspostavljen člankom 6. Sporazuma.
Članak 4.
Stajalište Unije u Zajedničkom odboru
stručnjaka u pogledu donošenja poslovnika, kako se zahtijeva člankom
6. stavkom 4. Sporazuma, utvrđuje Komisija nakon savjetovanja s posebnim
odborom koji imenuje Vijeće.
Članak 5.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka
2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri
prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog
zahtjeva, SL L 81, 21.3.2001., str. 1.
[2]               Uredba (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i
Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ)
br. 539/2001 o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju
imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani
izuzeti od tog zahtjeva, SL L 149, 20.5.2014., str. 67.
[3]               COM (2014) 467, 17.7.2014.
[4]               Glavno tajništvo Vijeća objavit će dan
stupanja na snagu Sporazuma u Službenom listu Europske unije.
PRILOG
Prijedlogu Odluke Vijeća
o sklapanju Sporazuma između
Europske unije i Ujedinjenih Arapskih Emirata o ukidanju viza za kratkotrajni
boravak
SPORAZUM
između Europske unije i Ujedinjenih Arapskih
Emirata o ukidanju viza za kratkotrajni boravak
EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „Unija”, i
UJEDINJENI ARAPSKI EMIRATI, dalje u tekstu
„UAE”,
dalje u tekstu zajednički „ugovorne
stranke”,
U CILJU daljnjeg razvoja prijateljskih odnosa
između ugovornih stranaka i u želji olakšanja putovanja osiguranjem ulaska
i kratkotrajnog boravka bez viza za svoje građane,
UZIMAJUĆI U OBZIR Uredbu (EU) br.
509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni
Uredbe Vijeća (EZ) br. 539/2001 o popisu trećih zemalja čiji
državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji
su državljani izuzeti od tog zahtjeva, među ostalim, premještanjem 19
trećih zemalja, uključujući UAE, na popis trećih zemalja
čiji su državljani izuzeti od obveze posjedovanja vize za kratkotrajni
boravak u državama članicama Europske unije (EU),
IMAJUĆI NA UMU da se u članku 1.
Uredbe (EU) br. 509/2014 navodi da se za tih 19 zemalja izuzeće od
obveze posjedovanja vize primjenjuje od dana stupanja na snagu sporazuma o
izuzeću od obveze posjedovanja vize koji se zaključuje s Europskom
unijom,
ŽELEĆI zaštititi načelo jednakog
postupanja prema svim građanima EU-a,
UZIMAJUĆI U OBZIR da osobe koje putuju u
svrhu obavljanja plaćene aktivnosti tijekom svojeg kratkotrajnog boravka
nisu obuhvaćene ovim Sporazumom pa se stoga na tu kategoriju nastavljaju
primjenjivati odgovarajuća pravila prava Unije i nacionalni propisi država
članica te nacionalni propisi UAE-a o obvezi posjedovanja vize ili o
izuzeću od te obveze i o pristupu zapošljavanju,
UZIMAJUĆI U OBZIR Protokol o stajalištu
Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i
pravde i Protokol o schengenskoj pravnoj stečevini uključenoj u okvir
Europske unije, koji su priloženi Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o
funkcioniranju Europske unije, te potvrđujući da se odredbe ovog
Sporazuma ne primjenjuju na Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku,
SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:
Članak
1.
Svrha
Sporazumom se građanima Europske unije i
državljanima UAE-a omogućava boravak bez vize na državnom području
druge ugovorne stranke od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.
Članak
2.
Definicije
Za potrebe ovog Sporazuma:
(a) „država članica“ znači svaka
država članica Europske unije, osim Ujedinjene Kraljevine i Irske;
(b) „građanin Europske unije“ znači
državljanin države članice iz točke (a);
(c) „državljanin Ujedinjenih Arapskih Emirata“
znači državljanin UAE-a;
(d) „schengenski prostor“ znači prostor
bez unutarnjih granica koji se sastoji od državnih područja država
članica iz točke (a) koje primjenjuju schengensku pravnu
stečevinu u cijelosti.
Članak
3.
Područje
primjene
1.         Građani Europske unije koji
imaju valjanu običnu, diplomatsku, službenu ili posebnu putovnicu izdanu
od države članice, mogu bez vize ući na državno područje UAE-a i
na njemu boraviti u razdoblju navedenom u članku 4. stavku 1.
Državljani UAE-a koji imaju valjanu
običnu, diplomatsku, službenu ili posebnu putovnicu izdanu od UAE-a, mogu
bez vize ući na državno područje država članica i na njemu
boraviti u razdoblju navedenom u članku 4. stavku 2.
2.         Stavak 1. ne primjenjuje se na
osobe koje putuju u svrhu obavljanja plaćene aktivnosti.
Za tu kategoriju osoba svaka država
članica može zasebno uvesti obvezu posjedovanja vize za državljane UAE-a
ili je može ukinuti u skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe (EZ)
br. 539/2001.
UAE može za tu kategoriju osoba donijeti
odluku o obvezi posjedovanja vize ili o njezinu ukidanju za državljane svake
države članice zasebno u skladu sa svojim nacionalnim pravom.
3.         Ukidanje obveze posjedovanja vize
koje je predviđeno ovim Sporazumom primjenjuje se ne dovodeći u
pitanje propise ugovornih stranaka u vezi s uvjetima za ulazak i kratkotrajni
boravak. Države članice i UAE zadržavaju pravo odbiti ulazak i
kratkotrajni boravak na svojim državnim područjima ako nije ispunjen jedan
od tih uvjeta ili više njih.
4.         Ukidanje obveze posjedovanja vize
primjenjuje se bez obzira na vrstu prijevoza kojim se koristi za prelazak
granica ugovornih stranaka.
5.         Pitanja koja nisu obuhvaćena
ovim Sporazumom uređena su pravom Unije, nacionalnim propisima država
članica i nacionalnim pravom UAE-a.
Članak
4.
Trajanje
boravka
1.         Građani Europske unije mogu
boraviti na državnom području UAE-a najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju
od 180 dana.
2.         Građani UAE-a mogu boraviti na
državnom području država članica koje u cijelosti primjenjuju
schengensku pravnu stečevinu najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180
dana. To razdoblje izračunava se neovisno o trajanju boravka u državi
članici koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku pravnu
stečevinu.
Građani UAE-a mogu boraviti najviše 90
dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana na državnom području svake države
članice koja još ne primjenjuje u cijelosti schengensku pravnu
stečevinu, neovisno o izračunatom trajanju boravka na državnom području
država članica koje primjenjuju schengensku pravnu stečevinu u
cijelosti.
3.         Ovim se Sporazumom ne utječe
na mogućnost UAE-a i država članica da produlje razdoblje boravka na
više od 90 dana u skladu s nacionalnim pravom i pravom Unije.
Članak
5.
Teritorijalna
primjena
1.         U pogledu Francuske Republike
odredbe ovog Sporazuma primjenjuju se samo na europsko područje Francuske
Republike.
2.         U pogledu Kraljevine Nizozemske
odredbe ovog Sporazuma primjenjuju se samo na europsko područje Kraljevine
Nizozemske.
Članak
6.
Zajednički
odbor za upravljanje Sporazumom
1.         Ugovorne stranke osnivaju
zajednički odbor stručnjaka (dalje u tekstu „Odbor”) koji se sastoji
od predstavnika Europske unije i predstavnika UAE-a. Uniju predstavlja Europska
komisija.
2.         Odbor ima sljedeće zadatke:
(a) nadzor provedbe ovog Sporazuma;
(b) predlaganje izmjena ili dopuna ovom
Sporazumu;
(c) rješavanje sporova koji proizlaze iz
tumačenja ili primjene odredaba ovog Sporazuma.
(d) bilo koji drugi zadatak oko kojega su se
uzajamno dogovorile ugovorne stranke.
3.         Odbor se, prema potrebi, sastaje na
zahtjev jedne ugovorne stranke.
4.         Odbor donosi svoj poslovnik.
Članak
7.
Odnos
između ovog Sporazuma i postojećih bilateralnih sporazuma o ukidanju
obveze posjedovanja viza između država članica i UAE-a
Ovaj Sporazum ima prednost pred odredbama
svakog bilateralnog sporazuma ili dogovora zaključenog između
pojedinih država članica i UAE-a ako se njihovim odredbama uređuju
pitanja koja ulaze u područje primjene ovog Sporazuma.
Članak
8.
Završne
odredbe
1.         Ugovorne stranke ratificiraju ili
odobravaju ovaj Sporazum u skladu sa svojim mjerodavnim unutarnjim postupcima i
Sporazum stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca nakon datuma na koji su
ugovorne stranke priopćile jedna drugoj da su navedeni postupci
okončani.
2.         Ovaj se Sporazum sklapa na
neodređeno vrijeme, osim ako se otkaže u skladu sa stavkom 5.
3.         Ovaj se Sporazum može izmijeniti
pisanim sporazumom ugovornih stranaka. Izmjene stupaju na snagu nakon što
ugovorne stranke obavijeste jedna drugu o okončanju unutarnjih postupaka
potrebnih u tu svrhu.
4.         Svaka ugovorna stranka može
suspendirati provedbu cijelog ili dijela ovog Sporazuma, posebno zbog javnog
poretka, zaštite nacionalne sigurnosti ili zaštite javnog zdravlja, nezakonite
imigracije ili ponovnog uvođenja obveze posjedovanja vize od strane neke
od ugovornih stranaka. Odluka o suspenziji priopćuje se drugoj ugovornoj
stranci najkasnije dva mjeseca prije njezina stupanja na snagu. Ugovorna
stranka koja je suspendirala primjenu ovog Sporazuma bez odgode
obavješćuje drugu ugovornu stranku o prestanku postojanja razloga za
suspenziju.
5.         Svaka ugovorna stranka može
otkazati ovaj Sporazum pisanom obaviješću drugoj ugovornoj stranci. Ovaj
Sporazum prestaje važiti 90 dana od datuma takve obavijesti.
6.         UAE može suspendirati primjenu ovog
Sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu na sve države članice.
7.         Unija može suspendirati primjenu
ovog Sporazuma ili ga otkazati samo u odnosu na sve države članice.
Sastavljeno u Bruxellesu, dana
U dva primjerka svaki na arapskom, bugarskom,
češkom, danskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, grčkom,
hrvatskom, latvijskom, litavskom, mađarskom, malteškom, nizozemskom,
njemačkom, poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom,
španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, pri čemu je svaki od tih
tekstova jednako vjerodostojan.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O ISLANDU, NORVEŠKOJ,
ŠVICARSKOJ I LIHTENŠTAJNU
Ugovorne stranke primaju na znanje bliski
odnos između Europske unije i Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna,
posebno na temelju sporazuma od 18. svibnja 1999. i 26. listopada 2004. o
pridruživanju navedenih zemalja provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne
stečevine.
U takvim je okolnostima poželjno da tijela
Norveške, Islanda, Švicarske i Lihtenštajna, s jedne strane, i Ujedinjenih
Arapskih Emirata, s druge strane, bez odlaganja sklope bilateralne sporazume o
ukidanju viza za kratkotrajni boravak koji bi sadržavali odredbe kao u ovom
Sporazumu.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU KATEGORIJE
OSOBA KOJE PUTUJU U SVRHU OBAVLJANJA PLAĆENE AKTIVNOSTI U SKLADU S
ČLANKOM 3. STAVKOM 2. OVOG SPORAZUMA
Želeći osigurati zajedničko
tumačenje, ugovorne stranke suglasne su da, za potrebe ovog Sporazuma,
kategorija osoba koje obavljaju plaćenu aktivnost obuhvaća osobe koje
ulaze na državno područje druge ugovorne stranke u svrhu obavljanja
plaćenog zanimanja/aktivnosti kao zaposlenik ili pružatelj usluga.
Ta kategorija ne bi trebala obuhvaćati:
— poslovne osobe, tj. osobe koje putuju za
potrebe poslovanja (bez sklapanja radnog odnosa u državi druge ugovorne
stranke),
— sportaše i umjetnike koji obavljaju
aktivnost na ad hoc osnovi,
— novinare koje je uputila medijska kuća
iz njihove matične države, i
— pripravnike u poduzećima.
Provedbu ove izjave nadzire zajednički
odbor prema svojim nadležnostima u skladu s člankom 6. ovog Sporazuma, te
može predložiti izmjene ako to na temelju iskustava ugovornih stranaka smatra
potrebnim.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O TUMAČENJU
RAZDOBLJA OD 90 DANA U BILO KOJEM RAZDOBLJU OD 180 DANA KAO ŠTO JE NAVEDENO U
ČLANKU 4. OVOG SPORAZUMA
Ugovorne stranke suglasne su da razdoblje od
najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana kako je utvrđeno u
članku 4. ovog Sporazuma znači neprekidni posjet ili nekoliko
uzastopnih posjeta čije ukupno trajanje ne prelazi 90 dana u bilo kojem
razdoblju od 180 dana.
Pojam „bilo koji” podrazumijeva primjenu
pomičnog referentnog razdoblja od 180 dana, računajući
retroaktivno svaki dan boravka u posljednjem razdoblju od 180 dana, kako bi se provjerilo
poštuje li se i dalje uvjet maksimalno dozvoljenog boravka od 90 dana u bilo
kojem razdoblju od 180 dana. Među ostalim, to znači da se u
slučaju odsutnosti u neprekinutom razdoblju od 90 dana dozvoljava novi
boravak u trajanju do 90 dana.
ZAJEDNIČKA IZJAVA O INFORMIRANJU
GRAĐANA O SPORAZUMU O UKIDANJU VIZA
Priznajući važnost transparentnosti za
građane Europske unije i državljane Ujedinjenih Arapskih Emirata, ugovorne
stranke suglasne su osigurati potpuno širenje informacija o sadržaju i posljedicama
sporazuma o ukidanju viza i povezanim pitanjima, kao što su uvjeti ulaska.


				|

		52013PC0750

			Izmijenjeni prijedlog ODLUKE VIJEĆA o utvrđivanju stajališta Europske unije na 9. ministarskoj konferenciji Svjetske trgovinske organizacije (WTO) /* COM/2013/0750 final - 2013/0364 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           CILJ PRIJEDLOGA
Deveta ministarska konferencija WTO-a (MC9)
održat će se od 3. do 6. prosinca 2013. u Indoneziji. U tijeku su
pregovori o nizu otvorenih pitanja o kojima bi se na Ministarskoj konferenciji
mogao postići dogovor. Neka su pitanja dio Razvojnog plana iz Dohe (DDA),
a postignut dogovor označio bi prvi korak k zaključivanju cijelog
kruga pregovora iz Dohe. Na Ministarskoj konferenciji mogao bi se postići
dogovor i o drugim pitanjima izvan DDA-a, no ona podliježu zasebnom prijedlogu
odluke Vijeća.
Kada je riječ o pitanjima iz DDA-a,
pregovori se odvijaju u tri područja: olakšavanje trgovine, poljoprivreda
i razvoj. Postizanje dogovora o olakšavanju trgovine od ključne je
važnosti za EU jer bi se njime svim članicama WTO-a osigurala velika
gospodarska korist. Ako uoči MC9 pregovori o olakšavanju trgovine budu
napredovali prema planu, članice WTO-a morale bi postići
političku suglasnost o osnovnom tekstu sporazuma. No sporazum će se
zaključiti tek 2014. nakon dovršetka planova provedbe (povezanog s
odredbama koje bi se prema planu morale početi provoditi u trenutku
stupanja na snagu sporazuma) koji će biti sastavni dio sporazuma. Ako
pregovori na zadovoljavajući način krenu u tom smjeru i ako se na MC9
pokaže mogućnost postizanja političke suglasnosti o Sporazumu o
olakšavanju trgovine, dio bi Ministarske konferencije mogao biti posvećen
i pitanjima razvoja i poljoprivrede. Za neka od tih pitanja vjerojatno će
već za MC9 biti potrebna odluka Vijeća, stoga su ona predmet ovog
prijedloga. Zasebna odluka Vijeća o stajalištu EU-a o Sporazumu o
olakšavanju trgovine vjerojatno će biti potrebna 2014. kada u potpunosti
bude dovršen tekst tog Sporazuma o kojem će EU morati zauzeti stav u
okviru WTO-a.
Stoga je ovaj prijedlog odluke Vijeća
ograničen na otvorena pitanja razvoja i poljoprivrede o kojima bi se mogao
postići dogovor na MC9, a to su:
·
Mehanizam praćenja povezan s odredbama o
posebnom i različitom tretmanu za zemlje u razvoju: u skladu sa
smjernicama koje je 31. srpnja 2002. odobrilo Glavno vijeće WTO-a, na
posebnom zasjedanju Odbora WTO-a za trgovinu i razvoj dovršavaju se pregovori o
funkcijama, strukturi i opisu posla mehanizma praćenja čiji je cilj
olakšati integraciju najmanje razvijenih država članica i članica u
razvoju u višestrani trgovinski sustav.
·
Upravljanje carinskim kvotama (TRQ): tekst o kojem
se valja usuglasiti na MC9 morao bi uključivati odredbe o transparentnosti
i mehanizam za nedovoljno ispunjavanje kvota. U smislu transparentnosti,
upravljanje carinskim kvotama uključeno je u mjere za izdavanje uvoznih
dozvola i stoga podliježe Sporazumu WTO-a o izdavanju uvoznih dozvola, što
znači da bi se primjenjivale neke postupovne obveze i obveze
transparentnosti (npr. obveza objavljivanja, rokovi za obradu prijave i
obavješćivanje). Uz to je potrebno provesti analizu kriterija nužnosti,
čime se osigurava da upravni postupci ne stvaraju opterećenje
veće od onog potrebnog za određenu mjeru. Kada je riječ o
mehanizmu za nedovoljno ispunjavanje kvota, u slučaju da je stopa ispunjavanja
carinskih kvota niža od 65 % u određenom razdoblju (ili u
slučaju izostanka obavijesti), od članice WTO-a koja uvozi moglo bi
se zatražiti da upravljanje kvotama prilagodi metodi „tko prvi dođe, prvi
biva poslužen” ili sustavu automatskih, bezuvjetnih dozvola.
·
Sigurnost hrane: na MC9 će se nastojati
dogovoriti o „obvezi suzdržavanja” kojom bi se programi sigurnosti hrane nekih
država članica u razvoju tijekom određenog razdoblja uz određene
uvjete zaštitili od izazova u WTO-u, što bi moglo imati oblik ministarske
odluke.
Cilj je ovog prijedloga Europskoj uniji
omogućiti da se priključi konsenzusu o navedenim pitanjima na 9.
Ministarskoj konferenciji WTO-a (MC9). Prijedlogom se stoga predviđa da
Vijeće ovlasti Komisiju da zauzme stajalište u ime Europske unije u okviru
WTO-a u korist priključenja konsenzusu s ciljem podupiranja donošenja
spomenutih odluka.
Budući da će se Ministarska
konferencija održati od 3. do 6. prosinca i da su pregovori o svim elementima
mogućeg paketa iz Balija u tijeku, Komisija očekuje da će
Vijeće donijeti odluku kada situacija u pogledu odgovarajućih
tekstova bude dovoljno jasna, a po mogućnosti za vrijeme same Ministarske
konferencije.
2.           PRAVNA OSNOVA PRIJEDLOGA
Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o
funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđa se da, kada tijelo osnovano
međunarodnim sporazumom mora donijeti odluku s pravnim učinkom,
Vijeće, na prijedlog Komisije ili Visokog predstavnika Unije za vanjske
poslove i sigurnosnu politiku, donosi odluku o utvrđivanju stajališta u
ime Unije. Odluke donesene na Ministarskoj konferenciji o upravljanju carinskim
kvotama, sigurnosti hrane i mehanizmu praćenja podlijegale bi toj odredbi.
Sve predviđene mjere ulaze u
područje primjene zajedničke trgovinske politike (članak 207.
UFEU-a) i izravno su povezane s funkcioniranjem WTO-a i višestranog trgovinskog
sustava.
3.           PODRUČJE PRIMJENE
PRIJEDLOGA
Komisija se ovlašćuje da u ime Europske
unije zauzme stajalište u korist priključenja konsenzusu s ciljem
podupiranja donošenja odluka na Ministarskoj konferenciji o sigurnosti hrane,
upravljanju carinskim kvotama i mehanizmu praćenja.
U skladu s člankom 218. stavkom 10.
Europski parlament odmah će o tome u potpunosti biti obaviješten.
2013/0364 (NLE)
Izmijenjeni prijedlog
ODLUKE VIJEĆA
o utvrđivanju stajališta Europske unije
na 9. ministarskoj konferenciji Svjetske trgovinske organizacije (WTO)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u
obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207.
stavak 4., u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
budući da:
(1)       Funkcioniranje i postupno
jačanje višestranog trgovinskog sustava od ključne je važnosti za
Europsku uniju, koja je svjesna potrebe za napretkom u krugu pregovora iz Dohe
o višestranoj trgovini. Neophodan napredak k tom cilju bio bi ostvaren
uspješnim ishodom 9. ministarske konferencije, što bi dovelo i do postizanja
suglasnosti u pogledu Sporazuma WTO-a o olakšavanju trgovine, a do napretka bi
se došlo i u pitanjima poljoprivrede i razvoja, posebno onima koji se odnose na
najmanje razvijene zemlje.
(2)       Razvoj je glavna tema kruga
pregovora iz Dohe o trgovini. Glavno vijeće WTO-a na sastanku 31. srpnja
2002. odobrilo je preporuku s posebnog zasjedanja Odbora za trgovinu i razvoj
(CTD) o uspostavljanju mehanizma praćenja za poseban i drugačiji
tretman. Trebalo bi da je cilj mehanizma praćenja doprinos lakšoj
integraciji najmanje razvijenih država članica i članica u razvoju u
višestrani trgovinski sustav. Na posebnom zasjedanju CTD-a dovršavaju se
pregovori o funkcijama, strukturi i opisu posla tog mehanizma. Potrebno je da
nadolazeću odluku Ministarske konferencije podrži Europska unija.
(3)       Ključni element
Razvojnog programa iz Dohe jest područje poljoprivrede, čija će
se otvorena pitanja u potpunosti riješiti samo ako se na koncu u obzir uzmu i
neka druga područja iz tog programa. Ipak, Europska unija svjesna je da je
u interesu nekih članica WTO-a da se određena pitanja iz
područja poljoprivrede započnu rješavati već tijekom 9. ministarske
sjednice WTO-a, što bi bilo u skladu s postizanjem političke suglasnosti o
ambicioznom Sporazumu o olakšavanju trgovine.
(4)       Djelotvorno upravljanje
carinskim kvotama i transparentnost u njihovoj uporabi ključni su kako bi
se osiguralo da se obveze u pogledu pristupa tržištu poljoprivrednih proizvoda
iz prethodnog kruga pregovora iz Urugvaja provedu na pravilan način.
Pregovori vođeni u WTO-u tijekom 2013. dali su mogućnost
članicama da postignu sporazum o provedbi mehanizma upravljanja carinskim
kvotama, koji obuhvaća odredbe o transparentnosti i mehanizam za
nedovoljno ispunjavanje kvota. U smislu transparentnosti, potrebno je da je
upravljanje carinskim kvotama uključeno u mjere za izdavanje uvoznih
dozvola i tako bude obuhvaćeno područjem primjene Sporazuma WTO-a o
izdavanju uvoznih dozvola, što znači da bi se primjenjivale neke
postupovne obveze i obveze transparentnosti. Uz to je potrebno provesti analizu
potrebe primjene, čime se osigurava da upravni postupci ne stvaraju
opterećenje veće od onog potrebnog za određenu mjeru. Kada je
riječ o mehanizmu za nedovoljno ispunjavanje kvota, u slučaju da je
stopa ispunjavanja carinskih kvota niža od određene razine u
određenom razdoblju (ili u slučaju izostanka obavijesti), od
članice WTO-a koja uvozi moglo bi se zatražiti da upravljanje kvotama
prilagode metodi „tko prvi dođe, prvi biva poslužen” ili sustavu
automatskih, bezuvjetnih dozvola. Donošenje odluke na Ministarskoj konferenciji
o upravljanju carinskim kvotama sada je izgledno i potrebno je da je Europska
unija podrži.
(5)       Članice WTO-a morale bi
biti sposobne provesti potrebne programe, uključujući držanje robnih
zaliha u svrhu osiguranja hrane u skladu s pravilima WTO-a. Programi držanja
robnih zaliha u svrhu osiguranja hrane moraju ispuniti posebne uvjete koje su
usuglasile članice WTO-a kako se ne bi ometala međunarodna trgovina.
Pregovori vođeni u WTO-u tijekom 2013. omogućili su članicama
pronalazak odgovarajućeg rješenja za programe koje primjenjuju zemlje u
razvoju u obliku suglasnosti među članicama („obveza suzdržavanja”)
kako ti programi ne bi bili izloženi izazovima tijekom određenog
razdoblja, uz uvjet da ispunjavaju određene uvjete. Donošenje odluke na
Ministarskoj konferenciji kojom se potvrđuje ta suglasnost sada je izgledno
i potrebno je da je Europska unija podrži.
(6)       Odluka Europske unije da se
priključi konsenzusu na 9. ministarskoj konferenciji WTO-a u pogledu
mehanizma praćenja, upravljanja carinskim kvotama i sigurnosti hrane ovisi
o napretku povezanom sa Sporazumom o olakšavanju trgovine, a posebno o tome
hoće li se na Ministarskoj konferenciji postići politička
suglasnot o tekstu tog sporazuma,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Stajalište je Europske unije u pogledu
sigurnosti hrane, upravljanja carinskim kvotama i mehanizma praćenja da
će se priključiti konsenzusu koji postignu članice WTO-a s
ciljem donošenja odluka na 9. ministarskoj konferenciji.
Članak 2.
Ova odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik