				|

		52014PC0167

			Prijedlog DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o djelatnostima i nadzoru institucija za strukovno mirovinsko osiguranje (preinaka) /* COM/2014/0167 final - 2014/0091 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           Kontekst prijedloga
Europsko društvo stari. Mirovinski sustavi diljem Europske unije (EU)
moraju se prilagoditi tom procesu kako bi se osigurale odgovarajuće,
sigurne i održive mirovine. To nije jednostavno pitanje. Za djelotvorno rješavanje
tih izazova potrebno je temeljito usklađeno djelovanje država
članica. To će se ostvariti predloženom revizijom Direktive
2003/41/EZ o djelatnostima i nadzoru institucija za strukovno mirovinsko
osiguranje (IORP)[1]
jer će se tim institucijama bolje upravljati, one će biti
transparentnije, a povećat će se i njihovo prekogranično
poslovanje, što će ojačati unutarnje tržište.
U mnogim je aspektima revizija Direktive morala biti davno napravljena.

Prvo, potrebni su viši standardi upravljanja kojima se odražavaju
najbolje prakse na nacionalnoj razini slijedom gospodarske i financijske krize
kako bi se zaštitili članovi i korisnici mirovinskih programa i
omogućilo sigurno prekogranično osiguranje. Neke institucije za
strukovno mirovinsko osiguranje velike su financijske institucije čije
posrnuće može utjecati na financijsku stabilnost i uzrokovati
značajne društvene posljedice. To je osobito važno jer sve veći broj
strukovnih mirovina pripada programima s definiranim doprinosima. U pogledu
mirovina članova tih programa prisutan je rizik u slučaju
mogućeg nedovoljnog ili lošeg upravljanja rizicima[2].
Drugo, moraju se smanjiti regulatorna odstupanja, dvostruki zahtjevi i
presloženi prekogranični postupci. Tijekom savjetovanja Komisije pokazalo
se da je navedeno jedna od prepreka razvoju tržišta prekograničnih
strukovnih mirovina, a smanjenjem tih prepreka pomoglo bi se poduzećima,
uključujući MSP-ove i multinacionalna poduzeća, da
učinkovitije organiziraju isplatu mirovina na europskoj razini[3]. Prekogranične institucije
za strukovno mirovinsko osiguranje, poput paneuropskog mirovinskog fonda za
mobilne istraživače[4]
ili planirani prekogranični program za austrijske poslodavce[5], danas su
ograničene. Međutim vjerojatno će se dalje znatno povećati
pritisak na sektor strukovnih mirovina zbog sve ograničenijih javnih
mirovinskih sustava, a prekogranične institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje mogu preuzeti dobar udio u isplaćivanju strukovnih mirovina.
Naime nekoliko država članica donijelo je novo zakonodavstvo kojim se nude
kao potencijalni domaćini prekograničnih institucija za strukovno
mirovinsko osiguranje[6].

Treće, postoje dokazi znatnih nejednakosti na razini informiranja
članova i korisnika programa diljem EU-a. Mnogi članovi programa ne
znaju da se njihova mirovinska prava ne jamče ili da institucije za
strukovno mirovinsko osiguranje mogu smanjiti njihova stečena prava, što
nije slučaj s ostalim financijskim ugovorima[7]. Često ne znaju ni
da troškovi imaju znatan utjecaj na njihova mirovinska prava.
Prijedlog se nadovezuje na niz inicijativa pokrenutih proteklih godina
poput Bijele knjige o mirovinama[8]
i Zelene knjige o dugoročnom financiranju europskog gospodarstva[9]. Slijedom Zelene
knjige, revizijom Direktive želi se i povećati sposobnost institucija za strukovno
mirovinsko osiguranje da ulažu u imovinu s dugoročnim ekonomskim profilom
i podupiru financiranje održivog rasta u realnom gospodarstvu.
Sektor institucija za strukovno mirovinsko osiguranje razvija se u
mnogim državama članicama u kojima su do sada strukovne mirovine imale
ograničen značaj, a razvija se i zahvaljujući uspostavi
regulatornih okvira. Zbog izostanka trenutačnog ažuriranja regulatornog
okvira EU-a postojao bi rizik da će države članice nastaviti razvijati
različita rješenja, čime će se povećati regulatorna
rascjepkanost. Osim toga je za ostvarenje boljih rezultata u pogledu strukovnih
mirovina potrebno mnogo vremena. Svaki izostanak trenutačnog djelovanja
značit će da je propuštena prilika u smislu uštede troškova i povrata
ulaganja te u smislu neodgovarajućeg financijskog planiranja za milijune
Europljana. Nerazmjerno bi se povećalo i opterećenje na mlađe
generacije i potkopala međugeneracijska solidarnost.
U prijedlogu se ne razmatra uvođenje novih pravila solventnosti,
koja nisu ni važna za programe s definiranim doprinosima. Osim toga se u
kvantitativnoj studiji utjecaja[10]
koju je 2013. provelo Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno
mirovinsko osiguranje (EIOPA) navodi da je prije donošenja odluke o aspektima
solventnosti potrebno raspolagati potpunijim podacima o tim aspektima.
1.1.        Ciljevi prijedloga
Opći je cilj ovog prijedloga omogućiti razvoj strukovne
mirovinske štednje. Sigurnijim i učinkovitijim strukovnim mirovinama
pridonijet će se primjerenosti i održivosti mirovina poboljšanjem
doprinosa dopunske mirovinske štednje mirovinskim primanjima. Ojačat
će se i uloga institucija za strukovno mirovinsko osiguranje kao
institucijskih ulagača u realno gospodarstvo EU-a i poboljšati sposobnost
europskog gospodarstva da dugoročnu štednju usmjerava u ulaganja kojima se
potiče rast.
Ovaj prijedlog ima četiri posebna cilja: 1. otkloniti preostale
bonitetne prepreke za prekogranične institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje, osobito uvođenjem zahtjeva da se za ulaganja i davanje
informacija članovima i korisnicima primjenjuju pravila matične
državne članice, objašnjavanjem postupaka prekograničnog poslovanja i
jasnog definiranja područja primjene mjera matične države
članice i države članice domaćina; 2. osigurati dobro upravljanje
i upravljanje rizicima; 3. omogućiti jasno i odgovarajuće
informiranje članova i korisnika; i 4. nadzornim tijelima osigurati
potreban alat za učinkovit nadzor institucija za strukovno mirovinsko
osiguranje.
1.2.        Dosljednost ostalim
politikama i ciljevima Unije
Ciljevi prijedloga u skladu su s politikama i ciljevima Unije. Ugovorom
o funkcioniranju Europske unije (UFEU) omogućuje se djelovanje u cilju
uspostave i funkcioniranja unutarnjeg tržišta s boljom zaštitom potrošača
te slobodom pružanja usluga.
Ovaj prijedlog u skladu je s Bijelom knjigom o mirovinama. Istodobno je
u skladu sa strategijom Europa 2020., kojom se poziva da fiskalna konsolidacija
i dugoročna financijska održivost idu ukorak sa strukturnom reformom
mirovinskih sustava u državama članicama[11].
Naposljetku je ovaj prijedlog u skladu s ostalim inicijativama u području
financijskih usluga, kao što su Solventnost II[12],
AIFMD[13]
i MiFID II[14].
Zbog toga se dobro uklapa u područje primjene programa Komisije za
jači financijski sektor za potporu rasta[15].

Prijedlogom se štiti mirovinsko osiguranje te se time promiču
ljudska prava. Prijedlog je u skladu s člankom 25. Povelje Europske unije
o temeljnim pravima kojom se poziva na priznavanje i poštovanje prava starijih
osoba na dostojanstven i neovisan život. Predložena djelovanja mogla bi imati
pozitivan utjecaj na zaštitu potrošača iz članka 38. i na slobodu
obavljanja poslovne djelatnosti iz članka 16., posebno osiguravanjem više
razine transparentnosti mirovinskog osiguranja te omogućivanjem informiranog
osobnog financijskog i mirovinskog planiranja te prekograničnog poslovanja
institucija za strukovno mirovinsko osiguranje i njihovih pokrovitelja.
Opći cilj opravdava određena ograničenja slobode obavljanja
poslovne djelatnosti (članak 16.) jer se prijedlogom želi osigurati
cjelovitost i stabilnost tržišta.
2.           Rezultati savjetovanja sa
zainteresiranim stranama i procjena utjecaja
Ovaj prijedlog nastao je na temelju višestrukih javnih savjetovanja o
količinskim zahtjevima, upravljanju i objavljivanju informacija. S obzirom
na vrstu djelatnosti institucija za strukovno mirovinsko osiguranje
savjetovanja su uvijek uključivala socijalne partnere (poslodavci i
sindikati). Komisija je u srpnju 2010. održala savjetovanje o svojoj Zelenoj
knjizi o mirovinama u kojoj je navela niz prijedloga o ovoj reviziji[16]. Tijekom savjetovanja
primljeno je gotovo 1700 odgovora iz cijelog EU-a, uključujući 350
odgovora od država članica, nacionalnih parlamenata i sindikalnih
organizacija, civilnog društva i predstavnika industrije[17].
Uzimajući u obzir reakcije na Zelenu knjigu o mirovinama, službe
Komisije zatražile su u travnju 2011. od EIOPA-e tehnički savjet o
načinu izmjene Direktive. EIOPA je – uzimajući u obzir načelo
proporcionalnosti – preporučila da se okvir upravljanja utvrđen u
Direktivi o solventnosti II primjenjuje na institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje. Nakon objavljivanja nacrta savjeta[18]
uslijedila su opsežna savjetovanja[19].
EIOPA je svoj konačni savjet dostavila u veljači 2012. na temelju
kojeg je Glavna uprava za unutarnje tržište i usluge tijekom javnog
savjetovanja održanog 1. ožujka 2012. organizirala razmjenu mišljenja
među dionicima. Nakon toga službe Komisije provele su kvantitativnu
studiju utjecaja o količinskim zahtjevima te studiju o administrativnom
opterećenju aspekata povezanih s upravljanjem informacijama i njihovim
objavljivanjem. Navedene studije nastavljaju se na doprinose sektora i
socijalnih partnera.
Uz ovaj prijedlog dostavlja se izvješće o procjeni utjecaja u
kojem se razmatra niz opcija i podopcija politika. Izvješće je Odboru za
procjenu utjecaja prvi put dostavljeno 4. rujna 2013. Odbor je zatražio da
se izvješće ponovno podnese s dodatnim informacijama o stavovima raznih
skupina dionika, definiranju problema, aspektima supsidijarnosti i
proporcionalnosti, opcijama i očekivanim utjecajima. Izvješće je u
skladu s tim revidirano, a glavne izmjene bile su sljedeće: i. temeljitiji
opis stajališta država članica i raznih kategorija dionika; ii. detaljnije
objašnjenje problemâ koji se rješavaju predloženim djelovanjem; iii. detaljniji
opis predmeta djelovanja EU-a u pogledu supsidijarnosti; iv. ne predlaže se
objašnjenje daljnjeg usklađivanja izvješćivanja o nadzoru; v. novi
dio o utjecaju inicijative na mala i srednja poduzeća; i vi. detaljniji
opis pretpostavki koje se rabe u izračunu očekivanih koristi i
troškova raznih opcija. Procjena utjecaja ponovno je dostavljena
16. listopada 2013. Odbor je 6. studenoga objavio da ne može
dostaviti pozitivno mišljenje i zatražio dodatne izmjene.
3.           Pravni elementi prijedloga
3.1.        Pravna osnova
Ovim prijedlogom preinačuje se Direktiva
2003/41/EZ. Njime se istovremeno kodificiraju njezine neizmijenjene odredbe te
se ona izmjenjuje. Pravnu osnovu Direktive 2003/41/EZ čine bivši
članak 47. stavak 2. te bivši članci 55. i 95. Ugovora o EZ-u
(sadašnji članci 53. i 62. te članak 114. stavak 1. UFEU-a).
U prijedlogu se zadržava pravna osnova
Direktive. Nastoji se uspostaviti unutarnje tržište s pomoću slobode
pružanja usluga i slobode poslovnog nastana pri reguliranju početka
obavljanja i samog obavljanja djelatnosti kao samozaposlenih osoba i pri
uspostavi visoke razine zaštite potrošača.
Direktivom 2003/41/EZ uređuju se
područja poput uvjeta poslovanja institucija za strukovno mirovinsko
osiguranje, uključujući zajednički pristup upisu u registar i
davanju odobrenja za rad, pravila i postupke koje treba slijediti ako
institucije za strukovno mirovinsko osiguranje svoje usluge žele pružati u
drugim državama članicama, kvantitativna pravila solventnosti, pravila
ulaganja u skladu s načelom razboritosti, zahtjeve učinkovitog
upravljanja, uključujući zahtjeve u pogledu poslovnog ugleda i
iskustva, pružanje usluga unutarnje revizije i aktuarskih usluga, zahtjeve
upravljanja rizicima, angažiranje depozitara, informacije koje treba davati
članovima i korisnicima te ovlasti nadzora i obveze izvješćivanja.
Ovaj prijedlog nastavlja se na te elemente.
Kad je riječ o informacijama koje institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje moraju davati, u prijedlogu se uvodi izvješće o mirovinskim
primanjima za cijeli EU. U pogledu učinkovitog upravljanja institucijama
za strukovno mirovinsko osiguranje, utvrđuju se detaljnija pravila o
poslovnom ugledu i iskustvu te ključnim poslovnim procesima, uključujući
upravljanje rizicima. Prijedlogom se želi olakšati i prekogranično
poslovanje.
Zadržavaju se dva cilja Direktive 2003/41/EZ.
Ni jedan od njih nije važniji ili neizravniji od drugog. Primjerice zbog
profesionalizacije upravljanja institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje
utvrđivanjem zadaća i nadležnosti ključnog upravljačkog
osoblja i uvođenja procjene samorizika usmjerene prema budućnosti
bolja je zaštita potrošača. Suprotno tomu, bolje informiranje s
pomoću izvješća o mirovinskim primanjima omogućuje
članovima i korisnicima da odgovornijim smatraju upravljanje institucijama
za strukovno mirovinsko osiguranje. Većom razinom usklađivanja tih
zahtjeva olakšava se prekogranično poslovanje jer se smanjuju
transakcijski troškovi i potiču tržišne inovacije.
3.2.        Supsidijarnost i
proporcionalnost
Djelovanjem na razini EU-a u ovom području stvara se dodana
vrijednost jer se samostalnim djelovanjem država članica neće: i.
otkloniti prepreke prekograničnom poslovanju institucija za strukovno
mirovinsko osiguranje; ii. osigurati viša najmanja razina zaštite
potrošača na razini EU-a; iii. dovesti do ekonomija razmjera,
diversifikacije rizika i inovacija povezanih s prekograničnim poslovanjem;
iv. izbjeći regulatorna arbitraža među sektorima financijskih usluga;
v. izbjeći regulatorna arbitraža među državama članicama; i vi.
uzeti u obzir interesi prekograničnih radnika.
Na temelju predloženog djelovanja države članice zadržavaju punu
nadležnost za organizaciju svojih mirovinskih sustava. Revizijom se taj
prerogativ ne dovodi u pitanje. Revizijom se ne obuhvaćaju ni pitanja
nacionalnog socijalnog ili radnog, poreznog ili ugovornog zakonodavstva.
Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti kako je
utvrđeno u članku 5. stavku 4. Ugovora o Europskoj uniji (UEU).
Odabranim opcijama politike želi se uspostaviti ravnoteža između javnog
interesa i zaštite članova i korisnika te troškova institucija,
pokrovitelja i nadzornih tijela. Opcije su brižno razmatrane te izrađene u
obliku minimalnih standarda i prilagođene uzimajući u obzir
različite poslovne modele. Zato će se općenito prijedlogom
poticati pružanje strukovnih mirovina.
3.3.        Upućivanja na druge
direktive
Ovaj prijedlog predstavlja preinaku i odnosi se na direktive
2003/41/EZ, 2009/138/EZ, 2010/78/EU[20],
2011/61/EU i 2013/14/EU[21].
Ovom će se Direktivom staviti izvan snage Direktiva 2003/41/EZ.
3.4.        Detaljno objašnjenje
prijedloga
Budući da je ovo preinaka Direktive 2003/41/EZ, detaljno
objašnjenje u nastavku dano je samo za nove odredbe ili odredbe koje treba
izmijeniti.
Glava I. – OPĆE ODREDBE
U članak 6. uključuju se nove i/ili objašnjene
definicije „pokroviteljskog poduzeća”, „matične države članice”,
„države članice domaćina”, institucije „prenositeljice” i institucije
„primateljice”, „uređenog tržišta”, „multilateralne trgovinske platforme”,
„organizirane trgovinske platforme”, „trajnog medija” i „ključnih
poslovnih procesa”.
Iz članka 9. u vezi s člankom 10. izbačen
je popis uvjeta odvojenog poslovanja, ali se državama članicama daje
nadležnost da se pobrinu da svaka institucija bude upisana u registar ili da
ima odobrenje za rad te da utvrde odgovarajuća pravila za mirovinski
program.
Članak 12. mijenja se na tri načina.
Prvo, utvrđuje se da institucija obavlja prekograničnu djelatnost ako
upravlja mirovinskim programom koji podliježe socijalnom i radnom pravu druge
države članice, uključujući u slučajevima kada su
institucija i pokroviteljsko poduzeće u istoj državi članici[22]. Drugo, u stavku 4.
zahtijeva se obrazložena odluka nadležnog tijela matične države
članice ako to tijelo zabrani obavljanje prekogranične djelatnosti.
Osim toga, ako nadležno tijelo matične države članice ne obavijesti
nadležno tijelo države članice domaćina, ono obrazlaže svoje
odbijanje. Treće, država članica domaćin ne može više
institucijama koje obavljaju prekograničnu djelatnost uvoditi dodatne
zahtjeve za informacije. To je stoga što se prijedlogom uvodi standardizirano
izvješće o mirovinskim primanjima (vidi članke 40. do 54.).
U članku 13. utvrđuju se nova pravila
prekograničnog prijenosa mirovinskih programa koji prethodno mora odobriti
nadležno tijelo matične države članice institucije primateljice. Osim
ako je nacionalnim socijalnim i radnim pravom o organizaciji mirovinskim
sustava utvrđeno drugačije, prijenos i uvjeti prijenosa podliježu
prethodnom odobrenju predmetnih članova i korisnika ili, ako je
primjenjivo, njihovih predstavnika. U članak 13. uključena su
i pravila o razmjeni informacija o primjenjivom socijalnom i radnom pravu u
skladu s kojim se mirovinskim programom mora upravljati. Ako nakon prijenosa
institucija primateljica obavlja prekograničnu djelatnost, primjenjuje se članak
12. stavci 8. i 9. Institucija će mirovinskim programom
upravljati u skladu sa socijalnim i radnim pravom države članice
domaćina[23]
i time se neće mijenjati razina zaštite članova i korisnika na koje
se odnosi prijenos.
Glava II. – KOLIČINSKI ZAHTJEVI
Članak 20. o pravilima ulaganja mijenja
se na tri načina. Prvo, država članica domaćin ne može više
institucijama koje obavljaju prekograničnu djelatnost uvoditi dodatna
pravila ulaganja. Time se olakšava organizacija upravljanja ulaganjima, osobito
za programe s definiranim doprinosima. Time se ne ugrožava zaštita članova
i korisnika jer je popraćeno poboljšanim upravljanjem i pravilima nadzora.
Drugo, izmijenjen je članak 20. stavak 6. točka (a) kako bi se u
obzir uzela terminologija iz Uredbe (EU) br. .../... [MiFIR]. Treće,
nejasan izraz „tržište rizičnog kapitala” (članak 20. stavak 6.
točka (c)) zamjenjuje se izrazom koji bolje odgovara izvornom
značenju te odredbe, da države članice ne mogu ograničiti
institucije da ulažu u dugoročne instrumente kojima se ne trguje na
uređenim tržištima. Osim toga pravilima ulaganja ne bi se smjelo
ograničiti ulaganje u neuvrštenu imovinu kojom se financiraju
infrastrukturni projekti s niskim udjelom ugljika otporni na klimatske
promjene.
Ne predlaže se daljnje usklađivanje pravila povezanih sa stanjem
financijske solventnosti institucije.
Glava III. – UVJETI KOJIMA SE UREĐUJU DJELATNOSTI
Kad je riječ o malim institucija za strukovno mirovinsko
osiguranje, u prijedlogu se zadržava mogućnost da države članice
isključe institucije koje upravljaju programima koji ukupno imaju manje od
100 članova. Za ostale institucije za strukovno mirovinsko osiguranje
posebnim mjerama, poput ključnih poslovnih procesa i ocjene rizika,
osigurava se razmjernost zahtjeva upravljanja.
POGLAVLJE 1. – Sustav upravljanja
Uz iznimku članaka 31. i 32. (bivši članci 10. i
12.), ova glava Direktive jest nova i u njoj se za institucije za strukovno
mirovinsko osiguranje utvrđuju novi detaljni zahtjevi u pogledu
upravljanja.
U članku 21. utvrđuje se da je upravno,
upravljačko ili nadzorno tijelo institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje nadležno pratiti poštuju li institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje zakone i druge propise donesene u skladu s ovom Direktivom. Pravila
o upravljanju institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje ne dovode u
pitanje ulogu socijalnih partnera u tom upravljanju.
U članku 22. utvrđuje se da institucije moraju uspostaviti
učinkovit sustav upravljanja kojim se osigurava upravljanje djelatnostima
pažnjom dobrog stručnjaka. Taj sustav razmjeran je vrsti, području
primjene i složenosti djelatnosti institucija za strukovno mirovinsko
osiguranje kako zahtjevi u pogledu upravljanja ne bi predstavljali preveliko
opterećenje za primjerice male institucije.
U članku 23. od institucija za strukovno mirovinsko
osiguranje zahtijeva se da se pobrinu da sve osobe koje učinkovito
upravljaju institucijom za strukovno mirovinsko osiguranje ili obavljaju
ključne poslovne procese imaju stručne kvalifikacije, znanje i
iskustvo primjerene da omoguće upravljanje institucijom za strukovno
mirovinsko osiguranje pažnjom dobrog gospodara ili primjereno obavljanje
ključnih poslovnih procesa (iskustvo) te da imaju dobar ugled i
integritet (poslovni ugled).
U članku 24. utvrđuje se da institucije moraju imati
razumnu politiku nagrađivanja i da je ta politika javno objavljena. U ovom
članku predlaže se davanje ovlasti Komisiji da donese delegirani akt.
U članku 25. utvrđuju se glavna načela o
ključnim poslovnim procesima. Institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje mogu jednoj osobi ili organizacijskoj jedinici dopustiti obavljanje
više od jednog ključnog poslovnog procesa, ali se poslovni proces upravljanja
rizicima nikad ne dodjeljuje istoj osobi ili organizacijskoj jedinici koja
obavlja poslovni proces unutarnje revizije.
U članku 26. navodi se da institucije za strukovno
mirovinsko osiguranje moraju uspostaviti učinkovit sustav upravljanja
rizicima potreban za redovito utvrđivanje, praćenje, upravljanje i
izvješćivanje u pogledu svih rizika uključujući rizike povezane
s izdvojenim poslovnim procesima ili naknadnim ponovno izdvojenim poslovnim
procesima, kojima su izložene ili bi mogle biti izložene, te međusobnoj
ovisnosti tih rizika. Upravljanje rizicima moralo bi biti razmjerno
veličini, unutarnjem ustroju te vrsti, području primjene i složenosti
djelatnosti institucije.
U članku 27. predviđa se učinkovit poslovni
proces unutarnje revizije u okviru koje se ocjenjuje primjerenost i
učinkovitost sustava unutarnje kontrole i ostalih elemenata sustava
upravljanja, uključujući (lančane) izdvojene poslovne procese.
Poslovni proces unutarnje revizije treba obavljati barem jedna neovisna osoba,
unutar institucije ili izvan nje.
U članku 28. zahtijeva se učinkovit aktuarski poslovni
proces u cilju usklađivanja i nadzora izračuna tehničkih
pričuva te procjene primjerenosti metodologija i temeljnih modela ako
članovi i korisnici ne snose sav rizik.
U članku 29. utvrđuje se da institucije moraju
provoditi procjenu rizika za mirovine redovito i bez odgađanja nakon svake
znatne promjene profila rizičnosti institucije. U procjeni se mora
prikazati usklađenost niza elemenata s nacionalnim zahtjevima. Procjena bi
trebala uključivati nove ili buduće rizike povezane s klimatskim
promjenama, iskorištavanjem resursa i okolišem. Procjena rizika za mirovine
morala bi biti razmjerna veličini, unutarnjem ustroju te vrsti,
području primjene i složenosti djelatnosti institucije.
U članku 30. predlaže se dodjela ovlasti Komisiji da donese
delegirani akt u pogledu procjene rizika za mirovine.
POGLAVLJE 2. – Izdvajanje poslovnih procesa
i upravljanje ulaganjima
U članku 33. utvrđuju se
pravila sklapanja ugovora s trećim stranama (izdvajanje poslovnih
procesa), uključujući ponovno izdvojene djelatnosti.
POGLAVLJE 3. – Depozitar
U člancima 35. do 37. utvrđuje se da
institucije za strukovno mirovinsko osiguranje moraju imenovati jednog
depozitara za dužnosti čuvanja imovine i nadzora dužnosti ako njihovi
članovi i korisnici u cijelosti snose rizik ulaganja.
Glava IV. – INFORMACIJE KOJE SE DOSTAVLJAJU
BUDUĆIM ČLANOVIMA, ČLANOVIMA I KORISNICIMA
POGLAVLJE 1. — Opće odredbe
U ovom poglavlju utvrđuju se pojedinosti o informacijama koje se
moraju davati članovima, budućim članovima i, nakon
umirovljenja, korisnicima te se ono nadovezuje na članak 11.
U članku 38. utvrđuje se opće načelo za objavu
informacija.
U članku 39. utvrđuje se vrsta informacija koje se
moraju slati članovima (i korisnicima), poput prava i obveza strana,
rizika i ulagačkih opcija te jesu li one standardne ili nisu. Uvjeti
određenog mirovinskog programa moraju se objaviti na internetskim
stranicama predmetne institucije.
U članku 40. institucije za strukovno mirovinsko osiguranje
obvezuju se na dostavljanje, svakih dvanaest mjeseci, izvješća o
mirovinskim primanjima (PBS) za pojedince na najjasniji mogući način
te kao temelj za davanje informacija mogućim službama za praćenje
mirovina kako je opisano u Bijeloj knjizi o mirovinama[24]. Ako države
članice pojedincima već daju temeljite informacije o najmanje jednom
mirovinskom stupu, one će i dalje biti fleksibilne u oblikovanju svojih
mirovinskih informacijskih sustava ako poštuju zahtjeve ovog prijedloga.
POGLAVLJE 2. – Izvješće o mirovinskim
primanjima
U člancima 40. do 44. utvrđuju se opće odredbe
povezane s izvješćem o mirovinskim primanjima, koje je namijenjeno
aktivnim članovima mirovinskog programa. Zamisao izvješća o
mirovinskim primanjima temelji se na savjetu EIOPA-e Europskoj komisiji o
reviziji Direktive o institucija za strukovno mirovinsko osiguranje, na
najboljoj praksi u nekoliko država članica i međunarodnom radu koji
je razvio OECD[25].
Izvješćem o mirovinskim primanjima jamči se usporedivost informacija
koje su u ostalim financijskim sektorima obvezne u skladu sa zakonom, poput
ključnog ulagačkog dokumenta za otvorene investicijske fondove
(UCITS) uzimajući u obzir posebnosti sektora strukovnih mirovina. Osim
toga je i pored izvješća o mirovinskim primanjima državama članicama
ostavljeno dovoljno prostora za uvođenje konkretnijih zahtjeva i
integriranih sustava koji omogućavaju usporedbu različitih stupova
mirovinskog sustava.
Standardizacijom izvješća o mirovinskim primanjima trebala bi se
omogućiti automatizacija redovitog sastavljanja tog izvješća i
njegova mogućeg izdvajanja uz zadržavanje niskih troškova osobito za male
institucije.
U člancima 46. do 53. utvrđuju se dijelovi
izvješća o mirovinskim primanjima koji se čitaju uz članak 45.
Dijelovi izvješća jesu sljedeći:
·
osobne informacije o članu;
·
naznaka institucije;
·
jamstva;
·
saldo, doprinosi i troškovi;
·
projekcije mirovina;
·
ulagački profil;
·
povijesni prinosi; i
·
dodatne informacije.
U članku 54. predlaže se dodjela ovlasti Komisiji da donese
delegirani akt u pogledu PBS-a.
POGLAVLJE 3. – Ostale informacije i
dokumenti koji se dostavljaju
Ovo poglavlje odnosi se na informacije koje institucije za strukovno
mirovinsko osiguranje moraju dostaviti članovima i korisnicima tijekom
raznih mirovinskih faza, poput faze prije učlanjenja, faze neposredno
prije umirovljenja i faze isplate.
U članku 55. utvrđuju se posebna pravila za
institucije za strukovno mirovinsko osiguranje o dostavljanju informacija
budućim članovima prije učlanjenja u mirovinske programe tih
institucija.
U članku 56. utvrđuje se vrsta informacija koje se
moraju slati članovima prije umirovljenja. Te informacije morale bi se
slati uz izvješće o mirovinskim primanjima, bez obzira je li to prethodno
utvrđeno.
U članku 57. detaljno se navode koje se informacije moraju
dostavljati korisnicima tijekom faze isplate. Te informacije za korisnike
morale bi zamijeniti izvješće o mirovinskim primanjima.
U članku 58. utvrđuju se informacije koje se moraju
dostaviti na zahtjev članova i korisnika.
Glava V. – BONITETNI NADZOR
POGLAVLJE 1. – Opća pravila o
bonitetnom nadzoru
U članku 59. zaštita članova i korisnika programa
utvrđuje se kao glavni cilj bonitetnog nadzora.
U članku 60. daje se definicija područjâ koja se u
kontekstu ove Direktive moraju smatrati dijelom bonitetnog nadzora. Ovim
člankom za institucije za strukovno mirovinsko osiguranje otklanja se
pravna neizvjesnost koju uzrokuju razlike područja primjene odredaba
država članica o nadzoru.
U članku 61. utvrđuju se opća načela
bonitetnog nadzora. U njemu se primjerice utvrđuje da nadležno tijelo
matične države članice ima isključivu nadležnost za bonitetni
nadzor nad svim institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje s odobrenjem
za rad ili koje se upisane u registar pod njezinom jurisdikcijom.  U članku
se utvrđuje i načelo da se nadzor nad institucijama za strukovno
mirovinsko osiguranje mora temeljiti na perspektivnom pristupu i pristupu koji
se temelji na riziku, koji mora biti i pravovremen i razmjeran.
U članku 63. uvodi se postupak nadzornog pregleda kojim se
žele izdvojiti institucije za strukovno mirovinsko osiguranje s financijskim,
organizacijskim ili ostalim obilježjima koja bi mogli izazvati visok profil
rizičnosti.
Člankom 64. osigurava se da se svi novi
zahtjevi koji se uvode ovim prijedlogom odražavaju na ovlastima danima
nadležnim tijelima u pogledu dostavljanja informacija.
U članku 65. utvrđuje se da nadležna tijela moraju
svoje dužnosti obavljati na transparentan i odgovoran način.
POGLAVLJE 2. – Poslovna tajna i razmjena
informacija
U člancima 66. do 71. uvode se i utvrđuju uvjeti
razmjene informacija među nadležnim tijelima i tijelima koje mogu
pomoći u jačanju stabilnosti financijskog sustava.
Glava VI. — ZAVRŠNE ODREDBE
U člancima 73. do 81. utvrđuju se obveze suradnje i
izvješćivanja te uvjeti obrade osobnih podataka. To uključuje ocjenu
i reviziju ove Direktive, izmjenu Direktive Solventnost II (2009/138/EZ), rok
za provedbu Direktive, stavljanje izvan snage i adresate.
4.           Posljedice za proračun
Posebne posljedice za proračun procjenjuju se u zakonodavnom
financijskom izvještaju i povezane su sa zadaćama koje su dane EIOPA-i.
ê 2003/41/EZ
2014/0091 (COD)
Prijedlog
DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I
VIJEĆA
o djelatnostima i nadzoru institucija za
strukovno mirovinsko osiguranje
(preinaka)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI
PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednicefunkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 53.47. stavak 2., članak 6255. i
članak 11495. stavak
1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske kKomisije,
ò novo
nakon
prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
ê 2003/41/EZ
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga
gospodarskog i socijalnog odbora,
ò novo
nakon savjetovanja s
europskim nadzornikom za zaštitu podataka,
ê 2003/41/EZ
u skladu s redovnim
zakonodavnim postupkom, predviđenim u članku 251.
Ugovora,
budući da:
ò novo
(1)       Direktiva
2003/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[26] nekoliko je puta znatno izmijenjena[27].
Budući da su potrebne daljnje izmjene, potrebno ju je preinačiti radi
jasnoće.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 1.
Pravo unutarnje tržište za financijske usluge presudno je za
gospodarski rast i otvaranje novih radnih mjesta u Zajednici.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 2. (prilagođeno)
ð novo
(2)       Postignuti su značajni uspjesi u osnivanju tog uUnutarnjeg tržištea koji financijskim institucijama ð moralo bi ï institucijama omogućitiavaju
poslovanje u drugim državama članicama te osigurativaju visoku razinu zaštite ð članova i korisnika programa
strukovnog mirovinskog osiguranja ï korisnika financijskih
usluga.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 3. (prilagođeno)
Priopćenjem
Komisije „Primjena okvira za financijska tržišta: plan djelovanja”
utvrđuje se niz neophodnih postupaka za stvaranje unutarnjeg tržišta za
financijske usluge, a Europsko vijeće je na svom sastanku u Lisabonu 23. i
24. ožujka 2000. zatražilo provedbu tog plana djelovanja do 2005.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 4. (prilagođeno)
Plan djelovanja za
financijske usluge kao žurni prioritet ističe potrebu sastavljanja
direktive o bonitetnom nadzoru institucija za strukovno mirovinsko osiguranje,
budući da su te institucije značajne financijske institucije koje
imaju ključnu ulogu u osiguravanju cjelovitosti, učinkovitosti i
likvidnosti financijskih tržišta, ali ne podliježu niti jednom koherentnom
zakonodavnom okviru Zajednice koji bi im omogućio da u potpunosti
iskoriste prednosti unutarnjeg tržišta.
ò novo
(3)       Direktiva
2003/41/EZ predstavljala je prvi zakonodavni korak na putu prema unutarnjem
tržištu za strukovno mirovinsko osiguranje, organiziranom na europskoj razini.
Istinsko unutarnje tržište za strukovno mirovinsko osiguranje i dalje je
presudno za gospodarski rast i otvaranje radnih mjesta u Europskoj uniji te za
suočavanje s izazovom starenja europskog društva. Ta Direktiva iz 2003.
nije bilo dovoljno izmijenjena da sustavom upravljanja temeljenim na riziku
obuhvati i institucije za strukovno mirovinsko osiguranje.
ê 2003/41/EZ 5
(prilagođeno)
ð novo
(4)       ð Potrebno je poduzeti mjere za daljnji
razvoj dopunske privatne mirovinske štednje poput strukovnih mirovina. To je
važno jer su sustavi za socijalno osiguranje pod sve veći pritiskom, što
znači da će građani u budućnosti strukovno mirovinsko osiguranje
u sve većoj mjeri smatrati pouzdanom dopunom. ï Budući da su sustavi
socijalne sigurnost pod sve većim pritiskom, strukovno mirovinsko
osiguranje u budućnosti će se u sve većoj mjeri smatrati
pouzdanom dopunom. Stoga bi sStrukovno mirovinsko osiguranje trebalo bi
razvijati bez dovođenja u pitanje važnosti mirovinskih sustava socijalne
sigurnosti kao sigurne, trajne i učinkovite socijalne zaštite koji bi trebmorali
jamčiti pristojan životni standard u starijoj životnoj dobi te bi stoga i trebmorali
predstavljati središnju ročku učvršćivanja europskog socijalnog
modela.
ò novo
(5)       Ovom
Direktivom poštuju se temeljna prava i načela priznata u Povelji Europske
unije o temeljnim pravima, osobito pravo na zaštitu osobnih podataka, pravo
obavljanja poslovne djelatnosti i pravo na visoku razinu zaštite
potrošača, posebno osiguravanjem visoke razine transparentnosti
mirovinskog osiguranja te omogućivanjem informiranog osobnog financijskog
i mirovinskog planiranja te prekograničnog poslovanja institucija za strukovno
mirovinsko osiguranje i poduzeća. Ova Direktiva mora se primjenjivati u
skladu s tim pravima i načelima.
(6)       Unatoč
stupanju na snagu Direktive 2003/41/EZ i dalje postoje važne bonitetne prepreke
zbog kojih za institucije poskupljuje prekogranično upravljanje
mirovinskim programima. Osim toga potrebno je povećati postojeću
najmanju razinu zaštite članova i korisnika. To je važno i zbog toga što
se znatno povećao broj Europljana koji se oslanjaju na programe kojima se
rizik dugovječnosti i tržišni rizik za instituciju ili poduzeće koje
nudi strukovne programe („pokroviteljsko poduzeće”) prebacuje na
pojedinca. Osim toga potrebno je povećati postojeću najmanju razinu
informiranja članova i korisnika. Takav razvoj događanja opravdava
izmjenu Direktive.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 7.
(7)       Namjera je pravila nadzora
utvrđenih ovom Direktivom osigurati visok stupanj sigurnosti budućim
umirovljenicima uvođenjem strogih nadzornih standarda te omogućiti
učinkovito upravljanje programima strukovnog mirovinskog osiguranja.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 8.
(8)       Institucije koje su potpuno
odvojene od pokroviteljskog poduzeća i koje posluju na temelju
kapitalizacije s jedinim ciljem osiguravanja mirovina trebale bi imati slobodu
pružanja usluga i slobodu ulaganja te podlijegati samo usklađenim
pravilima nadzora, bez obzira na to smatraju li se te institucije pravnim
osobama ili ne.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 9.
(9)       Države članice morale bi u skladu s načelom
supsidijarnosti trebale zadržati punu nadležnostodgovornost za organizaciju svojih mirovinskih sustava kao i za odluke o ulozi
svakog od triju „stupova” mirovinskog sustava u pojedinim državama
članicama. One bi također, što se tiče drugog stupa, trebale
zadržati punu nadležnostodgovornost za ulogu i funkcije različitih institucija strukovnog mirovinskog
osiguranja, kao što su mirovinski fondovi za cjelokupnu gospodarsku granu,
korporativni mirovinski fondovi i društva za osiguranje koja se bave poslovima
životnog osiguranja. Ova Direktiva ne namjerava dovesti u pitanje ovaj
prerogativ.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 10.
(10)     Nacionalna pravila o
sudjelovanju samozaposlenih osoba u institucijama za strukovno mirovinsko
osiguranje razlikuju se. U nekim državama članicama institucije za
strukovno mirovinsko osiguranje mogu poslovati na temelju sporazuma s
gospodarskom granom ili granskim udrugama čiji članovi djeluju u
svojstvu samozaposlenih osoba ili izravno sa samozaposlenim ili zaposlenim
osobama. U nekim državama članicama samozaposlena osoba također može postati članom institucije i
akokada samozaposlena osoba ima ulogu poslodavca ili pruža svoje
profesionalne usluge nekom poduzeću. U nekim državama članicama
samozaposlene osobe ne mogu se pridružiti instituciji za strukovno mirovinsko
osiguranje, osim ako nisu
ispunjeni određeni uvjeti, uključujući uvjeteone utvrđene socijalnim i radnim
pravom.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 11.
(11)     Ova se
Direktiva ne primjenjuje se na
institucije koje upravljaju programima socijalnog osiguranja, koje su već
usklađene na razini ZajedniceUnije.
Unatoč tomeu, treba
uzeti u obzir specifičnosti institucija koje u jednoj državi članici
istodobno upravljaju programima socijalne sigurnosti i programima strukovnog
mirovinskog osiguranja.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 12.
(12)     Ova Direktiva općenito ne
obuhvaća financijske institucije koje se
već koriste pogodnostima
zakonodavnog okvira ZajedniceUnije.
Međutim, budući da i ovte institucije u nekim slučajevima mogu nuditi usluge strukovnog
mirovinskog osiguranja, važno je osigurati da ova Direktiva ne prouzroči
narušavanje tržišnog natjecanja. Takva bi se narušavanja mogla izbjeći
primjenom pravila nadzora ove Direktive na poslove strukovnog mirovinskog osiguranja
koje obavljaju društva za osiguranje koja se bave poslovima životnog
osiguranja. Komisija bi također
trebalamorala i pažljivo pratiti situaciju na tržištu strukovnog mirovinskog
osiguranja te procijeniti mogućnost proširenja neobvezne primjene ove
Direktive na druge financijske institucije uređene propisima.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 13.
(13)     Budući da je cilj
primanja kojae
isplaćuju institucije za strukovno mirovinsko osiguranje osigurati
financijsku sigurnost u mirovini, ona bi općenito trebala biti dostatna za
isplatu doživotnih mirovina. Također bi tTrebalo bi
omogućiti i isplate tijekomkroz
određenog razdobljae ili jednokratnu isplatu cjelovitog
iznosa.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 14.
(14)     Važno je osigurati da starije
osobe i osobe s invaliditetom nisu izložene riziku siromaštva te im
omogućiti uživanje dostojnog životnog standarda. Primjereno pokriće
biometrijskih rizika u okviru programa strukovnog mirovinskog osiguranja važan
je aspekt borbe protiv siromaštva i nesigurnosti starijih ljudi. Prilikom
uspostavljanjua
mirovinskih programa, poslodavci i zaposlenici ili njihovi predstavnici morali bitrebaju
razmotriti mogućnost mirovinskog programa koji uključuje pokriće
rizika dugovječnosti i rizika profesionalne nesposobnosti za rad kao i
skrbi za preživjele uzdržavane osobe.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 15.
(15)     Dajući državama
članicama mogućnost da isključe iz područja primjene
nacionalnog zakonodavstva isključe
institucije koje upravljaju programima s ukupnim brojem članova manjim od
100, može se olakšati nadzor u nekim državama članicama, bez ugrožavanja
pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta na tom području. Ipak, time se
ne smije ugroziti pravo takvih institucija da za upravljanje svojim
investicijskim portfeljem i za skrbništvo nad svojom imovinom imenuju
upravitelje portfeljem i skrbnike sa sjedištem u drugoj državi članici
koji su za tu djelatnost dobili valjano odobrenje za rad.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 16.
(16)     Direktivoma nenisu obuhvaćenea
institucije kao što je „Unterstützungskassen” u Njemačkoj, gdje
članovi nemaju zakonska prava na primanja određenog iznosa i gdje su
njihovi interesi zaštićeni obveznim zakonskim osiguranjem u slučaju
insolventnosti.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 17.
(17)     S ciljemU cilju
zaštite članova i korisnika, institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje trebajumorale biograničiti svoje djelatnosti ograničiti
na djelatnosti navedene u ovoj Direktivi i one koje iz njih proizlaze.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 18.
(18)     U slučaju stečaja
pokroviteljskog poduzeća, član se suočava s rizikom gubitka
posla i stečenih mirovinskih prava. Zbog te činjenice potrebno je
osigurati jasnu odvojenost takvog poduzeća od institucije i utvrditi minimalne
nadzorne standarde za zaštitu članova.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 19.
(19)     Postoje znatne razlike u
poslovanju i nadzoru institucija za strukovno mirovinsko osiguranje u državama
članicama. U nekim se državama članicama nadzor se
ne provodi samo nad predmetnomdotičnom institucijom, već se može provoditi i nad subjektima ili
društvima koji su dobili odobrenje za upravljanje tim institucijama. Države
članice morale bi takvu
specifičnost trebale uzeti u obzir, pod uvjetom da se svi zahtjevi utvrđeni ovom
Direktivom učinkovito ispunjavaju. Države članice morale bi također trebale omogućiti društvima za osiguranje i drugim financijskim subjektima omogućiti i upravljanje institucijama za
strukovno mirovinsko osiguranje.
ê 2003/41/EZ uvodna
izjava 20.
(20)     Institucije za strukovno
mirovinsko osiguranje pružaju financijske usluge i snose veliku odgovornost za
isplate strukovnih mirovina te bi stoga moraletrebale
ispuniti određene minimalne nadzorne standarde s obzirom na njihove
djelatnosti i uvjete poslovanja.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 21.
(21)     Veliki broj institucija u određenim državama
članicama znači da je potrebno pragmatično rješenje glede
prethodnog odobrenja za rad institucija. No, ako neka
institucija želi upravljati programom u drugoj državi članici, morala bitreba
zahtijevati prethodno odobrenje za rad nadležnog tijela matične države
članice.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 36. (prilagođeno)
ð novo
(22)     Ne dovodeći u pitanje
nacionalno socijalno i radno zakonodavstvo glede organizacije mirovinskih
sustava, uključujući obvezno članstvo i rezultate pregovora o
sklapanju kolektivnih ugovora, institucije bi morale imati mogućnost
pružanja usluga u drugim državama članicama ð po primitku odobrenja za rad od
nadležnog tijela matične države članice institucije ï. Institucijama Ttreba im
dozvoliti prihvaćanje pokroviteljstva od strane poduzeća iz ð bilo koje ï drugih državae
članicae te upravljanje
mirovinskim programima s članovima iz više od jedne države članice.
To bi moglo dovesti do znatne ekonomije razmjera za te institucije, poboljšanja
konkurentnosti industrije ZajedniceUnije i lakše pokretljivosti radne snage. To zahtijeva obostrano priznavanje
nadzornih standarda. Pravilno provođenje tih nadzornih standarda trebaju
nadzirati nadležna tijela matične države članice, ako se
drukčije ne predvidi.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 37.
ð novo
(23)     Kada institucija iz jedne
države članice ugovori upravljanje programom strukovnog mirovinskog
osiguranja u drugoj državi članici, ona mora, prilikom
ostvarivanjua tog
prava, u potpunosti poštovati odredbe socijalnog i radnog prava kojie suje na snazi u državi članici domaćinu u mjeri u kojoj jesu mjerodavnoe za
strukovno mirovinsko osiguranje, na primjer određivanje i isplata mirovina
i uvjeti prijenosa mirovinskih prava. ð Potrebno je objasniti područje
primjene pravila nadzora kako bi se omogućila pravna sigurnost
prekograničnih djelatnosti institucija. ï
ò novo
(24)     Institucijama
bi se morao omogućiti prijenos mirovinskih programa na druge institucije
preko granica diljem Unije kako bi se pojednostavnila organizacija strukovnog
mirovinskog osiguranja na razini Unije samo uz uvjet dobivanja odobrenja za rad
od nadležnog tijela matične države članice institucije na koju se
mirovinski program prenosi („institucija primateljica”). Osim ako je
drugačije utvrđeno socijalnim i radnim pravom o mirovinskim
sustavima, prijenos i uvjeti prijenosa morali bi podlijegati prethodnom
odobrenju predmetnih članova i korisnika ili, ako je primjenjivo, njihovih
predstavnika.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 26.
(25)     Izračun tehničkih
pričuva u skladu s načelom razboritosti je
temeljni je uvjet kako bi se osiguralo
ispunjavanje obveze isplate mirovina. Tehničke pričuve trebaloe bi se
izračunati na temelju priznatih aktuarskih metoda te bi ih morale ovjeriti od strane
stručneih osobea. Najviše kamatne stope trebaloe bi biti odabranebirati u
skladu s načelom razboritosti i mjerodavnim nacionalnim pravilima.
Minimalni iznos tehničkih pričuva mortrebao bi
biti dostatan za nastavak isplata primanja koja se već isplaćuju
korisnicima te također odražavati obveze koje proizlaze iz stečenih
mirovinskih prava članova.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 27.
(26)     Rizici koje pokrivaju
institucije znatno se razlikuju od jedne do druge države članice.
Matične države članice stoga bi mortrebale
imati mogućnost zahtijevati da izračun tehničkih pričuva
podliježe dodatnim i detaljnijim pravilima od onih predviđenih ovom
Direktivom.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 28.
(27)     Dostatna i primjerena imovina
za pokriće tehničkih pričuva štiti interese članova i
korisnika mirovinskog programa u slučaju insolventnosti pokroviteljskog
poduzeća. Posebno u slučaju prekogranične djelatnosti, obostrano
priznavanje nadzornih načela koja se primjenjuju u državama članicama
zahtijeva da je u svakom trenutku osigurano potpuno pokriće tehničkih
pričuva.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 29.
(28)     U slučaju da institucija
ne posluje na prekograničnoj osnovi, države članice bi trebmorale bi imati mogućnost dopustzvoliti nepotpuno pokriće pod uvjetom
da je utvrđen primjeren plan za ponovnu uspostavu potpunog pokrića,
ne dovodeći u pitanje zahtjeve Direktive Vijeća 80/987/EEZ od
20. listopada 1980. o usklađivanju zakona država članica o
zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihova poslodavca[28].
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 30.
(29)     U brojnim slučajevima
postoji mogućnost da pokroviteljsko poduzeće, a ne sama institucija,
pokriva biometrijski rizik ili jamči određena primanja ili uspješnost
ulaganja. Unatoč tomue u nekim
slučajevima sama institucija osigurava takvo pokriće ili pruža
jamstva, dok se obveze pokrovitelja općenito svode na plaćanje
potrebnih doprinosa. U takvim okolnostima proizvodi koje institucije nude
slični su onima koje nude društva za osiguranje koja se bave poslovima
životnog osiguranja, tako da bi i institucije trebale raspolagati, u najmanju
ruku, istim dodatnim kapitalom kao i društva za osiguranje koja se bave
poslovima životnog osiguranja.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 31.
(30)     Institucije su vrlo dugoročni
ulagatelji. Otkup imovine kojue drže tove institucije općenito ne smije
imati drugu svrhu osim isplate mirovina. Institucije bi, s ciljemu cilju
primjerene zaštite prava članova i korisnika, mortrebale imati mogućnost odabira takve
raspodjele imovine koja precizno odgovara vrsti i trajanju njihovih obveza.
Zbog tih aspekata potreban je učinkovit nadzor i pristup pravilima
ulaganja koji institucijama dopuštaju dovoljnu fleksibilnost u odlučivanju
o najsigurnijoj i najučinkovitijoj politici ulaganja te ih obvezuju na
poslovanje u skladu s načelom razboritosti. Usklađivanje s
načelom razboritosti stoga zahtijeva politiku ulaganja primjerenu
strukturi članstva pojedine institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 6. (prilagođeno)
(31)     Ova Direktiva stoga predstavlja prvi korak na putu prema unutarnjem
tržištu za strukovno mirovinsko osiguranje, organiziranom na europskoj razini. Utvrđivanjem načela razboritosti kao temeljnog načela
kapitalnih ulaganja te omogućavanjem prekograničnog poslovanja
institucijama, potiče se preusmjeravanje štednje u sektor strukovnog
mirovinskog osiguranja, što pridonosi gospodarskom i socijalnom napretku.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 32. (prilagođeno)
(32)     Nadzorne metode i prakse
razlikuju se među državama članicama. Stoga bi države članice trebajumorale same
odlučiti o preciznim pravilima ulaganja koja žele primjenjivati na
institucije na vlastitom državnom području. Ta pravila ipak ne smiju Ö bi smjela Õ ograničiti
slobodu kretanja kapitala, osim ako Ö je Õ to nije opravdano
načelom razboritosti.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 33. (prilagođeno)
ð novo
(33)     Kao vrlo dugoročni
ulagatelji uz niske rizike likvidnosti, institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje mogu u razumnoj mjeri ulagati u nelikvidnu imovinu kao što su
dionice te u ð instrumente s dugoročnim
ekonomskim profilom kojima se ne trguje na uređenim tržištima, multilateralne
trgovinske platforme ili organizirane trgovinske platforme ï tržišta rizičnog
kapitala. Također se mogu koristiti prednostima međunarodne diversifikacije. Ulaganja
u dionice, tržišta rizičnog
kapitala i valute Ö u valutama
različitima Õ od valute njihovih
obveza ð i u instrumente s dugoročnim
ekonomskim profilom kojima se ne trguje na uređenim tržištima,
multilateralne trgovinske platforme ili organizirane trgovinske platforme ï stoga se ne bi trebala ograničavati, osim zbog načela
razboritosti
ò novo
(34)     Tumačenje
instrumenata s dugoročnim ekonomskim profilom jest široko. Ti su
instrumenti neprenosivi vrijednosni papiri te stoga nemaju pristup likvidnosti
sekundarnih tržišta. Često zahtijevaju obvezu na određeno vrijeme,
što ograničava njihovo stavljanje na tržište. Ti instrumenti morali bi
podrazumijevati učešća, dužničke instrumente neuvrštenih
poduzeća i dobivene zajmove. Neuvrštena poduzeća uključuju
infrastrukturne projekte, neuvrštena društva koja ulažu u rast, nekretnine ili
drugu imovinu koja bi mogla biti prihvatljiva za dugoročna ulaganja.
Infrastukturni projekti s niskim udjelom ugljika i otporni na klimatske
promjene često su neuvrštena imovina koja se oslanja na dugoročne
kredite za financiranje projekta.
 2003/41/EZ
uvodna izjava 34. (prilagođeno)
U slučaju da
institucija posluje na prekograničnoj osnovi, nadležna tijela države
članice domaćina mogu od nje zatražiti da se pridržava ograničenja
ulaganja u dionice i sličnu imovinu koja nije uvrštena za trgovanje na
uređenom tržištu, u dionice i ostale instrumente čiji je izdavatelj
isto društvo ili u imovinu denominiranu u nepodudarnim valutama, pod uvjetom da
se takva pravila također primjenjuju na institucije u državi članici
domaćinu.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 35. (prilagođeno)
Ograničenja
slobodnog izbora odobrenih upravitelja imovinom i skrbnika, koje biraju
institucije, sužavaju konkurenciju na unutarnjem tržištu te ih stoga treba
ukinuti.
ò novo
(35)     Institucijama
treba omogućiti ulaganje u drugim državama članicama u skladu s
pravilima njihove matične države članice kako bi se smanjio trošak
prekogranične djelatnosti. Stoga se državi članici domaćinu ne smije
dopustiti uvođenje dodatnih zahtjeva ulaganja za institucije iz drugih
država članica.
(36)     Neki
rizici ne mogu se smanjiti količinskim zahtjevima tehničkih
pričuva i zahtjevima financiranja, već se oni pravilno mogu otkloniti
zahtjevima upravljanja. Stoga je za odgovarajuće upravljanje rizicima
ključno uspostavljanje učinkovitog sustava upravljanja. Ti bi sustavi
morali biti razmjerni vrsti, razmjeru i složenosti djelatnosti.
(37)     Politike
nagrađivanja kojima se potiče prekomjerno riskiranje mogu potkopati
dobro i učikovito upravljanje rizicima institucija. Načela i zahtjevi
objavljivanja za politike nagrađivanja primjenjivi na ostale vrste
financijskih institucija u Uniji morali bi biti primjenjivi i na institucije,
ali vodeći računa o upravljačkoj strukturi pojedinačnih
institucija u usporedbi s ostalim vrstama financijskih institucija i potrebi
razmatranja veličine, vrste, područja primjene i složenosti
djelatnosti institucija.
(38)     Poslovni
proces predstavlja unutarnju sposobnost obavljanja određenih zadaća
upravljanja. Institucije bi morale imati dostatnu sposobnost za obavljanje
poslovnog procesa upravljanja rizicima, poslovnog procesa unutarnje revizije i,
ako je primjenjivo, aktuarskog poslovnog procesa. Utvrđivanje pojedinog
ključnog poslovnog procesa ne sprečava instituciju da slobodno
odlučuje o načinu na koji će organizirati taj poslovni proces u
praksi osim ako je drukčije određeno ovom Direktivom. To ne bi smjelo
dovesti do neopravdano opterećujućih zahtjeva jer je potrebno uzeti u
obzir vrstu, razmjer i složenost djelatnosti institucije.
(39)     Sve
osobe koje obavljaju ključne poslovne procese trebaju imati poslovni ugled
i iskustvo. Međutim zahtjevi u vezi s obavješćivanjem nadležnih
tijela trebaju se odnositi samo na nositelje ključnih poslovnih procesa.
(40)     Osim
toga, uz iznimku poslovnog procesa unutarnje revizije, u manjim i manje
složenim institucijama trebalo bi jednoj osobi ili organizacijskoj jedinici
omogućiti obavljanje više od jednog poslovnog procesa. Međutim osoba
ili jedinica koja obavlja ključni poslovni proces ne bi smjela biti ista
osoba ili jedinica koja obavlja sličan ključni poslovni proces u
pokroviteljskom poduzeću, iako bi nadležnom tijelu trebalo biti
omogućeno odobravanje izuzeća uzimajući u obzir veličinu,
vrstu, područje primjene i složenost djelatnosti institucija.
(41)     Poboljšanje
upravljanja rizicima u institucijama važno je kako bi se potencijalne
ranjivosti u pogledu održivosti mirovinskog programa mogle pravilno razumjeti i
kako bi se o njima moglo razgovarati s nadležnim tijelima. Institucije bi u
okviru svojih sustava za upravljanje rizicima morale za svoje djelatnosti
povezane s mirovinama napraviti procjenu rizika. Procjena rizika morala bi se
staviti na raspolaganje i nadležnim tijelima. U toj procjeni institucije bi
među ostalim morale dostaviti kvalitativni opis ključnih elemenata
kojima se utvrđuje njihovo financijsko stajalište u skladu s nacionalnim
pravom, učinkovitost njihovih sustava za upravljanje rizicima i sposobnost
zadovoljavanja zahtjeva u pogledu tehničkih pričuva. Procjena rizika
morala bi uključiti nove ili buduće rizike poput rizika povezanih s
klimatskim promjenama, iskorištavanjem resursa ili okolišom.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 22.
(42)     Svaka država članica
treba zahtijevati od svih institucija na svojem državnom području
sastavljanje godišnjih financijskih izvještaja i godišnjih izvješća za sve
midrovinske programe kojima upravljaju te, ako
je primjenjivoovisno
o slučaju, sastavljanje godišnjih financijskih
izvještaja i godišnjih izvješća za svaki mirovinski program
pojedinačno. Godišnji financijski izvještaji i godišnja izvješća, koje odobravaodobrena od strane ovlaštenae osobae, i
koja daju istinit i objektivan prikaz imovine, obveza i financijskog položaja
za svaki pojedini mirovinski program kojim upravlja institucija, predstavljaju
temeljni izvor informacija za članove i korisnike programa te nadležna
tijela. Oni posebno omogućavaju nadležnim tijelima praćenje
financijske stabilnosti institucije te procjenu sposobnosti institucije za
izvršavanje svih ugovornih obveza.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 24.
(43)     Politika ulaganja institucije
odlučujući je čimbenik za sigurnost i izvedivost strukovnog
mirovinskog osiguranja. Institucije bi stoga mortrebale
donijeti i, najmanje svake tri godine, preispitati izjavu u načelima
ulaganja. Ona bi moralatreba biti
dostupna nadležnim tijelima i na zahtijev članovima i korisnicima svakog
pojedinog mirovinskog programa.
ò novo
(44)     Institucijama
bi trebalo dopustiti da svoje upravljanje, u cijelosti ili djelomično,
povjere drugim subjektima koji djeluju u njihovo ime. Institucije bi morale i
dalje biti odgovorne za obavljanje svih svojih obveza na temelju ove Direktive
ako izdvajaju ključne poslovne procese ili bilo koje druge djelatnosti.
(45)     Dužnosti
pohrane i nadzora povezani s imovinom institucija trebalo bi ojačati
objašnjavanjem uloge i dužnosti depozitara. Samo bi institucije koje upravljaju
programima u kojima članovi i korisnici snose sav rizik morale imenovati
depozitara.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 23. (prilagođeno)
Odgovarajuće
informacije su od presudne važnosti za članove i korisnike mirovinskih
programa. To je od posebne važnosti kada se traže informacije o financijskoj
stabilnosti institucije, ugovornim pravilima, primanjima te stvarnom
financiranju stečenih mirovinskih prava, politici ulaganja i upravljanju
rizicima i troškovima.
ò novo
(46)     Institucije
bi budućim članovima, članovima i korisnicima morale dostaviti
jasne i odgovarajuće informacije kao potporu pri donošenju odluka o
njihovom umirovljenju i osigurati visoku razinu transparentnosti tijekom
različitih faza programa, a to su faza prije učlanjenja, faza
članstva (uključujući fazu prije umirovljenja) i faza nakon
umirovljenja. Osobito je potrebno dostaviti informacije o stečenim
mirovinskim pravima, predviđenim razinama mirovinskih primanja, rizicima i
jamstvima te troškovima. Ako članovi snose ulagački rizik,
ključne su i dodatne informacije o ulagačkom profilu, svim
raspoloživim opcijama i povijesnim prinosima.
(47)     Budućim
članovima trebalo bi prije učlanjenja u program dostaviti sve
potrebne informacije kako bi oni mogli donijeti informiranu odluku, poput
informacija o mogućnostima odustajanja, doprinosima, troškovima i
ulagačkim opcijama ako je primjenjivo.
(48)     Institucije
bi za svoje članove koji još nisu u mirovini morale sastaviti
standardizirano izvješće o mirovinskim primanjima s ključnim osobnim
i općim informacijama o mirovinskom programu. Izvješće o mirovinskim
primanjima moralo bi biti u standardnom formatu kako bi se omogućilo lakše
razumijevanje mirovinskih prava tijekom vremena i prema programima te u
interesu pokretljivosti radne snage.
(49)     Institucije
bi svoje članove morale obavijestiti o mogućnostima isplate dovoljno
unaprijed prije umirovljenja. Ako se mirovina ne isplaćuje kao doživotna
renta, članovima bi pred umirovljenje trebalo dostaviti informacije o
raspoloživim proizvodima za isplatu mirovina kako bi se omogućilo
financijsko planiranje umirovljenja.
(50)     Tijekom
faze isplate mirovine korisnicima bi i dalje trebalo dostavljati informacije o
njihovim primanjima i odgovarajućim opcijama isplate. To je osobito važno
ako korisnici u fazi isplate snose znatnu razinu ulagačkog rizika.
(51)     Nadležno
tijelo moralo bi izvršavati svoje nadležnosti s obzirom na to da je glavni cilj
zaštita članova i korisnika.
(52)     Područje
primjene bonitetnog nadzora razlikuje se među državama članicama. To
može izazvati probleme ako institucija mora poštovati odredbe o nadzoru svoje
matične države članice i istovremeno poštovati socijalno i radno
pravo svoje države članice domaćina. Razgraničenjem
područja koja se smatraju dijelom bonitetnog nadzora za potrebe ove
Direktive smanjuju se pravna nesigurnost i povezani transakcijski troškovi.
(53)     Unutarnje
tržište za institucije zahtijeva obostrano priznavanje nadzornih standarda.
Nadležna tijela matične države članice morale bi nadzirati poštuju li
institucije te standarde. Države članice morale bi nadležnim tijelima
dodijeliti potrebne ovlasti primjene preventivnih ili korektivnih mjera ako
institucije prekrše bilo koji od zahtjeva ove Direktive.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 25. (prilagođeno)
U svrhu ispunjavanja
njihove zakonske funkcije, nadležnim tijelima treba osigurati primjerena prava
na informacije i ovlasti interveniranja glede institucija i osoba koje ih
učinkovito vode. U slučaju kada je institucija za strukovno
mirovinsko osiguranje povjerila poslove materijalnog značaja kao što su
upravljanje ulaganjima, informacijska tehnologija ili računovodstvo drugim
društvima (izdvajanje poslovnih procesa), nadležnim tijelima treba
povećati prava na informacije i ovlasti interveniranja tako da
obuhvaćaju i te izdvojene poslovne procese da bi provjerila obavljaju li
se te djelatnosti u skladu s nadzornim pravilima.
ò novo
(54)     Kako
bi se osigurao učinkovit nadzor izdvojenih djelatnosti,
uključujući sve naknadne ponovno izdvojene djelatnosti, važno je da
nadležna tijela imaju pristup svim mjerodavnim podacima pružatelja usluga
kojima je povjereno obavljanje izdvojenih djelatnosti, bez obzira je li taj
pružatelj regulirani ili neregulirani subjekt, te da imaju pravo obavljanja
izravnog nadzora. Kako bi se u obzir uzela kretanja na tržištu i osiguralo
stalno poštovanje uvjeta izdvajanja, institucije bi prije izdvajanja
kritičnih ili važnih djelatnosti morale obavijestiti nadležna tijela.
(55)     Potrebno
je osigurati razmjenu informacija između nadležnih tijela i ostalih tijela
kojima je povjerena dužnost jačanja financijske stabilnosti i prestanka
mirovinskih programa. Stoga je potrebno odrediti uvjete pod kojima će te
razmjene informacija biti moguće. Nadalje, ako se informacije mogu
objaviti samo uz izričitu suglasnost nadležnih tijela, tim tijelima treba
omogućiti da, prema potrebi, za davanje svoje suglasnosti zahtijevaju
ispunjavanje strogih uvjeta.
(56)     Direktivom
95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[29] uređuje se obrada osobnih
podataka koju vrše države članice u kontekstu ove Direktive i pod nadzorom
nadležnih tijela. Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i
Vijeća[30]
uređuje se obrada osobnih podataka koju vrše europska nadzorna tijela u
skladu s ovom Direktivom i pod nadzorom europskog nadzornika za zaštitu
podataka. Svaka obrada osobnih podataka koja se provodi u okviru ove Direktive,
poput razmjene ili prijenosa osobnih podataka među nadležnim tijelima,
morala bi biti u skladu s nacionalnim pravilima o provedbi Direktive 95/46/EZ,
a svaka razmjena ili obrada informacija koju provodi europski nadzornih za
zaštitu podataka mora biti u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001.
(57)     Kako
bi se omogućilo neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta za strukovno
mirovinsko osiguranje organizirano na europskoj razini, Komisija bi nakon
savjetovanja s EIOPA-om morala preispitati primjenu ove Direktive i o tome
sastaviti izvješće koje bi morala proslijediti Europskom parlamentu i
Vijeću četiri godine nakon stupanja na snagu ove Direktive. Revizijom
bi se osobito morala ocijeniti primjena pravila o izračunu tehničkih
pričuva, njihovu financiranju, propisanom kapitalu, granicama
solventnosti, pravilima ulaganja i svim ostalim aspektima povezanima sa stanjem
financijske solventnosti institucije.
(58)     Kako
bi se osigurala pošteno tržišno natjecanje među institucijama, trebalo bi
prijelazno razdoblje u kojem se društvima za osiguranje koja podliježu
Direktivi 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[31]
dopušta vođenje njihovih poslova strukovnog mirovinskog osiguranja u
skladu s pravilima iz članka 4. Direktive 2009/138/EZ produljiti do 31.
prosinca 2020. Direktivu 2009/138/EZ treba stoga na odgovarajući
način izmijeniti.
(59)     Kako
bi se odredili zahtjevi utvrđeni ovom Uredbom, potrebno je Komisiji
dodijeliti ovlasti za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u
vezi s objašnjenjem politike nagrađivanja, procjene rizika za mirovine i
izvješća o mirovinskim primanjima. Posebno je važno da Komisija tijekom
svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja
uključujući i ona na razini stručnjaka. Pri pripremi i izradi
delegiranih akata Komisija bi morala osigurati da se relevantni dokumenti
Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren
način.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 38. (prilagođeno)
Ako se radi o programu u
kojem je imovina odvojena u posebnu obračunsku jedinicu, odredbe ove
Direktive pojedinačno se primjenjuju na taj program.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 39. (prilagođeno)
U nadzorne svrhe važno
je utvrditi odredbe o suradnji između nadležnih tijela država članica
te u druge svrhe između tih tijela i Komisije. S ciljem izvršavanja svojih
dužnosti i doprinosa dosljednoj i pravovremenoj provedbi ove Direktive,
nadležna bi tijela jedna drugima trebala dostavljati informacije potrebne za primjenu
odredaba Direktive. Komisija je izrazila svoju namjeru osnivanja odbora
nadzornih tijela s ciljem poticanja suradnje, usklađivanja i razmjene
gledišta između nacionalnih nadležnih tijela te s ciljem promicanja
dosljedne provedbe ove Direktive.
ê 2003/41/EZ
uvodna izjava 40. (prilagođeno)
(60)     Budući da se cilj predloženom djelovanja, odnosno stvaranje
zakonodavnog okvira UnijeZajednice za institucije strukovog mirovinskog osiguranja,
ne može na zadovoljavajući način postići na razini država
članica, te se stoga zbog svog opsega i učinka djelovanja može bolje
postići na razini UnijeZajednice, UnijaZajednica može donijeti mjere u skladu s
načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom razmjernosti Ö proporcionalnosti Õ iz tog članka, ova Direktiva ne prelazi
izvan onog što je nužno za postizanjeostvarenje tog cilja.
ò novo
(61)     U
skladu sa Zajedničkom političkom izjavom država članica i
Komisije od 28. rujna 2011. o dokumentima s objašnjenjima[32],
države članice obvezale su se da će u opravdanim slučajevima uz
obavijest o mjerama prenošenja priložiti najmanje jedan dokument u kojem se
objašnjava odnos između dijelova direktive i odgovarajućih dijelova
nacionalnih instrumenata prenošenja. U pogledu ove Direktive zakonodavac smatra
prosljeđivanje takvih dokumenata opravdanim.
(62)     Obveza prenošenja ove Direktive u nacionalno pravo morala bi biti ograničena na one
odredbe koje predstavljaju temeljnu promjenu u usporedbi s ranijim direktivama.
Obveza prenošenja nepromijenjenih odredbi postoji prema ranijim direktivama.
(63)     Ova Direktiva ne bi smjela dovoditi u pitanje
obveze država članica u vezi s rokovima za prijenos u nacionalno
zakonodavstvo i primjenu direktiva iz Priloga I. dijela B,
ê 2003/41/EZ
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
ò novo
Glava I.
OPĆE
ODREDBE
ê 2003/41/EZ
Članak 1.
Predmet
Ovom Direktivom utvrđuju se pravila
osnivanja i obavljanja djelatnosti institucija za strukovno mirovinsko
osiguranje.
Članak 2.
Područje primjene
1. Ova se
Direktiva primjenjuje se na institucije
za strukovno mirovinsko osiguranje. Ako, u skladu s nacionalnim pravom,
institucije za strukovno mirovinsko osiguranje nemaju pravnu osobnost, države
članice primjenjuju ovu Direktivu ili na te institucije ili, prema
uvjetima iz stavka 2., na subjekte koji imaju odobrenje za rad i koji su
odgovorni za upravljanje njima ili djelovanje u njihovo ime.
2. Ova se
Direktiva ne primjenjuje se na:
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
(a) institucije
koje upravljaju programima socijalne sigurnosti obuhvaćenima Uredbom (EEZ)
br. 1408/71[33]883/2004[34] i Uredbom (EEZ) br. 574/72[35]987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća[36];
ê 2011/61/EU
čl. 62.1.
              (b) institucije koje su
obuhvaćene direktivama 73/239/EEZ[37],
85/611/EEZ[38],
93/22/EEZ[39],
2000/12/EZ[40]
i 2002/83/EZ[41] 2004/39/EZ[42],
2009/65/EZ[43], 2009/138/EZ,
2011/61/EU[44] i 2013/36/EU[45];
ê 2003/41/EZ
              (c) institucije koje posluju na
temelju generacijske solidarnosti;
              (d) institucije u kojima
zaposlenici pokroviteljskih poduzeća nemaju zakonska prava na primanja i u
kojima pokroviteljsko poduzeće može bilo kada otkupiti imovinu i nije
obvezno izvršiti obveze isplate mirovina;
              (e) društva koja se koriste programimae pričuva za mirovine radi isplate
mirovina svojim zaposlenicima.
Članak 3.
Primjena na institucije koje
upravljaju programima socijalne sigurnosti
Institucije za strukovno mirovinsko
osiguranje, koje također upravljaju i programima obveznog mirovinskog osiguranja povezanim uzsa
zaposlenjem koji predstavljaju programe
socijalne sigurnosti navedene u uredbama (EEZ)
br. 1408/71883/2004 i (EEZ)
br. 574/72987/2009,
obuhvaćene su ovom Direktivom u dijelu koji se odnosi na njihovo
upravljanje dobrovoljnim strukovnim mirovinskim osiguranjem. U tom slučaju
su obveze i pripadajuća imovina odvojeni su u posebnu obračunsku jedinicu i nije moguće ta sredstva nije moguće
prenijeti u obvezne mirovinske programe koji predstavljaju programe socijalne
sigurnosti, ili obratno.
Članak 4.
Neobvezna primjena na institucije
obuhvaćene Direktivom 2002/83/EZ 2009/138/EZ
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
Matične države članice mogu
odlučiti da će primjenjivati odredbe iz članaka 9. do 16. i članaka 18. do 20. Ö 9. do 15.,
članaka 20. do 24. stavka 2., članaka 25. do 29., članaka 31. do
53. i članaka 55. do 71. Õ ove Direktive na
poslove društava za Ö životno Õ osiguranje, koja su
obuhvaćena Direktivom 2002/83/EZ2009/138/EZ, povezane uzsa strukovnimo mirovinskimo
osiguranjem. U tom slučaju
cjelokupna imovina i obveze koje se odnose na spomenute poslove odvajaju se u
posebnu obračunsku jedinicu, a upravljanje i organizacija tih sredstava
odvijaju se odvojeno od ostalih poslova društva za    Ö životno Õ osiguranje, bez
ikakve mogućnosti prijenosa.
U tom slučaju, i samo glede njihovih
poslova povezanih uzsa strukovnimo mirovinskimo
osiguranjem, društva za Ö životno Õ osiguranje ne
podliježu odredbama iz članaka 20.
do 26., 31. i 36. Ö 76. do 86.,
članka 132., članka 134. stavka 2., članka 173., članka
185. stavaka 5., 7. i 8. te članka 209. Õ Direktive 2009/138/EZ2002/83/EZ.

Matična država članica osigurava da ili
nadležna tijela ili tijela odgovorna za nadzor društava za Ö životno Õ osiguranje iz
Direktive 2002/83/EZ2009/138/EZ,
u okviru svojeg nadzornog posla,
provjeravaju striktnu odvojenost predmetnihdotičnih poslova strukovnog mirovinskog osiguranja.
Članak 5.
Manje mirovinske institucije i zakonom
predviđeni programi
Osim članka 19. Ö članaka
34. do 37. Õ, države članice
mogu odlučiti da neće primjenjivati ovu Direktivu, u cijelosti ili
djelomično, na institucije na svojem
državnom području koje upravljaju mirovinskim programima s manje od 100
članova ukupno. Prema članku 2. stavku 2., takve institucije bi ipak trebale imati  Ö imaju Õ pravo dobrovoljno
primjenjivati ovu Direktivu. Članak 2012. se može se primjenjivati isključivo ako se
primjenjuju i sve ostale odredbe ove Direktive.
Države članice mogu odlučiti da neće primjenjivati članke 9. do 17. Ö 1. do 8.,
članak 12. članak 20. i članke 34. do 37. Õ na institucije ako
je u skladu sa zakonodavstvom strukovno mirovinsko osiguranje zakonom
predviđeno i za njega jamči državno tijelo. Članak 2012. se može se primjenjivati isključivo ako se
primjenjuju i sve ostale odredbe ove Direktive.
 2003/41/EZ
Članak 6.
Definicije
Za potrebe ove Direktive:
              (a) „institucija za strukovno
mirovinsko osiguranje” ili „institucija” znači institucija, bez obzira na
njezin pravni oblik, koja posluje na temelju kapitalizacije i koja je osnovana
odvojeno od pokroviteljskog poduzeća ili strukovnog udruženja s ciljemu cilju
osiguravanja mirovina u kontekstu strukovne djelatnosti na temelju sporazuma
ili ugovora sklopljenog:
–
pojedinačno ili kolektivno između
najmanje jednog ili više poslodavaca i najmanje jednog ili više zaposlenika ili njihovih
predstavnika, ili
–
sa samozaposlenim osobama, u skladu sa
zakonodavstvom matične države članice i države članice
domaćina,
              i koja obavlja djelatnosti koje iz
njega izravno proizlaze;
              (b) „mirovinski program” znači
ugovor, sporazum, punomoć ili pravila kojima se definiraju uvjeti za
stjecanje prava na određene vrste mirovine;
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
              (c) „pokroviteljsko poduzeće”
znači bilo koje poduzeće ili drugi subjekt, bez obzira na to sastoji
li se od jedne ili više pravnih ili fizičkih osoba, koji ima ulogu poslodavca ili samozaposlene osobe
ili njihove kombinacije i koji plaća doprinose instituciji za strukovno
mirovinsko osiguranjeð koje su u skladu s nacionalnim
zakonodavstvom pravno obvezni ili dobrovoljno preuzimaju obvezu staviti
mirovinski program na raspolaganja; ï
ê 2003/41/EZ
              (d) „mirovine” znači primanja
koja se isplaćuju prilikom ostvarivanjua ili očekivanomg ostvarivanjua prava na mirovinu, ili dodatna primanja
kao dodatak prethodno navedenim primanjima u obliku isplata u slučaju
smrti, invalidnosti ili prestanka radnog odnosa ili u obliku isplata ili usluga
za potporu u slučaju bolesti, siromaštva ili smrti. S ciljemU cilju
omogućavanja financijske sigurnosti u mirovini, ovta primanja
obično imaju oblik doživotnih isplata. Ona, mMeđutim, ona mogu biti i isplate kroztijekom određenog razdobljae ili
jednokratne isplate cjelovitog iznosa;
              (e) „član” znači osoba
koja zbog svojih strukovnih djelatnosti ima ili će ostvariti pravo na
mirovinu u skladu s odredbama mirovinskog programa;
              (f) „korisnik” znači osoba
koja prima mirovinue;
              (g) „nadležno tijelo” znači
nacionalnoa tijeloa određena za
izvršavanje dužnosti utvrđenih ovom Direktivom;
              (h) „biometrijski rizik” znači
rizik smrti, invalidnosti i dugovječnosti;
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
              (i) „matična država
članica” znači država članica ð u kojoj institucija ima odobrenje za
rad ili u kojoj je upisana u registar i u kojoj je smještena njezina središnja
uprava. Izraz „sjedište središnje uprave” podrazumijeva mjesto na kojem tijelo
institucije zaduženo za odlučivanje donosi glavne strateške odluke ï znači članica u
kojoj institucija ima svoje registrirano sjedište i središnju upravu, ili, ako
nema registrirano sjedište, u kojoj ima svoju središnju upravu;
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
              (j) „država članica
domaćin” znači država članica čije se socijalno i radno
pravo mjerodavno za područje programa strukovnog mirovinskog osiguranja
primjenjuje na odnos između pokroviteljskog poduzeća i članova ð ili korisnika ï;.
ò novo
(k)
„institucija prenositeljica” znači institucija koja prenosi cijeli
mirovinski program ili njegov dio na instituciju u drugoj državi članici;
(l)
„institucija primateljica” znači institucija koja preuzima cijeli
mirovinski program ili njegov dio od institucije u drugoj državi članici;
(m)
„uređeno tržište” znači multilateralni sustav u Uniji u smislu
članka 2. stavka 1. točke 5. Uredbe (EU) br. .../... [MiFIR];
(n)
„multilateralna trgovinska platforma” znači multilateralni sustav u Uniji
u smislu članka 2. stavka 1. točke 6. Uredbe (EU) br. .../...
[MiFIR];
(o)
„organizirana trgovinska platforma” znači sustav ili platforma u Uniji iz
članka 2. stavka 1. točke 7. Uredbe (EU) br. .../... [MiFIR];
(p)
„trajni medij” znači sredstvo koje omogućava članu ili korisniku
pohranjivanje osobno na njega naslovljenih podataka na način da mu budu
dostupni za buduću uporabu u razdoblju koje odgovara namjeni tih podataka,
te koje mu omogućuje neizmijenjenu reprodukciju pohranjenih podataka;
(q)
„ključni poslovni proces”, unutar sustava upravljanja, znači
unutarnja sposobnost obavljanja praktičnih zadaća; sustav upravljanja
uključuje poslovni proces upravljanja rizicima, poslovni proces unutarnje
revizije i, ako institucija preuzima financijske obveze ili osniva
tehničke pričuve, aktuarski poslovni proces.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
Članak 7.
Djelatnosti institucije
Svaka dDržavea članicea zahtijevaju od
institucija unutar svojiheg državnihog područja ograničavanje
njihovih djelatnosti na poslove povezane suz mirovinamae i
djelatnostima koje iz njih proizlaze.
Ako, u skladu s člankom 4. društvo za Ö životno Õ osiguranje upravlja
poslovima strukovnog mirovinskog osiguranja striktnim odvajanjem imovine i
obveza u posebnu obračunsku jedinicu, ta odvojena imovina i obveze
ograničavaju se na poslove vezane uz mirovine i djelatnosti koje izravno
iz njih proizlaze.
Članak 8.
Zakonska odvojenost pokroviteljskog
poduzeća od institucija za strukovno mirovinsko osiguranje
Svaka dDržavea članicea osiguravaju
zakonsku odvojenost pokroviteljskog poduzeća i institucije za strukovno
mirovinsko osiguranje kakoda bi u
interesu članova i korisnika zaštitilea imovinu
institucije u slučaju stečaja pokroviteljskog poduzeća.
Članak 9.
Uvjeti poslovanja ð Upisivanje u registar ili odobrenje za
rad ï Conditions of operation  Registration or authorisation
1. Svaka dDržavea članicea glede svih institucija na svojim državniom
područjimau
osiguravaju:
ê 2010/78/EU
čl. 4.1. točka (a) (prilagođeno)
              (a) da je instituciju je u
nacionalniom registaru registriralo upisalo nadležno tijelo ili Ö joj
izdalo Õ ima
odobrenje za rad; u slučaju prekograničnih aktivnostidjelatnosti iz članka 1220., u
registru moraju također biti navedene i države
članice u kojima ta institucija poslujedjeluje;
tu je informaciju potrebno dostaviti Europskom nadzornom tijelu (Europskom
nadzornom tijelu za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje) (dalje u
tekstu ,„EIOPA’”) koje se
osniva Uredbom (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća[46]
koje ju objavljuje na svojoj internetskoj stranici;.
 2003/41/EZ
(prilagođeno)
              (b) da instituciju učinkovito vode osobe dobrog ugleda koje i same
moraju imati odgovarajuće stručne kvalifikacije i iskustvo ili da
zapošljavaju savjetnike s odgovarajućim stručnim kvalifikacijama i
iskustvom;
ò novo
Članak 10.
Pravila mirovinskog programa
ê 2003/41/EZ
 (c) Države članice u pogledu svih
institucija na njihovim državnim područjima osiguravaju provedbu pravilno utvrđenih propisa o funkcioniranju svih
mirovinskih programa kojima upravlja institucija, o čemu su članovi primjereno
obaviješteni;.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
 (d) da je sve tehničke pričuve izračunao i ovjerio
aktuar ili, ako ne aktuar, drugi stručnjak na tom području,
uključujući revizora, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, na
temelju aktuarskih metoda koje su priznala nadležna tijela matične države
članice;
ò novo
Članak 11.
Preuzimanje obveza redovitog financiranja i dodatnih
primanja
ê 2003/41/EZ
 (e)1. Države članice u pogledu svih
institucija smještenih na njihovim državnim područjima osiguravaju da se pokroviteljsko poduzeće, u slučaju da jamči
isplatu mirovina, obvezalo na redovito financiranje;.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
 (f) dostatnu
obaviještenost članova o uvjetima mirovinskog programa, posebno:
            i. o pravima i obvezama strana uključenih u
mirovinski program;
            ii. o financijskim, tehničkim i drugim
rizicima povezanim s mirovinskim programom;
            iii. o vrsti i distribuciji tih rizika.
ê 2003/41/EZ
2. U skladu s načelom supsidijarnosti i
uzimajući u obzir vrste mirovina koje nude sustavi socijalne sigurnosti,
države članice mogu predvidjeti mogućnost pokrića
dugovječnosti i invalidnosti, skrbi za preživjele uzdržavane članove
te zajamčenog povrata doprinosa u obliku dodatnih primanja, koji mogu biti
ponuđeni članovima ako se tako slože poslodavci i zaposlenici ili
njihovi predstavnici.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
3. Država članica
može zahtijevati da uvjeti poslovanja institucija na njezinom državnom
području podliježu i drugim zahtjevima s ciljem primjerenog osiguranja
interesa članova i korisnika.
ê 2010/78/EU
čl. 4.1. točka (a) (adapted)
5. U slučaju
prekograničnih djelatnosti iz članka 20., nadležna tijela
matične države članice prethodno odobravaju uvjete poslovanja
institucije. Prilikom izdavanja takvog odobrenja, države članice bez
odlaganja obavješćuju EIOPU.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
Članak 20.12.
Prekogranične djelatnosti ð i postupci ï
1. Ne dovodeći u pitanje nacionalno
socijalno i radno pravo zakonodavstvo glede organizacijeiranja
mirovinskih sustava, uključujući obvezno članstvo i rezultate
pregovora o sklapanju kolektivnih ugovora, države članice dopuštaju
poduzećima unutar svogjih državnogih
područja pokroviteljstvo nad institucijama ð koje predlažu ili obavljaju
prekograničnu djelatnost ï za
strukovno mirovinsko osiguranje koje su dobile odobrenje za rad u drugim
državama članicama. One institucijama Ö s odobrenjem za
rad na njihovim državnim područjima Õ za strukovno mirovinsko osiguranje koje su dobile
odobrenje za rad na njihovom državnom području
dopuštaju ð obavljanje prekogranične
djelatnosti ï da prihvate Ö prihvaćanjem Õ pokroviteljstvao od strane poduzeća s državnog
područja drugih
ð druge ï državea
članicea.
2. Institucija koja Ö predlaže Õ želi ð obavljanje prekogranične
djelatnosti i ï prihvaćanjetiti
pokroviteljstvao od strane
pokroviteljskog poduzeća s
državnog područja druge države članice
podliježe prethodnom odobrenju nadležnih tijela svoje matične države
članice, kako
je navedeno u članku 9. stavku 5. Ako ona namjerava
prihvatiti pokroviteljstvo od strane pokroviteljskog poduzeća s državnog područja
druge države članice, o tome obavješćuje nadležna
tijela matične države članice u kojoj je dobila odobrenje za rad.
3. Države članice zahtijevaju od
institucijae ð s odobrenjem za rad ili koje su upisane
u registar ï unutar
svojeg na svojim državnimog
područjima Ö koje predlažu
pokroviteljstvo Õ da dostavei sljedeće informacije prilikom
obavješćivanjua navedenomg u stavku 2.:
(a)
državu članicu
domaćina ili države članice domaćine;
(b)
naziv ð i sjedište uprave ï pokroviteljskog poduzeća;
(c)
glavna obilježja mirovinskog programa kojim će
upravljati za pokroviteljsko poduzeće.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
4. Ako nadležno tijelo matične države
članice primi obavijest iz stavka 2., i ako nema razloga za sumnju ð nije donijelo odlukku ï da upravna struktura ili financijska situacija institucije ili dobar
ugled ili stručne kvalifikacije ili iskustvo osoba koje vode instituciju  ð nisu ï u skladu s predloženim djelovanjem u državi članici
domaćinu, ono unutar tri mjeseca od zaprimanja informacija
iz stavka 3. priopćava tu informaciju nadležnim tijelima države
članice domaćina i o tome obavješćuje instituciju.
ò novo
Odluka iz prvog
podstavka obrazlaže se.
Ako nadležnim
tijelima države članice domaćina odbije dostaviti informacije iz
prvog podstavka, nadležno tijelo matične države članice predmetnoj
instituciji obrazlaže svoje odbijanje u roku od tri mjeseca od primitka
informacija iz stavka 3. U slučaju odbijanja ili nečinjenja predmetna
institucija ima pravo obratiti se sudu u matičnoj državi članici.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
5. Prije nego institucija počne upravljati Ö obavljati
prekograničnu djelatnost Õ mirovinskim programom za pokroviteljsko
poduzeće u drugoj državi članici,
nadležna tijela države članice domaćina u roku od unutar dva ð jednog ï mjeseca od zaprimanja informacija navedenihe u stavku
3. obavješćuju nadležna tijela matične države članice, ovisno o slučaju, o zahtjevima socijalnog i radnog prava koji su mjerodavni za
područje strukovnog mirovinskog osiguranja u skladu s kojima se mora
upravljati mirovinskim programom čiji je pokrovitelj poduzeće u
državi članici domaćinu i
o svim pravilima koja se moraju primjenjivati u skladu s člankom 18.
stavkom 7. ste stavkom 7. ovog članka.
Nadležna tijela matične države članice priopćavaju tu informaciju priopćavaju
instituciji.
6. Nakon zaprimanja
obavijesti iz stavka 5., ili ako ne primi nikakvu obavijest od nadležnih tijela
matične države članice po isteku razdoblja navedenog u stavku 5.,
institucija može početi Ö obavljati
prekograničnu djelatnost Õ upravljati mirovinskim programom čiji je
pokrovitelj poduzeće u državi članici domaćinu, u skladu sa zahtjevima socijalnog i radnog prava države članice
domaćina kojei jesu mjerodavnoi za područje
strukovnog mirovinskog osiguranja i
svim pravilima koja se moraju primjenjivati u skladu s člankom 18. stavkom
7. i stavkom 7. ovog članka.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
7. Posebno, institucija
čiji je pokrovitelj poduzeće u drugoj državi članici
također, glede pripadajućih članova, podliježe svim zahtjevima o
pružanju informacija, u skladu s člankom 11., koje nadležna tijela države
članice domaćina primjenjuju na sve institucije u toj državi
članici.
ê 2003/41/EZ
ð novo
8.7. Nadležna
tijela države članice domaćina obavješćuju nadležna tijela
matične države članice o svim znatčajnim
promjenama zahtjeva socijalnog i radnog prava države članice domaćina
kojei jesu mjerodavnoi za
područje strukovnog mirovinskog osiguranja, koje mogu utjecati na
obilježja mirovinskog programa u onoj mjeri u kojoj se tiču ð prekograničnog poslovanja ï čiji
je pokrovitelj poduzeće u državi članici domaćinu te svih
pravila koja se moraju primjenjivati u skladu s člankom 18. stavkom 7. i
stavkom 7. ovog članka.
9.8.. Nadležna
tijela države članice domaćina provode kontinuirani nadzor
institucije u vezi s usklađenošću njezinih djelatnosti sa zahtjevima
radnog i socijalnog prava države članice domaćina kojei jesu mjerodavnoi za područje strukovnog mirovinskog
osiguranja iz stavka 5. te sa zahtjevima o pružanju informacija iz stavka 7. Ako
se prilikom nadzorua otkriju
nepravilnosti, nadležna tijela države članice domaćina odmah o tome
obavješćuju nadležna tijela matične države članice. Nadležna
tijela matične države članice, u suradnji s nadležnim tijelima države
članice domaćina, poduzimaju potrebne mjere kojima osiguravaju da
institucija prekine s otkrivenim kršenjem socijalnog i radnog prava.
ê 2003/41/EZ
109. Ako
unatoč mjerama koje su poduzela nadležna tijela matične države
članice, ili zbog toga što primjerenih mjera u matičnoj državi
članici nema, institucija ustraje u kršenju važećih odredaba zahtjeva
socijalnog i radnog prava kojei jesu mjerodavnoi za
područje strukovnog mirovinskog osiguranja, nadležna tijela države
članice domaćina mogu, nakon što o tome obavijeste nadležna tijela
matične države članice, poduzeti odgovarajuće mjere za
sprečavanje ili sankcioniranje daljnjih nepravilnosti, uključujući,
ako je to zaista potrebno, zabranu poslovanja instituciji u državi članici
domaćinu za pokroviteljsko poduzeće.
ò novo
10. Države
članice osiguravaju da institucija koja obavlja prekograničnu
djelatnost ne podliježe zahtjevima u pogledu informiranja članova i
korisnika koje su utvrdila nadležna tijela države članice domaćina za
članove na koje se odnosi ta prekogranična djelatnost.
Članak 13.
Prekogranični prijenosi mirovinskih programa
1. Države
članice dopuštaju institucijama s odobrenjem za rad ili upisanima u
registar na njihovim državnim područjima prijenos cijelih mirovinskih
programa ili njihovih dijelova institucijama primateljicama s odobrenjem za rad
ili upisanima u registar u drugim državama članicama.
2. Prijenos cijelog mirovinskog
programa ili njegova dijela između institucije prenositeljice i
institucije primateljice s odobrenjem za rad ili upisanih u registar u
različitim državama članicama podliježe prethodnom odobrenju
nadležnih tijela matične države članice institucije primateljice.
Zahtjev za odobrenje prijenosa podnosi institucija primateljica.
3. Osim ako je
nacionalnim socijalnim i radnim pravom o organizaciji mirovinskim sustava
utvrđeno drugačije, prijenos i uvjeti prijenosa podliježu prethodnom
odobrenju predmetnih članova i korisnika ili, ako je primjenjivo, njihovih
predstavnika. U svakom slučaju informacije o uvjetima prijenosa stavljaju
se na raspolaganje predmetnim članovima i korisnicima ili, ako je
primjenjivo, njihovim predstavnicima najmanje četiri mjeseca prije
podnošenja zahtjeva iz stavka 2.
4. Zahtjev iz stavka
2. sadržava sljedeće informacije:
(a)
pisani sporazum
između institucije prenositeljice i institucije primateljice u kojemu se
utvrđuju uvjeti prijenosa, uključujući glavna obilježja
mirovinskog programa i opis prenesene imovine te, ako je primjenjivo,
pripadajućih obveza;
(b)
naziv i sjedište
institucije prenositeljice;
(c)
sjedište uprave
pokroviteljskog poduzeća te naziv pokroviteljskog poduzeća;
(d)
državu članicu
domaćina ili države članice domaćine ako ih ima više od jedne.
5. Ako nadležno
tijelo matične države članice institucije primateljice primi zahtjev
iz stavka 2. i ako nije donijelo odluku da upravna struktura ili financijska
situacija institucije primateljice ili dobar ugled ili stručne kvalifikacije
ili iskustvo osoba koje vode instituciju primateljicu nije u skladu djelovanjem
predloženim u matičnoj državi članici institucije primateljice, ono
unutar tri mjeseca od primanja informacija iz stavka 4. svoju odluku o
odobrenju prijenosa priopćuje instituciji primateljici i nadležnom tijelu
matične države članice institucije prenositeljice. Nadležno tijelo
matične države članice institucije prenositeljice o toj odluci
obavješćuje instituciju prenositeljicu.
Odluke iz prvog
podstavka obrazlažu se. Ako odbije dostaviti informacije iz prvog podstavka
nadležnim tijelima matične države članice institucije prenositeljice,
nadležno tijelo matične države članice institucije primateljice
predmetnoj instituciji obrazlaže svoje odbijanje u roku od tri mjeseca od primitka
informacija iz stavka 4. U slučaju odbijanja ili nečinjenja predmetna
institucija primateljica ima pravo obratiti se sudu u svojoj matičnoj
državi članici.
6. Nadležno tijelo
matične države članice institucije prenositeljice u roku od jednog
mjeseca od primanja informacija iz stavka 5. obavješćuje nadležno tijelo
matične države članice institucije primateljice o zahtjevima
socijalnog i radnog prava mjerodavnog za područje strukovnih mirovina
države članice domaćina u skladu s kojima se mora upravljati
mirovinskim programom. Nadležno tijelo matične države članice
institucije primateljice priopćuje tu informaciju instituciji
primateljici.
7. Nakon primanja
informacija iz stavka 6. ili ako nadležno tijelo matične države
članice institucije primateljice ne dostavi informacije po isteku roka
utvrđenog u stavku 6., institucija primateljica može započeti
upravljati mirovinskim programom u skladu sa zahtjevima socijalnog i radnog
prava mjerodavnog za područje strukovnih mirovina države članice
domaćina.
8. Ako institucija
primateljica obavlja prekograničnu djelatnost, primjenjuje se članak
12. stavci 8. i 9.
Glava II.
KOLIČINSKI ZAHTJEVI
ê 2003/41/EZ
Članak 15. 14.
Tehničke pričuve
1. Matična država članica osigurava
da institucije koje upravljaju programima strukovnog mirovinskog osiguranja u
svakom trenutku, s obzirom na ukupni
 svojih mirovinskih programa, oblikuju
primjeren iznos tehničkih pričuva koji je u skladu s financijskim
obvezama koje proizlaze iz portfelja postojećih mirovinskih ugovora.
2. Matična država članica osigurava
da institucije koje upravljaju strukovnim mirovinskim osiguranjem, ako
osiguravaju pokriće biometrijskih rizika i/ili
jamče uspješnost ulaganja ili određenu razinu primanja, oblikuju
dostatan iznos tehničkih pričuva s obzirom na ukupan opseg tih
programa.
3. Tehničke pričuve
izračunavaju se svake godine. Međutim,
matična država članica može dozvolitidopustiti izračun svake tri godine ako institucija članovima i/ili
nadležnim tijelima dostavi potvrdu ili izvješće o usklađenjima za
godine međurazdoblja. Potvrda ili izvješće odražavaju usklađen
razvoj tehničkih pričuva te promjene rizika koje pokrivaju.
4. Tehničke pričuve izračunava
i ovjerava aktuar ili,
ako ne aktuar, drugi stručnjak nau tom
području, uključujući revizora, u skladu s nacionalnim
zakonodavstvom, na temelju aktuarskih metoda koje su nadležna tijela
matične države članice priznala prema sljedećim načelima:
              (a) minimalni iznos tehničkih
pričuva izračunava se pomoću dovoljno oprezne aktuarske
procjene, uzimajući u obzir sve obveze za primanjamirovine i
za doprinose u skladu s mirovinskim sporazumima institucije. Mora biti dostatan
za nastavak isplata mirovina i primanja koji se već isplaćuju
korisnicima te također odražavati obveze koje proizlaze iz stečenih
mirovinskih prava članova. Gospodarske i aktuarske pretpostavke odabrane
za vrednovanje obveza također se odabiru oprezno, uzimajući, ako je primjenjivo,prema potrebi u obzir primjerenu granicu nepovoljnog odstupanja;
              (b) najviše kamatne stope koje se
koriste odabiru se na temelju načela razboritosti i određuju sukladno
mjerodavnim propisima matične države članice. Te kamatne stope
odabrane na načelu razboritosti određuju se uzimajući u obzir:
i. prinos pripadajuće imovine koju drži
institucija i budući povrat od ulaganja, i/ili
ii. tržišni prinos visokokvalitetnih ili državnih
obveznica;
              (c) biometrijske tablice koje se
koriste za izračun tehničkih pričuva temelje se na načelu
razboritosti, uzimajući u obzir glavne značajke grupe članova i
mirovinskih programa, posebno očekivane promjene značajnih rizika;
              (d) metoda i osnova izračuna
tehničkih pričuva općenito su dosljedne od jedne do druge
poslovne godine. Međutim, odstupanja se mogu opravdati promjenom
zakonskih, demografskih ili gospodarskih okolnosti na kojima se temelje
pretpostavke.
5. Matična država članica može
zahtijevati da izračun tehničkih pričuva podliježe dodatnim i
detaljnijim zahtjevima kako bi osigurala primjerenu zaštitu interesa
članova i korisnika.
2010/78/EU čl.
4.4
6. S ciljem daljnjeg
opravdanog usklađivanja pravila koja se odnose na izračun
tehničkih rezervi, posebno kamatnih stopa i ostalih pretpostavki koje
utječu na razinu tehničkih rezervi, Komisija, na temelju savjeta
EIOPE, svake dvije godine, ili na zahtjev države članice, izdaje
izvješće o situaciji u vezi razvoja prekograničnih aktivnosti.
ê 2003/41/EZ
Komisija predlaže sve potrebne mjere za
sprečavanje mogućih odstupanja prouzročenih različitim
razinama kamatnih stopa i za zaštitu interesa korisnika i članova bilo
kojeg programa.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
Članak 16. 15.
Pokriće tehničkih
pričuva
1. Matična država članica zahtijeva
da svaka institucija u svakom trenutku raspolaže dostatnom i primjerenom
imovinom za pokriće tehničkih pričuva s obzirom na ukupni opseg
mirovinskih programa kojima upravlja.
2. Matična država članica može
dopustiti instituciji, na ograničeno vremensko razdoblje, da ima
nedostatnu imovinu za pokriće tehničkih pričuva. U tom
slučaju nadležna tijela zahtijevaju da institucija donese konkretan i
ostvariv plan oporavka kako bi osigurala ponovno ispunjavanje zahtjeva iz
stavka 1. Plan podliježe sljedećim uvjetima:
              (a) institucija utvrđuje
konkretan i ostvariv plan kako bi uspostavila potreban iznos imovine za potpuno
i pravodobno pokriće tehničkih pričuva. Plan je dostupan
članovima ili, ako je primjenjivoovisno o slučaju, njihovim predstavnicima i/ili podliježe odobrenju nadležnih tijela
matične države članice;
              (b) prilikom
sastavljanjua plana
vodi se računa o specifičnoj situaciji institucije, posebno o
strukturi imovine/obveza, profilu rizičnosti, planu likvidnosti, starosnoj
strukturi članova koji ostvaruju pravo na mirovine, činjenici radi li
se o programima u fazi pokretanja ili programima koji prelaze iz onih bez pokrića
ili s djelomičnim pokrićem na one s potpunim pokrićem;
              (c) u slučaju prestanka
mirovinskog programa tijekom razdoblja spomenutog u ovom stavku Ö u prvoj
rečenici ovog stavka Õ, institucija
obavješćuje nadležna tijela matične države članice. Institucija
utvrđuje postupak za prijenos imovine i pripadajućih obveza drugoj
financijskoj instituciji ili sličnom tijelu. O tom postupku
obavješćuju se nadležna tijela matične države članice, a okvirni
prikaz postupka dostupan je članovima ili, ako
je primjenjivoovisno
o slučaju, njihovim predstavnicima sukladno
načelu povjerljivosti.
3. U slučaju prekogranične
djelatnosti iz članka 12.20.,
tehničke pričuve u svakom su trenutku u potpunosti pokrivene s
obzirom na ukupni opseg mirovinskih programa kojima se upravlja. Ako se ovti uvjeti ne
ispunjavaju, nadležna tijela matične države članice interveniraju u
skladu s člankom 62.14. U
svrhu ispunjavanja ovog zahtjeva matična država članica može
zahtijevati striktno odvajanje imovine i obveza u posebnu obračunsku
jedinicu.
Članak 17. 16.
Propisani kapital
1. Matična država članica osigurava
da institucije koje upravljaju mirovinskim programima, kod kojih sama
institucija, a ne pokroviteljsko poduzeće, preuzima obvezu pokrića
biometrijskog rizika ili jamči određenu uspješnost ulaganja ili
određenu razinu primanja, trajno kao
zaštitnim dodatkom raspolažu dodatnom imovinom povrh tehničkih
pričuva da posluži
kao zaštitni dodatak. Taj iznos odražava vrstu
rizika i temelj imovine u odnosu na ukupni opseg programa kojima upravlja.
Imovina je neopterećena bilo kojim budućim obvezama i služi kao
zaštitni kapital za izjednačavanje razlika između predviđenih i
stvarnih troškova i prihoda.
ê 2009/138/EZ
čl. 303.1
2. Za potrebe izračunavanja minimalnog
iznosa dodatnih sredstava, primjenjuju se pravila utvrđenapropisana
u člancima od 17.a
do 17.d17., 18. i 19.
ê 2003/41/EZ
3. Međutim, stavak
1. ne sprječava države članice da od institucija na svjeom državnom području zahtijevaju da
raspolažu propisanim kapitalom ili da utvrde detaljnije propise pod uvjetom da
su opravdani načelom razboritosti.
 2009/138/EZ
čl. 303.2 (prilagođeno)
Članak 17.a 17.
Raspoloživa granica solventnosti
1. Svaka
d Državea članicea zahtijevaju
od svake institucije iz članka 1716. stavka 1. koja se nalazi na njezinom državnom područjunjihovim državnim područjima da u svakom trenutku ima odgovarajuću raspoloživu granicu
solventnosti s obzirom na sve njezine poslove koja je barem jednaka zahtjevima
ove Direktive.
2. Raspoloživa granica solventnosti
obuhvaća sredstavaimovinu
institucije koja jesu
slobodna od bilo kakvih predvidljivih obveza, umanjena za bilo koju nepokretnu
imovinu, uključujući:
              (a) uplaćeni dionički
kapital ili, u slučaju da institucija ima oblik društva za uzajamno
osiguranje, stvarni osnivački kapital i svebilo koje
račune članova društva za uzajamno osiguranje koji ispunjavaju
sljedeće kriterije:
         i. osnivački akti i statut moraju
propisivati da plaćanja mogu biti izvršena s tih računa prema
članovima društva za uzajamno osiguranje samo ako to neće
prouzročiti snižavanje raspoložive granice solventnosti ispod zahtijevane
razine ili nakon prestanka rada društva kad su podmireni svi ostali dugovi
društva;
         ii. osnivački akti i statut moraju
propisivati da se, s obzirom na bilo koja plaćanja iz točke i. u
svrhu koja nije pojedinačni prestanak članstva u društvu za uzajamno
osiguranje, nadležna tijela moraju
obavijestiti barem jedan mjesec unaprijed i da ona mogu zabraniti plaćanja
u tom razdoblju; i
         iii. relevantne odredbe osnivačkog
akta i statuta mogu biti izmijenjene i dopunjene tek nakon što nadležna tijela
izjave da nemaju primjedbi na izmjene, ne dovodeći u pitanje kriterije
navedene u podtočkama i. i ii.;
              (b) pričuve (statutarne ili
slobodne) koje ne odgovaraju preuzetim obvezama;
              (c) prenesenu dobit ili gubitak
nakon umanjenja za dividende koje će biti isplaćene; i
              (d) ako su nacionalnim pravom
odobrene pričuve iz dobiti koje se pojavljuju u bilanci kad one mogu biti
upotrijebljene za pokriće bilo kojih gubitaka koji mogu nastati i kad nisu
raspoložive za raspodjelu članovima i korisnicama.
Raspoloživa granica solventnosti se
umanjuje se za iznos vlastitih dionica
koje izravno drži institucija.
3. Države članice mogu propisati da
raspoloživa granica solventnosti može također obuhvaćati:
              (a) kumulativni povlašteni
dionički kapital i podređeni dužnički kapital u visini do
50 % vrijednosti raspoložive granice solventnosti i potrebne granice
solventnosti, s obzirom na nižu vrijednost, od čega su najviše 25 %
podređeni krediti s fiksnim dospijećem, ili kumulativni povlašteni
dionički kapital fiksne ročnosti, pod uvjetom da postoje
obvezujući sporazumi u skladu s kojima, u slučaju stečaja ili
likvidacije institucije, podređeni dužnički kapital ili povlašteni
dionički kapital dolaze nakon tražbina svih ostalih vjerovnika i ne
isplaćuju se sve dok se ne namire svi ostali dugovi;
              (b) vrijednosne papire koji nemaju
specificiran datum dospijeća i ostale instrumente, uključujući
kumulativne povlaštene dionice različite od onih iz točke (a), u
maksimalnom iznosu od 50 %
raspoložive ili potrebne granice solventnosti, s obzirom na nižu vrijednost, za
sve takve vrijednosne papire, i podređeni dužnički kapital iz
točke (a) pod uvjetom da oni ispunjavaju sljedeće uvjete:
         i. oni ne smiju biti isplaćeni na
inicijativu nositelja ili bez prethodnog pristanka nadležnog tijela;
         ii. ugovor o izdavanju mora
omogućiti instituciji da odgodi plaćanje kamate na kredit;
         iii. zajmodavčeve tražbine od
institucije moraju u cijelosti doći na naplatu nakon tražbina svih
nepodređenih vjerovnika;
         iv. dokumenti koji uređuju
izdavanje vrijednosnih papira moraju osigurati sposobnost duga i
neplaćenih kamata da pokriju gubitke, istodobno omogućavajući
instituciji da nastavi poslovati; i
         v. u obzir se moraju uzeti samo iznosi
uplaćeni u cijelosti.
              U svrhu točke (a),
podređeni dužnički kapital također ispunjava i sljedeće uvjete:
         i. u obzir se moraju uzeti samo sredstva
uplaćena u cijelosti;
         ii. za kredite s fiksnim
dospijećem, izvorni rok dospijeća jeiznosi barem
pet godina. Najkasnije jednu godinu prije datuma otplate, institucija dostavlja
nadležnim tijelima na odobrenje dostavlja
plan koji pokazuje kako će se raspoloživa granica solventnosti održavati
ili dovesti do tražene razine po dospijeću, osim ako se opseg u kojem se
kredit može smatrati komponentnom raspoložive granice solventnosti postupno ne smanji tijekom
posljednjih pet godina prije datuma otplate. Nadležna tijela mogu dopustiti
prijevremenu otplatu takvih kredita pod uvjetom da zahtjev podnese institucija
izdavatelj i da njezina raspoloživa
granica solventnosti ne padne ispod zahtijevane razine;
         iii. krediti čije dospijeće
nije fiksno određeno se otplaćuju se podložno petogodišnjoj obavijesti, osim ako se kreditie više ne smatraju komponentom raspoložive granice solventnosti
ili ako se posebno ne traži prethodna suglasnost nadležnih tijela za
prijevremenu otplatu. U potonjem slučaju institucija obavješćuje
nadležna tijela barem šest mjeseci prije datuma predložene otplate,
specificirajući raspoloživu granicu solventnosti i potrebnu granicu
solventnosti prije i nakon te otplate. Nadležna tijela dopuštaju prijevremenu
otplatu samo kad to ne rezultira smanjenjem raspoložive granice solventnosti
institucije ispod zahtijevane razine;
         iv. ugovor o kreditu ne sadržava nikakvu
klauzulu koja određuje da u specifičnim okolnostima, osim likvidacije
institucije, dug postaje otplativ prije ugovorenog datuma otplate; i
         v. ugovor o kreditu može biti izmijenjen
i dopunjen tek nakon što nadležna tijela izjave da nemaju primjedbi na izmjene.
4. Na zahtjev institucije,
poduprijet dokazima nadležnog tijela matične države članice i uz
suglasnost tog nadležnog tijela, raspoloživa granica solventnosti također
može obuhvaćati:
              (a) kad se ne primjenjuje
cilmerizacija ili kad je, ako se primjenjuje, manja od opterećenja
troškova stjecanja uključenih u premiju, razliku između
necilmerizirane ili djelomično cilmerizirane matematičke pričuve
i matematičke pričuve cilmerizirane po stopi koja je jednaka
opterećenju troškova stjecanja uključenih u premiju;
              (b) bilo koje skrivene neto
pričuve koje proizlaze iz vrednovanja imovine, ako takve skrivene neto
pričuve nemaju značaj iznimke;
              (c) jednu polovicu neuplaćenog
dioničkog kapitala ili početnog kapitala kad uplaćeni dio iznosi
do 25 % tog dioničkog ili početnog kapitala, i to do 50 %
raspoložive ili potrebne granice solventnosti, s obzirom na nižu vrijednost.
Stavka iz točke (a) ne smijeu preći 3,5 % zbroja razlika
između zbrojeva relevantnog kapitala životnog osiguranja i djelatnosti
osiguranja strukovnih mirovina i matematičkih pričuva za sve police
kad je moguće primijeniti cilmerizaciju. Razlika se umanjuje za iznos bilo
kojih neamortiziranih troškova stjecanja koji su uknjiženi kao imovina.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
5. Komisija može donijeti provedbene mjere
za stavke 2. do 4. kako bi uzela u obzir bilo koje razvoje koji opravdavaju
tehničke prilagodbe elemenata prihvatljivih za raspoloživu granicu
solventnosti.
Te mjere, kojima je svrha izmijeniti
elemente ove Direktive koji nisu ključni njezinim dopunjavanjem, donose se
u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 21.b.
ê 2009/138/EZ
čl. 303.2
Članak 17b 18.
Potrebna granica solventnosti
1. Podložno članku 17.c, zZahtijevana
granica solventnosti se utvrđuje se kako je
propisano u odredbama stavaka 2. do 6. u skladu s preuzetim obvezama.
2. Potrebna granica solventnosti je jednaka
je zbroju sljedećih dvaju rezultata:
              (a) prvi rezultat:
              4 % matematičkih
pričuva koji se odnose na poslove izravnog osiguranja i preuzete obveze
reosiguranja bez odbitka ustupljenih obveza reosiguranja se množi se koeficijentom koji nije niži od 85 %, u
prethodnoj financijskoj godini, matematičkih pričuva umanjenih za
ustupljene obveze reosiguranja do bruto ukupnih matematičkih pričuva;
              (b) drugi rezultat:
              za police kod kojih rizični
kapital nije negativna stavka se 0,3 % takvog kapitala koji preuzme
institucija množi se koeficijentom koji
nije niži od 50 %, ukupnog rizičnog kapitala koji je zadržan kao
obveza institucije nakon ustupljenih obveza reosiguranja i retrocesija do
ukupnog iznosa rizičnog kapitala bez odbitka reosiguranja, za prethodnu
financijsku godinu.
              Za privremena osiguranja za
slučaj smrti u maksimalnom razdoblju od tri godine, taj postotak iznosi
0,1 %. Kod takvih osiguranja u razdoblju dužem od tri godine, ali ne dužem od pet godina, taj postotak
iznosi 0,15 %.
3. Za dodatna osiguranja iz članka 2.
stavka 3. točke (a) podtočke iii. Direktive 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju poslova osiguranja i reosiguranja
(Solventnost II) potrebna granica solventnosti je jednaka
je potrebnoj granici solventnosti iz
institucije propisane u članku 17.d19.
4. Za osiguranje s kapitalizacijom isplate iz
članka 2. stavka 3. točke (b) podtočke ii. Direktive
2009/138/EZ, potrebna granica solventnosti je jednaka
je postotku od 4 % matematičkih
pričuva izračunanih u skladu sa stavkom 2. točkom (a).
5. Za poslove iz članka 2. stavka 3.
točke (b) podtočke i. Direktive 2009/138/EZ, potrebna granica
solventnosti je jednaka je postotku od 1 %
njihove imovine.
6. Za osiguranja pokrivena u članku 2.
stavku 3. točki (a) podtočkama i. i ii. Direktive 2009/138/EZ
povezana s udjelima u investicijskim fondovima i za poslove iz članka 2.
stavka 3. točke (b) podtočki iii., iv. i v. Direktive 2009/138/EZ,
potrebna granica solventnosti je jednaka
je zbroju sljedećeg:
              (a) ako institucija snosi rizik
ulaganja, 4 % tehničkih pričuva, izračunanih u skladu sa
stavkom 2. točkom (a);
              (b) ako institucija ne snosi rizik
ulaganja, ali je izdvajanje za pokriće troškova upravljanja utvrđeno
u razdoblju dužem od pet godina, 1 % tehničkih pričuva,
izračunanih u skladu sa stavkom 2. točkom (a);
              (c) ako institucija ne snosi rizik
ulaganja i pokriće troškova upravljanja nije utvrđeno u razdoblju
dužem od pet godina, iznos koji je jednak 25 % neto administrativnih
troškova iz prethodne financijske godine za takav posao;
              (d) ako institucija snosi rizik
smrti, 0,3 % rizičnog kapitala izračunanog u skladu sa stavkom 2.
točkom (b).
2009/138/EZ čl. 303.2
Članak 17.c
Jamstveni kapital
1.
Države članice mogu propisati da jedna trećina potrebne granice
solventnosti iz članka 17.b, čini jamstveni kapital. Taj kapital
obuhvaća stavke iz članka 17.a stavaka 2. i 3. i, podložan je
suglasnosti nadležnog tijela matične države članice, u članku
17.a stavku 4. točki (b).
2.
Jamstveni kapital nije manji od 3 milijuna eura. Bilo koja država članica
može predvidjeti smanjenje minimalnog jamstvenog kapitala od 25 % u
slučaju društava za uzajamno osiguranje ili društava koja djeluju po
načelu uzajamnosti.
ê 2009/138/EZ
čl. 303.2
Članak 17.d19.
Potrebna granica solventnosti u smislu
članka 17.b18. stavka 3.
1. Potrebna granica solventnosti se
utvrđuje se na temelju godišnjeg
iznosa premija odnosno doprinosa ili prosječnog iznosa odštetnih zahtjeva
u protekle tri financijske godine.
2. Iznos potrebne granice solventnosti je jednak je višem od dva navedena rezultata iz stavaka
3. i 4.
3. Premijska osnova se, s obzirom na to koji je viši iznos, izračunava na
temelju zaračunantih bruto
premija ili doprinosa izračunanih kako je dolje navedeno i bruto
zarađenih premija ili doprinosa.
Premije i doprinosi (uključujući
troškove koji su slični premijama ili doprinosima) s obzirom na poslove izravnog osiguranja u
prethodnoj financijskoj godini se spajaju se.
Tom se iznosu dodaje iznos premija primljenih
za ukupno reosiguranje u prethodnoj financijskoj godini.
Od tog se iznosa
zatim se oduzima ukupan iznos premija ili
doprinosa otkazanih u prethodnoj godini kao i ukupan iznos poreza i davanja povezanih suz premijamae ili doprinosimae koji ulaze u ukupni iznos.
Tako dobiveni iznos se dijeli se na dva dijela, pri čemu prvi doseže do
50 milijuna eura, a drugi obuhvaća preostali iznos; 18 % prvog i
16 % drugog dijela se zbrajaju se.
Tako dobiveni iznos se množi se koeficijentom koji postoji s obzirom na
iznos iz prethodnihe triju financijskihe godinae između iznosa odštetnih zahtjeva
koje institucija treba podmiriti nakon odbitka iznosa naplativih na temelju
reosiguranja ili bruto iznosa odštetnih zahtjeva. Taj koeficijent nije niži od
50 %.
4. Odštetna osnova se
izračunava se kako slijedi:
Iznos obračunantih odšteta plaćenih s obzirom na
poslove izravnog osiguranja (bez odbitka bilo kojih troškova koje snosi
reosiguratelj i retrocedent) u razdoblju iz stavka 1. se zbrajaju.
Tom se iznosu dodaje se iznos odšteta plaćenih s obzirom na
preuzete obveze reosiguranja ili retrocesije tijekom istih razdoblja i iznos
rezervacija za neplaćene odštetne zahtjeve utvrđen na kraju prethodne
financijske godine za poslove izravnog osiguranja i preuzete obveze
reosiguranja.
Od tog se iznosa
zatim se oduzimaju naplaćeni iznosi
ostvareni tijekom razdoblja iz stavka 1.
Od tog se iznosa
zatim se oduzima iznos pričuva za
neisplaćene odštetne zahtjeve utvrđen na početku druge
financijske godine koja prethodi posljednjoj financijskoj godini za koju
postoje financijski izvještaji, kako za poslove izravnog osiguranja tako i za
preuzete obveze osiguranja.
Jedna trećina tako dobivenog iznosa se dijeli se na dva dijela, pri čemu prvi doseže do
35 milijuna eura, a drugi obuhvaća preostali iznos; 26 % prvog i
23 % drugog dijela se zbrajaju se.
Tako dobiveni iznos se množi se koeficijentom koji postoji s obzirom na
iznos iz prethodnihe triju financijskihe godinae između iznosa odštetnih zahtjeva
koje institucija treba podmiriti nakon odbitka iznosa naplativih na temelju
reosiguranja ili bruto iznosa odštetnih zahtjeva. Taj koeficijent nije niži od
50 %.
5. Kad je potrebna granica solventnosti
izračunana u skladu sa stavcima 2. do 4 niža od potrebne granice
solventnosti iz prethodne godine, potrebna granica solventnosti mora biti
najmanje jednaka potrebnoj granici solventnosti iz prethodne godine, pomnoženoj
s koeficijentom iznosa tehničkih pričuva za neisplaćene odštetne
zahtjeve na kraju prethodne financijske godine i iznosa tehničkih
pričuva za neisplaćene odštetne zahtjeve na početku prethodne
financijske godine. U tom se izračunu upotrebljavaju se tehničke pričuve neto od
reosiguranja, a koeficijent ne smije biti viši od 1.
ê 2003/41/EZ
Članak 18.20.
Pravila ulaganja
1. Države članice zahtijevaju od
institucija na svojem državnom
području ulaganje u skladu s načelom razboritosti, a posebno u skladu
sa sljedećim pravilima:
              (a) imovina se ulaže u najboljem
interesu članova i korisnika. U slučaju mogućeg sukoba interesa,
institucija ili subjekt koji upravlja njezinim portfeljem osigurava da se ulaže
isključivo u interesu članova i korisnika;
              (b) imovina se ulaže tako da
jamči sigurnost, kvalitetu, likvidnost i profitabilnost portfelja kao
cjeline.
              Imovina za pokriće
tehničkih pričuva također se ulaže se i u skladu s vrstom i trajanjem
očekivanih budućih mirovina;
              (c) imovina se većinom ulaže
na uređena tržišta. Ulaganja u imovinu koja nije uvrštena za trgovanje na
uređenom financijskom tržištu u svakom se
slučaju moraju se držati na
razboritim razinama;
              (d) ulaganje u izvedene financijske
instrumente moguće je pod uvjetom da dopripridonose
smanjenju rizika ulaganja ili olakšavaju učinkovito upravljanje
portfeljem. Treba ih vrednovati po načelu opreznostirazboritosti,
uzimajući u obzir temeljnu imovinu, te uključiti u vrednovanje
imovine institucije. Institucija također izbjegava i prekomjernu izloženost riziku druge ugovorne
strane i drugim poslovima s izvedenicama;
              (e) imovina se pravilno
diversificira tako da se izbjegne pretjerano oslanjanje na pojedinu imovinu,
izdavatelja ili grupu društava i akumuliranje rizika u portfelju kao cjelini.
              Ulaganja u imovinu koji izdaje isti
izdavatelj ili izdavatelji koji pripadaju istoj grupi poduzeća ne smije instituciju izlagati
prekomjernom koncentracijskom riziku;
              (f) ulaganje u pokroviteljsko
poduzeće ne iznosi više od 5 % ukupnog portfelja, a ako
pokroviteljsko poduzeće pripada grupi, ulaganje u poduzeća koja
pripadaju istoj grupi u kojoj je pokroviteljsko poduzeće ne iznosi više od
10 % portfelja.
              Ako institucija ima više pokroviteljskih
poduzeća, ulaganje u ta pokroviteljska poduzeća provodi se na temelju
načela razboritosti, uzimajući u obzir potrebu primjerene
diversifikacije.
Države članice mogu odlučiti da
neće primjenjivati zahtjeve iz točaka (e) i (f) na ulaganje u državne
obveznice.
ê 2003/41/EZ
čl. 1. (prilagođeno)
1.a2.
Uzimajući u obzir vrstu, područje primjene i složenost djelatnosti
nadziranih institucija, države članice osiguravaju da nadležna tijela
prate primjerenost njihovih procesâ procjene kreditne sposobnosti, procjenjuju
korištenje upućivanja na kreditne rejtinge koje su dodijelile agencije za
kreditni rejting kako je određeno u članku 3. stavku 1. točki
(b) Uredbe (EZ) br. 1060/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o agencijama za
kreditni rejting[47], u njihovim politikama ulaganja i, prema potrebi, potiču
ublažavanje učinka takvih upućivanja, u
ciljus ciljem smanjenja isključivog i automatskog oslanjanja na takve kreditne
rejtinge.
ê 2003/41/EZ
2.3.
Matične države članice zabranjuju instituciji pozajmljivanje ili da
djeluje kao jamac trećim stranama. Međutim, države
članice mogu dopustzvoliti
institucijama pozajmljivanje samo u svrhu likvidnosti i na privremenoj osnovi.
3.4. Države
članice ne zahtijevaju od institucija na svojem državnom području ulaganje u
određene kategorije imovine.
4.5. Ne
dovodeći u pitanje članak 12.32., investicijske odluke institucije na njihovom državnom području
ili njezini upravitelji portfeljem ne podliježu nikakvim prethodnim odobrenjima
ili zahtjevima za sustavno obavješćivanje država članica.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
5.6. U skladu
s odredbama stavaka 1. do 4.5. države članice mogu za institucije na svojem državnom području utvrditi detaljnija
pravila, uključujući kvantitativna pravila, pod uvjetom da su
opravdana načelom razboritosti, u ciljus ciljem
odražavanja ukupnog opsega mirovinskih programa kojima upravljaju
te institucije upravljaju.
Posebno,
države članice mogu primjenjivati odredbe o ulaganjima slične onima
iz Direktive 2002/83/EZ.
Međutim, države
članice ne sprečavaju institucije da:
              (a) do 70 % imovine za
pokriće tehničkih pričuva ili cjelokupnog portfelja programa u
kojima članovi snose rizike ulaganja, ulože u dionice, prenosive vrijednosne
papire koji se tretiraju kao dionice i korporativne obveznice koji su uvršteni
za trgovanje na uređenom tržištu, ð ili s pomoću višestranih
trgovinskih platformi ili organiziranih trgovinskih platformi, ï i odlučuju o relativnom ponderu tih vrijednosnih papira u
njihovom portfelju ulaganja. Pod uvjetom da je to opravdano načelom razboritosti, države
članice ipak mogu primijeniti manja ograničenja na institucije koje
osiguravaju mirovinske proizvode s dugoročnim jamstvom kamatne stope, same
snose rizik ulaganja i same osiguravaju jamstvo;
              (b) ulažu do 30 % imovine za
pokriće tehničkih pričuva u imovinu denominiranu u valutama
različitima od one u kojoj su
izražene obveze;
(c) ulažu u tržišta rizičnog kapitala ð instrumente s dugoročnim
ekonomskim profilom, a kojima se ne trguje na uređenim tržištima, s
pomoću multilateralnih trgovinskih platformi ili organiziranih trgovinskih
platformi ï.
6.7. Stavakom 5.6. državama članicama ne oduzima se
pravo da u pojedinačnim slučajevima zahtijevaju da institucijae ð s odobrenjem za rad ili upisane u
registar ï na njihoviom državniom područjimau primjenjuju stroža pravila ulaganja pod
uvjetom da su opravdana načelom razboritosti, naročito s obzirom na
obveze koje je institucija preuzela.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
7. U slučaju
prekograničnih djelatnosti navedenih u članku 20., nadležna tijela
svake države članice domaćina mogu zahtijevati da se pravila
utvrđena u drugom podstavku primjenjuju na institucije u matičnoj
državi članici. U tom slučaju ova se pravila primjenjuju samo na onaj
dio imovine institucije koji odgovara djelatnostima koje se obavljaju u
određenoj državi članici domaćinu. Nadalje, ona se primjenjuju
isključivo ako se ista ili stroža pravila također primjenjuju na
institucije u državi članici domaćinu.
Pravila iz prvog
podstavka jesu sljedeća:
            (a) institucija ne ulaže više od 30 % te imovine u dionice, druge
vrijednosne papire koji se tretiraju kao dionice i dužničke vrijednosne
papire koji nisu uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu, ili
institucija ulaže najmanje 70 % te imovine u dionice, druge vrijednosne papire
koji se tretiraju kao dionice i dužničke vrijednosne papire koji su uvršteni
za trgovanje na uređenom tržištu;
            (b) institucija ne ulaže više od 5 % te imovine u dionice i druge
vrijednosne papire koji se tretiraju kao dionice, obveznice, dužničke
vrijednosne papire i druge instrumente tržišta novca i instrumente tržišta
kapitala koje izdaje isti izdavatelj i ne više od 10 % te imovine u dionice i
druge vrijednosne papire koji se tretiraju kao dionice, obveznice,
dužničke vrijednosne papire i druge instrumente tržišta novca i
instrumente tržišta kapitala koje izdaju izdavatelji koji pripadaju istoj
grupi;
            (c) institucija ne ulaže više od 30 % te imovine u imovinu denominiranu
u valutama različitim od one u kojoj su izražene obveze.
S ciljem ispunjavanja
ovih zahtjeva matična država članica može zahtijevati striktno
odvajanje imovine u posebnu obračunsku jedinicu.
ò novo
8. Nadležna tijela
države članice domaćina institucije koja obavlja prekograničnu
djelatnost iz članka 12. ne utvrđuju pravila ulaganja kao dopunu
pravilima utvrđenima u stavcima 1. do 6. za dio imovine kojom su
obuhvaćene tehničke pričuve za prekograničnu djelatnost.
Glava III.
UVJETI KOJIMA SE UREĐUJU DJELATNOSTI
POGLAVLJE 1.
Sustav upravljanja
Odjeljak 1.
Opće odredbe
Članak 21.
Nadležnost
upravnog, upravljačkog ili nadzornog tijela
1. Države
članice osiguravaju da upravno, upravljačko ili nadzorno tijelo
institucije u skladu s nacionalnim pravom ima krajnju nadležnost za
usklađenost predmetne institucije sa zakonima i drugim propisima
donesenima u skladu s ovom Direktivom.
2. Ova Direktiva ne
dovodi u pitanje ulogu socijalnih partnera u upravljanju institucijama.
Članak 22.
Opći
zahtjevi u vezi upravljanja
1. Države
članice zahtijevaju da sve institucije uspostave učinkovit sustav
upravljanja kojim se osigurava upravljanje djelatnostima pažnjom dobrog
stručnjaka. Taj sustav uključuje odgovarajuću preglednu
organizacijsku strukturu s jasnom dodjelom i odgovarajućom podjelom
nadležnosti te učinkovit sustav kojim se osigurava dostavljanje
informacija. Sustav upravljanja podliježe redovitom unutarnjem preispitivanju.
2. Sustav
upravljanja iz stavka 1. razmjeran je vrsti, području primjene i
složenosti djelatnosti institucije.
3. Države
članice osiguravaju da upravno, upravljačko ili nadzorno tijelo
institucije u pisanom obliku donosi politike u vezi s upravljanjem rizicima,
unutarnjom revizijom i, ako je potrebno, aktuarima i izdvajanjem poslovnih
procesa te da osigurava i provedbu tih politika. Politike se jednom godišnje
preispituju te se prilagođavaju s obzirom na svaku znatnu izmjenu sustava
ili predmetnog područja.
4. Države
članice osiguravaju da institucije uspostave učinkovit sustav
unutarnje kontrole. Taj sustav uključuje upravne i računovodstvene
postupke, okvir za unutarnju kontrolu te odgovarajuće izvještajne
mehanizme na svim razinama institucije.
5. Države
članice osiguravaju da institucije poduzimaju razumne mjere u svrhu
kontinuiranog i redovitog obavljanja svojih djelatnosti, uključujući
razvoj planova za slučaj nepredviđenih okolnosti. U tom cilju
institucija upotrebljava primjerene i proporcionalne sustave, resurse i
postupke.
6. Države
članice zahtijevaju od institucija da imenuju barem dvije osobe koje
učinkovito upravljaju institucijom.
Članak 23.
Zahtjevi u
pogledu upravljanja na temelju poslovnog ugleda i iskustva
1. Države
članice zahtijevaju od institucija da se pobrinu da sve osobe koje
učinkovito upravljaju institucijom ili imaju druge ključne poslovne
procese pri vršenju svojih dužnosti ispunjavaju sljedeće zahtjeve:
(a)
njihove stručne
kvalifikacije, znanje i iskustvo primjereni su da omoguće upravljanje
institucijom pažnjom dobrog gospodara i primjereno vršenje svih ključnih
poslovnih procesa (zahtjev za iskustvo); i
(b)
imaju dobar ugled i
integritet (zahtjev za poslovni ugled).
2. Države
članice osiguravaju uspostavu učinkovitih postupaka i redovitih
kontrola kako bi nadležna tijela mogla ocijeniti ispunjavaju li osobe koje
učinkovito upravljaju institucijom ili obavljaju druge ključne
poslovne procese zahtjeve utvrđene u stavku 1.
3. Ako država
članica od svojih državljana zahtijeva dokaz dobrog ugleda, dokaz da u
prošlosti nisu bili u stečaju, ili oba dokaza, tada ta država članica
kao dovoljan dokaz za državljane drugih država članica prihvaća
podnošenje izvatka iz sudskog registra druge države članice ili, ako takav
registar ne postoji u drugoj predmetnoj državi članici, istovjetne isprave
koju je izdalo nadležno sudsko ili upravno tijelo matične države
članice ili države članice čiji je predmetna osoba državljanin,
koji dokazuje da su ispunjeni navedeni zahtjevi.
4. Ako matična
država članica ili država članica čiji je predmetna osoba
državljanin ne izdaje istovjetnu ispravu iz stavka 3., državljaninu druge
države članice dopušteno je tu ispravu nadomjestiti izjavom pod prisegom.
Međutim u
državama članicama u kojima izjava pod prisegom nije predviđena,
državljaninu druge predmetne države članice dopušteno je davanje
svečane izjave pred nadležnim sudskim ili upravnim tijelom u svojoj
matičnoj državi članici ili državi članici iz koje dolazi ili
pred bilježnikom jedne od tih država članica.
To tijelo ili
bilježnik izdaje potvrdu kojom ovjerava autentičnost izjave pod prisegom
ili svečane izjave.
5. Dokaz da
državljanin u prošlosti nije bio u stečaju iz stavka 3. može se dostaviti
u obliku izjave državljanina druge predmetne države članice pred nadležnim
sudskim, strukovnim ili trgovinskim tijelom te druge predmetne države
članice.
6. Isprave i potvrde
iz stavaka 3., 4. i 5. ne mogu se podnijeti nakon što prođe više od tri
mjeseca od dana njihova izdavanja.
7. Države
članice određuju tijela nadležna za izdavanje isprava iz stavaka 3.,
4. i 5. i o tome odmah obavješćuju druge države članice i Komisiju.
Svaka država
članica obavješćuje druge države članice i Komisiju o tijelima
kojima je potrebno dostaviti dokumente iz stavaka 3. do 5. kao podlogu zahtjevu
za obavljanje djelatnosti iz članka 12. na državnom području te
države članice.
Članak 24.
Politika
nagrađivanja
1. Države
članice zahtijevaju od institucija razumnu politiku nagrađivanja za
one osobe koje učinkovito upravljaju institucijom na način primjeren
njezinoj veličini i unutarnjem ustrojstvu te vrsti, području primjene
i složenosti njezinih djelatnosti.
2. Institucije
redovito objavljuju javnosti važne informacije o politici nagrađivanja,
osim ako je drugačije utvrđeno zakonima i drugim propisima o
prijenosu Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća. [48]
3. Komisija je
ovlaštena donijeti delegirani akte u skladu s člankom 77. kojima se
utvrđuje:
(a)
obvezni elementi politika
nagrađivanja koje institucije moraju primjenjviati na temelju sljedećih
načela:
–
politika
nagrađivanja utvrđuje se, provodi i održava u skladu s djelatnostima
institucije i njezinom strategijom upravljanja rizicima, njezinim profilom
rizičnosti, ciljevima, praksom upravljanja rizicima te dugoročnim
interesima i rezultatima institucije u cjelini,
–
politika
nagrađivanja uključuje razmjerne mjere za izbjegavanje sukoba
interesa,
–
politikom
nagrađivanja promiče se dobro i učinkovito upravljanje rizicima,
ali se ne potiče na preuzimanje rizika koji premašuje ograničenja
institucije u pogledu prihvatljivog rizika,
–
politika
nagrađivanja odnosi se na instituciju i strane koje obavljaju njezine
ključne poslovne procese ili druge djelatnosti, uključujući
izdvojene i naknadno ponovno izdvojene ključne procese i druge
djelatnosti,
–
politika
nagrađivanja sadržava odredbe specifične za zadaće i
funkcioniranje upravnog, upravljačkog i nadzornog tijela institucije,
osobe koje učinkovito njome upravljaju, osoba koje obavljaju ključne
poslovne procese i ostale kategorije zaposlenika čiji stručni rad
proizvodi materijalni učinak na profil rizičnosti institucije,
–
upravno, upravljačko
ili nadzorno tijelo institucije utvrđuje glavna načela politike
nagrađivanja za one kategorije zaposlenika čiji stručni rad
proizvodi učinak na profil rizičnosti institucije i koji su nadležni
za kontrolu njegove provedbe,
–
upravno, upravljačko
ili nadzorno tijelo institucije nadležno je za provedbu politike
nagrađivanja kojom se podupire učinkovito upravljanje institucijom
pažnjom dobrog stručnjaka,
–
jasno, transparentno i
učinkovito upravljanje u pogledu nagrađivanja i njegov nadzor;
(b)
odgovarajuća
učestalost, posebni modaliteti i sadržaj javnog obavješćivanja o
politici nagrađivanja.
Odjeljak 2.
Poslovni procesi
Članak 25.
Opće odredbe
1. Države
članice od institucija zahtijevaju uključivanje poslovnog procesa
upravljanja rizicima, poslovnog procesa unutarnje revizije i, ako je
primjenjivo, aktuarskog poslovnog procesa. Izvješćivanjem u vezi sa svakim
poslovnim procesom osigurava se sposobnost učinkovitog izvršavanja dužnosti
tijekom poslovnog procesa na objektivan, pošten i neovisan način.
2. Institucije mogu
jednoj osobi ili organizacijskoj jedinici dopustiti vršenje više od jednog
ključnog poslovnog procesa. Međutim poslovni proces upravljanja
rizicima ne povjerava se osobi ili organizacijskoj jedinici koja obavlja
poslovni proces unutarnje revizije.
3. Ne dovodeći
u pitanje ulogu socijalnih partnera u cjelokupnom upravljanju institucijama,
osoba ili organizacijska jedinica koja obavlja poslovni proces ne obavlja sličan
poslovni proces u pokroviteljskom poduzeću. Na temelju opravdanog zahtjeva
od strane institucije, nadležno tijelo može odobriti izuzeće od ovog
ograničenja uzimajući u obzir veličinu, vrstu, područje
primjene i složenost djelatnosti institucije.
4. Osoba koja
obavlja poslovni proces svaki veći problem u svojem području
nadležnosti odmah prijavljuje upravnom, upravljačkom ili nadzornom tijelu
institucije.
5. O svim nalazima i
preporukama poslovnog procesa upravljanja rizicima, poslovnog procesa unutarnje
revizije i, ako je primjenjivo, aktuarskog poslovnog procesa obavješćuje
se upravno, upravljačko ili nadzorno tijelo institucije koje odlučuje
o mjerama koje treba poduzeti.
6. U okviru
poslovnog procesa upravljanja rizicima, poslovnog procesa unutarnje revizije
i, ako je primjenjivo, aktuarskog poslovnog procesa obavješćuje se
nadležno tijelo institucije ako upravno, upravljačko ili nadzorno tijelo
institucije ne podnese odgovarajuće i pravovremene korektivne mjere:
(a)
ako je osoba ili
organizacijska jedinica koja obavlja ključni poslovni proces ustanovila
rizik da institucija vjerojatno ne poštuje materijalno važan zakonski zahtjev i
to prijavila upravnom, upravljačkom ili nadzornom tijelu institucije;
(b)
ako je osoba ili
organizacijska jedinica koja obavlja ključni poslovni proces uočila
materijalno važno kršenje zakonodavstva ili propisa primjenjivih na instituciju
i njezine djelatnosti u kontekstu ključnog poslovnog procesa te osobe ili
organizacijske jedinice i to prijavila upravnom, administrativnom ili nadzornom
tijelu institucije.
7. Države
članice osiguravaju pravnu zaštitu osoba koje obavješćuju nadležno
tijelo u skladu sa stavkom 6.
Članak 26.
Sustav i poslovni proces upravljanja ricizima
1. Države
članice od institucija zahtijevaju uspostavljanje učinkovitog sustava
upravljanja rizicima kojim su obuhvaćeni strategije, procesi i postupci
izvješćivanja potrebni za redovito utvrđivanje, mjerenje i
praćenje rizika, upravljanje rizicima i redovito izvješćivanje, na
pojedinačnoj i grupnoj osnovi, o rizicima kojima su institucije izložene
ili bi mogle biti izložene te o međusobnoj ovisnosti tih rizika.
Sustav upravljanja
rizicima dobro je ugrađen u organizacijsku strukturu i proces donošenja
odluka institucije.
2. Sustavom
upravljanja rizicima obuhvaćeni su rizici koji mogu nastati u instituciji
ili poduzećima, u skladu s njihovom veličinom, unutarnjim ustrojstvom
te vrstom, područjem primjene i složenosti njihovih djelatnosti, čije
su dužnosti ili djelatnosti izdvojene barem u sljedećim područjima:
(a)
preuzimanje obveza i
oblikovanje pričuva;
(b)
upravljanje imovinom i
obvezama;
(c)
ulaganja, posebno
izvedenice i slične obveze;
(d)
likvidnost i upravljanje
koncentracijom rizika;
(e)
upravljanje operativnim
rizicima;
(f)
osiguranje i ostale
tehnike smanjenja rizika.
3. Ako u skladu s uvjetima
mirovinskog programa rizik snose članovi i korisnici, sustav upravljanja
rizicima uzima te rizike u obzir i sa stajališta članova i korisnika.
4. Institucije
osiguravaju takvo ustrojstvo poslovnog procesa upravljanja rizicima kojim se
omogućuje provedba sustava upravljanja rizikom.
Članak 27.
Poslovni proces unutarnje revizije
1. Države
članice od institucija zahtijevaju uspostavu učinkovitog poslovnog
procesa unutarnje revizije. U okviru poslovnog procesa unutarnje revizije
ocijenjuje se primjerenost i učinkovitost sustava unutarnje kontrole i
ostalih elemenata sustava upravljanja utvrđenog u člancima 21. do
24., uključujući izdvojene djelatnosti.
2. Države
članice od institucija zahtijevaju imenovanje barem jedne neovisne osobe,
unutar institucije ili izvan nje, koja će biti nadležna za poslovni proces
unutarnje revizije. Osim za izračunavanje i ovjeravanje iz članka 14.
stavka 4., ta osoba ne preuzima nadležnost za ostale poslovne procese osim onih
utvrđenih u tom članku.
3. O nalazima i
preporukama poslovnog procesa unutarnje revizije obavješćuje se upravno,
upravljačko ili nadzorno tijelo institucije. Upravno, upravljačko ili
nadzorno tijelo institucije utvrđuje mjere koje treba poduzeti s obzirom
na svaki nalaz i preporuku i osigurava poduzimanje tih mjera.
Članak 28.
Aktuarski poslovni proces
1. Ako članovi
i korisnici ne snose sav rizik, države članice od institucija zahtijevaju
učinkovit aktuarski poslovni proces kojim će se:
(a)
koordinirati i nadzirati
izračun tehničkih pričuva;
(b)
procjenjivati primjerenost
metodologija i temeljnih modela koji se primjenjuju u izračunu
tehničkih pričuva i pretpostavki nastalih u tu svrhu;
(c)
procjenjivati dostatnost
i kvalitetu podataka koji se upotrebljavaju u izračunu tehničkih
pričuva;
(d)
uspoređivati
najbolje procjene i iskustvo;
(e)
obavješćivati
upravno, upravljačko ili nadzorno tijelo institucije o pouzdanosti i
primjerenosti izračuna tehničkih pričuva;
(f)
davati mišljenje o
cjelokupnoj temeljnoj politici ako institucija ima takvu politiku;
(g)
davati mišljenje o
primjerenosti mehanizama osiguranja ako institucija ima takve mehanizme; i
(h)
pridonositi
učinkovitoj provedbi sustava upravljanja rizicima.
2. Države
članice od institucija zahtijevaju imenovanje barem jedne neovisne osobe,
unutar institucije ili izvan nje, koja će biti nadležna za aktuarski
poslovni proces
Odjeljak 3.
Dokumenti o upravljanju
Članak 29.
Procjena rizika za mirovine
1. Države
članice od institucija zahtijevaju da, u skladu s njihovom veličinom,
unutarnjim ustrojstvom te vrstom, područjem primjene i složenošću
njihovih djelatnosti, kao dio njihova sustava upravljanja rizikom provedu
vlastitu ocjenu rizika i sastave izvješće o ocjeni rizika za mirovine kako
bi se ta ocjena dokumentirala.
Procjena rizika za
mirovine provodi se redovito i bez odgađanja nakon svake znatne promjene
profila rizičnosti institucije ili mirovinskog programa.
2. Procjenom rizika
za mirovine iz stavka 1. obuhvaćeno je sljedeće:
(a)
učinkovitost sustava
upravljanja rizicima;
(b)
cjelokupne financijske
potrebe institucije;
(c)
sposobnost poštovanja
zahtjeva u pogledu tehničkih pričuva utvrđenih u članku
14.;
(d)
kvalitativna procjena
granice nepovoljnog odstupanja kao dio izračuna tehničkih
pričuva u skladu s nacionalnim pravom;
(e)
opis mirovinskih primanja
ili akumulacije kapitala;
(f)
kvalitativna procjena pokroviteljske
potpore dostupne instituciji;
(g)
kvalitativna procjena
operativnog rizika za sve programe institucije;
(h)
kvalitativna procjena
novih ili budućih rizika povezanih s klimatskim promjenama,
iskorištavanjem resursa i okolišem.
3. Za potrebe stavka
2. institucije uspostavljaju metode prepoznavanja i procjenjivanja rizikâ
kojima jesu ili bi mogle biti kratkoročno ili dugoročno izložene. Te
metode razmjerne su vrsti, području primjene i složenosti rizika povezanih
s njihovim djelatnostima. U ocjeni je dan opis tih metoda.
4. Procjena rizika
za mirovine čini sastavni dio operativne strategije te se uzima u obzir
pri strateškom odlučivanju institucije.
Članak 30.
Delegirani akt za procjenu rizika za mirovine
Komisiji se
dodjeljuje ovlast donošenja delegiranog akta u skladu s člankom 77. kojim
se utvrđuju:
(a)
elementi koje je potrebno
obuhvatiti člankom 29. stavkom 2.;
(b)
metode iz članka 29.
stavka 3. uzimajući u obzir utvrđivanje i ocjenjivanje rizika kojima
su ili bi mogle kratkoročni i dugoročno biti izložene institucije; i
(c)
učestalost procjene
rizika za mirovine uzimajući u obzir zahtjeve iz članka 29. stavka 1.
Delegiranim aktom ne
uvode se dodatni zahtjevi financiranja osim onih predviđenih u ovoj
Direktivi.
ê 2003/41/EZ
Članak 10.31.
Godišnji financijski izvještaji i
godišnja izvješća
Svaka dDržavea članicea zahtijevaju
od svih institucija na svojim državniom područjimau sastavljanje godišnjih izvještaja i
godišnjih izvješća za sve mirovinske programe kojima institucije
upravljaju i, ako je primjenjivoprema potrebi, godišnje financijske izvještaje i godišnja izvješća za svaki
mirovinski program pojedinačno. Godišnji financijski izvještaji i godišnja
izvješća daju istinit i objektivan prikaz imovine, obveza i financijskog
položaja institucije. Godišnji financijski izvještaji i informacije iz
izvješća dosljedni su, iscrpni, objektivno prezentirani te su ih ovlaštene
osobe u skladu s nacionalnim pravom propisno odobrile.
Članak 12.32.
Izjava o načelima politike
ulaganja
Svaka dDržavea članicea osiguravaju
da sve institucije njezinomnjihovim
državniom
područjimau pripreme
i najmanje svake tri godine preispitaju pisanu izjavu o načelima politike
ulaganja. OvTa se izjava
neodgodivo preispitujerevidira
nakon svih znatčajnih
promjena u politici ulaganja. Države članice propisuju da ta izjava u
najmanju ruku sadržava činjenice kao što su metode mjerenja rizika
ulaganja, primijenjeni postupci upravljanja rizicima te strateška raspodjela
imovine s obzirom na vrstu i trajanje mirovinskih obveza.
ò novo
POGLAVLJE 2.
Izdvajanje poslovnih procesa i upravljanje ulaganjem
Članak 33.
Izdvajanje poslovnih procesa
ê 2003/41/EZ
čl. 9. st. 4.
1. dDržavea članicea moguže dopustzvoliti ili zahtijevati da institucije na njezinomnjihovim
državniom
područjimau povjere
upravljanje tim institucijama, u cijelosti ili djelomično, drugim
subjektima koji posluju u ime tih institucija.
ò novo
2. Države
članice osiguravaju da te institucije i dalje budu nadležne za
usklađenost sa svojim obvezama u skladu s ovom Direktivom ako izdvajaju
poslovne procese ili ostale djelatnosti.
3. Izdvajanje
ključnih poslovnih procesa ili drugih djelatnosti ne može se odvijati na
način koji bi mogao dovesti do:
(a)
pogoršanja kvalitete
sustava upravljanja predmetne institucije;
(b)
neopravdanog
povećanja operativnog rizika;
(c)
smanjenja sposobnosti
nadležnih tijela da prate usklađenost institucije sa svojim obvezama;
(d)
ugrožavanja trajnog i
zadovoljavajućeg pružanja usluga članovima i korisnicima.
4. Institucija
osigurava pravilno funkcioniranje izdvojenih djelatnosti s pomoću procesa
odabira pružatelja usluga i neprekidnim praćenjem djelatnosti.
5. Države
članice osiguravaju da institucije koje izdvajaju ključne poslovne
procese ili ostale djelatnosti potpišu s pružateljem usluga barem pisani
sporazum. Sporazum je zakonski izvršiv i u njemu se jasno utvrđuju prava i
obveze institucije i pružatelja usluga.
6. Države
članice osiguravaju da institucije pravovremeno obavješćuju nadležna
tijela o izdvajanju ključnih poslovnih procesa ili drugih djelatnosti
unaprijed te o svim kasnijim važnim kretanjima u pogledu ključnih
poslovnih procesa ili drugih djelatnosti.
7. Države
članice osiguravaju da nadležna tijela imaju potrebne ovlasti da u bilo
koje vrijeme od institucija zatraže informacije o izdvojenim ključnim
poslovnim procesima i ostalim djelatnostima.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
Članak 19.34.
Upravljanje Ö ulaganjima Õ i skrbništvo
ê 2011/61/EU
čl. 62.2 (prilagođeno)
1. Države članice ne ograničavaju institucije da za upravljanje
portfeljem imenuju upravitelje portfelja osnovane u drugoj državi članici,
a koji su dobili valjano odobrenje za rad u skladu s Ö Direktivom Õ 2004/39/EZ i direktivama 2009/65/EZ, 85/611/EZ, 93/22/EEZ, 2000/12/EZ, 2009/138/EZ, 2002/83/EZ i 2011/61/EU i 2013/36/EU, kao i
one navedene u članku 2. stavku 1. ove Direktive.
ò novo
POGLAVLJE 3.
Depozitar
Članak 35.
Imenovanje depozitara
1. Za svaki
strukovni mirovinski program u kojem članovi i korisnici u cijelosti snose
rizik ulaganja matična država članica od institucije zahtijeva
imenovanje jednog depozitara za dužnosti čuvanja imovine i nadzora u
skladu s člancima 36. i 37.
2. Za strukovne
mirovinske programe u kojima članovi i korisnici ne snose u cijelosti
rizik ulaganja matična država članica može od institucije zahtijevati
imenovanje depozitara za dužnost čuvanja imovine ili dužnosti čuvanja
imovine i nadzora u skladu s člancima 36. i 37.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
23. Države
članice ne ograničavaju institucije da za skrbništvo nad njihovom
imovinom imenuju skrbnike ð depozitare ï sa sjedištem u drugoj državi članici koji su dobili valjano odobrenje
za rad u skladu s Direktivom 93/22/EZ2004/39/EZ ili Direktivom 2000/12/EZ2013/36/EU,
ili koji su prihvaćeni kao depozitari za potrebe Direktive 85/611/EZ2009/65/EZ.
Odredba
iz ovog stavka ne sprječava matičnu državu članicu da zahtijeva
obvezno imenovanje depozitara ili skrbnika.
34. Svaka dDržavea članicea poduzimaju
potrebne korake da se sukladno njihovezinom
nacionalnom pravu Ö nadležnim
tijelima Õ omogući, u
skladu s člankom 1462., a na
zahtjev matične države članice institucije, zabrana slobodnog
raspolaganja imovinom koja je povjerena depozitaru ili skrbniku unutar njihovezinog državnihog područja.
ò novo
5. Depozitar se
imenuje barem pisanim ugovorom. U ugovoru se propisuje prijenos informacija
potrebnih depozitaru za vršenje svojih dužnosti u vezi s mirovinskim programom
za koji je imenovan, kako je utvrđeno u ovoj Direktivi te ostalim
mjerodavnim zakonima i drugim propisima.
6. Pri izvršavanju
dužnosti iz članaka 36. i 37. institucija i depozitar nastupaju iskreno,
pošteno, profesionalno, neovisno te u interesu članova i korisnika
programa.
7. Depozitar ne
obavlja djelatnosti povezane s institucijom koje mogu prouzročiti sukobe
interesa između institucije, članova i korisnika programa te samog
depozitara, osim ako je depozitar funkcionalno i hijerarhijski odvojio
obavljanje svojih dužnosti depozitara od svojih ostalih dužnosti koje bi mogle
prouzročiti sukobe i ako se mogući sukobi interesa primjereno
utvrđuju, prate i otkrivaju članovima i korisnicima programa te se
njima primjereno upravlja.
8. Ako ne imenuju
depozitara, institucije utvrđuju mehanizam sprečavanja i rješavanja
svih sukoba interesa za dužnosti koje inače vrše depozitar i upravitelj
imovinom.
Članak 36.
Čuvanje imovine i nadležnost depozitara
1. Ako je imovina
mirovinskog programa koja se sastoji od financijskih instrumenata koji mogu
biti pod skrbništvom povjerena na čuvanje depozitaru, depozitar pod
skrbništvom drži sve financijske instrumente koji mogu biti evidentirani na
računu financijskih instrumenata otvorenom u knjigama depozitara i sve
financijske instrumente koji se depozitaru mogu fizički isporučiti.
U te svrhe depozitar
osigurava da su financijski instrumenti, koji se mogu evidentirati na
računu financijskih instrumenata otvorenom u knjigama depozitara,
evidentirani u knjigama depozitara na odvojenim računima, u skladu s
pravilima utvrđenima u Direktivi 2004/39/EZ, koji su otvoreni u ime
institucije tako da se u svakom trenutku može jasno utvrditi da pripadaju instituciji
ili članovima i korisnicima mirovinskog programa.
2. Ako se imovina
mirovinskog programa sastoji od druge imovine osim imovine iz stavka 1.,
depozitar provjerava jesu li institucija ili članovi i korisnici vlasnici
imovine te vodi evidenciju njihove imovine. Provjera se vrši na temelju
informacija ili dokumenata koje je dostavila institucija ili, ako je to
moguće, na temelju vanjskih dokaza. Depozitar redovito ažurira svoju
evidenciju.
3. Države
članice osiguravaju da je depozitar odgovoran instituciji ili članovima
i korisnicima za svaki njihov gubitak nastao zbog neopravdanog neizvršavanja
ili nepravilnog izvršavanja obveza depozitara.
4. Države
članice osiguravaju da na nadležnost depozitara, kako je navedeno u stavku
3., ne utječe činjenica da je svu imovinu ili dio imovine koju
čuva povjerio trećoj strani.
5. Ako ne imenuju
depozitara, institucije su obvezne barem:
(a)
osiguravati da se s
financijskim instrumentima postupa s dužnom pažnjom i da su oni zaštićeni;
(b)
voditi evidenciju koja im
omogućava da u bilo koje vrijeme i bez odgađanja utvrde svu imovinu;
(c)
poduzimati potrebne mjere
za izbjegavanje sukoba interesa ili neusklađenosti;
(d)
na zahtjev obavjestiti
nadležno tijelo o načinu upravljanja imovinom.
Članak 37.
Dužnosti nadzora
1. Depozitar
imenovan za dužnost nadzora obavlja zadaće iz članka 36. stavaka 1. i
2. i sljedeće dužnosti:
(a)
provodi upute
institucije, osim ako su one u suprotnosti s nacionalnim pravom ili pravilima
institucije;
(b)
osigurava da u
transakcijama koje uključuju imovinu institucije ili mirovinskog programa
svaka naknada instituciji bude doznačena u uobičajenom roku;
(c)
osigurava da se prihod od
imovine rabi u skladu s pravilima institucije.
2. Ne dovodeći
u pitanje stavak 1., matična država članica institucije može utvrditi
druge dužnosti nadzora koje depozitar mora obavljati.
3. Ako ne imenuje
depozitara za dužnosti nadzora, institucija provodi postupak kojim se osigurava
da se dužnosti, čiji je nadzor inače povjeren depozitarima, propisno
izvršavaju unutar institucije.
Glava IV.
INFORMACIJE KOJE SE DOSTAVLJAJU BUDUĆIM
ČLANOVIMA, ČLANOVIMA I KORISNICIMA
POGLAVLJE 1.
Opće odredbe
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
Članak 11.
Informacije koje
se dostavljaju članovima i korisnicima
ò novo
Članak 38.
Načela
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
1. Ovisno o vrsti uspostavljenog mirovinskog
programa, svaka državae
članicae osiguravaju da svaka institucija na njezinom državnom područjunjihovim državnim područjima dostavlja Ö budućim
članovima, članovima i korisnicima Õ u najmanju ruku
informacije utvrđene u ovom članku Ö člancima
39. do 53. i člancima 55. do 58. Õ.
ò novo
2. Informacije
ispunjavaju sve sljedeće zahtjeve:
(a)
redovito se ažuriraju;
(b)
pišu se na jasnom,
jezgrovitom i razumljivom jeziku, izbjegavajući upotrebu žargona i
tehničkih termina ako je umjesto njih moguće koristiti svakodnevne
riječi;
(c)
ne smiju dovoditi u
zabludu, a rječnik i sadržaj usklađeni su;
(d)
prikazane su na
način jednostavan za čitanje, napisane slovima čitljive
veličine.
Boje se ne koriste u
slučajevima u kojima mogu umanjiti razumljivost informacija ako je
izvješće o mirovinskim primanjima tiskano ili fotokopirano u crno-bijeloj
tehnici.
Članak 39.
Uvjeti mirovinskog programa
ê 2003/41/EZ
članak 9. točka (f) (prilagođeno)
1. Svaka dDržavae
članicae, glede
svih institucija na svojem državnom
području, osiguravaju: (f) dostatnu
obaviještenost članova o uvjetima mirovinskog programa, posebno:
(i)(a) o
pravima i obvezama strana uključenih u mirovinski program;
(ii)(b) o
financijskim, tehničkim i drugim rizicima povezanima s mirovinskim programom;
(iii)(c) o vrsti
i distribuciji tih rizika.
ò novo
2. Za programe u
kojima članovi snose rizik ulaganja i koji predviđaju najmanje jednu
opciju s različitim ulagačkim profilima, članovi se, pored
informacija navedenih u točkama (a), (b) i (c) prvog stavka,
obavješćuju o uvjetima u pogledu raspona dostupnih ulagačkih opcija,
standardnih ulagačkih opcija i, ako je primjenjivo, pravilima mirovinskog
programa da se određenom članu dodijeli određena ulagačka
opcija.
2003/41/EZ članak 11. stavak 2.
3. Članovi i korisnici i/ili, ovisno o slučajuako je primjenjivo, njihovi predstavnici primaju:
            (a) na zahtjev, godišnje financijske izvještaje i godišnja
izvješća navedene u članku 10., a ako je institucija odgovorna za
više od jednog programa, one koji se odnose na program čiji su
članovi;
            (b) unutar
razumnog roka, sve važne informacije glede promjena pravila mirovinskog
programa.
ò novo
4. Institucije
objavljuju uvjete mirovinskog programa na internetskoj stranici po svojem
izboru.
POGLAVLJE 2.
Izvješće o mirovinskim primanjima
Članak 40.
Učestalost i izmjene
(1)
Države članice
zahtijevaju od institucija da sastave dokument s ključnim informacijama za
svakog člana („izvješće o mirovinskim primanjima”).
(2)
Države članice
osiguravaju da se informacije sadržane u izvješću o mirovinskim primanjima
ažuriraju i besplatno dostavljaju svakoj državi članici najmanje jednom
svakih dvanaest mjeseci.
(3)
Svaka bitna promjena
informacija sadržanih u izvješću o mirovinskim primanjima u usporedbi s
prethodnom godinom jasno se objašnjava u popratnom pismu.
Članak 41.
Razumljivost i jezik
1.           Informacije
navedene u izvješću o mirovinskim primanjima moraju biti razumljive bez
upućivanja na druge dokumente.
2.           Države
članice osiguravaju dostupnost izvješća o mirovinskim primanjima na
službenom jeziku države članice čije se socijalno i radno pravo
mjerodavno za područje strukovnih mirovinskih programa, primjenjuje na
odnos između pokroviteljskog poduzeća ili institucije s jedne strane
i članova ili korisnika s druge.
Članak 42.
Duljina
Izvješće o
mirovinskim davanjima piše se slovima lako čitljive veličine, a
tiskani primjerak ne smije biti dulji od dvije stranice formata A4.
Članak 43.
Medij
Države članice
mogu dopustiti institucijama dostavu izvješća o mirovinskim primanjima na
trajnom mediju ili preko internetske stranice. Na zahtjev se članovima i
korisnicima, osim elektroničkim putem, besplatno dostavlja i tiskani
primjerak.
Članak 44.
Odgovornost
1. Države
članice osiguravaju da institucije nemaju građansku odgovornost
isključivo na temelju izvješća o mirovinskim primanjima ili njegova
prijevoda, osim ako on dovodi u zabludu, ako je netočan ili nije dosljedan
s bitnim dijelovima mirovinskog programa.
2. Izvješće o
mirovinskim primanjima sadržava jasno upozorenje u tom smislu.
Članak 45.
Naslov
1.           U
naslovu izvješća o mirovinskim primanjima sadržane su riječi
„izvješće o mirovinskim primanjima”;
2.           Neposredno
ispod naslova nalazi se kratki navod u kojem se objašnjava svrha izvješća
o mirovinskim primanjima.
3.           Vidljivo
je naveden točan datum na koji se odnose informacije u izvješću o
mirovinskim primanjima.
Članak 46.
Osobni podaci
U izvješću o
mirovinskim primanjima navode se osobni podaci, uključujući, ako je
primjenjivo, zakonsku dob umirovljenja.
Članak 47.
Naznaka institucije
Izvješće o
mirovinskim primanjima sadržava naznaku institucije i dostavlja informacije o:
(1)
nazivu institucije i
njezinoj adresi;
(2)
državama članicama u
kojima institucija ima odobrenje za rad ili je upisana u registar i nazivu
nadležnog tijela;
(3)
nazivu pokroviteljskog
poduzeća.
Članak 48.
Jamstva
1. Izvješće o
mirovinskim primanjima sadržava jedan od sljedećih pokazatelja u pogledu
jamstava u okviru mirovinskog programa:
(a) potpuno jamstvo ako institucija ili pokroviteljsko poduzeće
jamči određenu razinu primanja;
(b) jamstvo se ne zahtijeva ako član u potpunosti snosi rizik;
(c) djelomično jamstvo u svim ostalim slučajevima.
2. Ako se daje
jamstvo, ukratko se objašnjava sljedeće:
(a) vrsta jamstva;
(b) tekuća razina financiranja stečenih individualnih prava
člana;
(c) mehanizmi zaštite stečenih individualnih prava;
(d) mehanizmi smanjivanja primanja, ako su utvrđeni u nacionalnom
zakonodavstvu
Članak 49.
Saldo, doprinosi i troškovi
1. S obzirom na
saldo, doprinose i troškove, u izvješću o mirovinskim primanjima navode se
sljedeći iznosi izraženi u valuti relevantnoj za mirovinski program:
(a) zbroj troškova koji se oduzima od bruto doprinosa koje je uplatilo
pokroviteljsko poduzeće, ako je primjenjivo, ili član tijekom
posljednjih 12 mjeseci, ili, ako se član uključio u mirovinski
program tijekom proteklih dvanaest mjeseci, zbroj troškova koji se oduzima od
doprinosa uplaćenih od trenutka uključenja;
(b) zbroj doprinosa koje je član uplatio tijekom posljednjih
dvanaest mjeseci ili, ako se član uključio u mirovinski program
tijekom proteklih dvanaest mjeseci, zbroj doprinosa uplaćenih od trenutka
uključenja;
(c) zbroj doprinosa koje je uplatilo pokroviteljsko poduzeće
tijekom posljednjih dvanaest mjeseci ili, ako se član uključio u
mirovinski program tijekom proteklih dvanaest mjeseci, zbroj doprinosa koje je
pokroviteljsko poduzeće uplatilo od trenutka uključenja člana;
(d) saldo na datum izvješća o mirovinskim primanjima
izračunan na jedan od sljedeća dva načina, ovisno o vrsti
mirovinskog programa:
i. za mirovinske
programe koji ne osiguravaju ciljanu razinu mirovine, ukupni iznos kapitala
koji je akumulirao član, izražen i kao mjesečna renta;
ii. za mirovinske
programe koji osiguravaju ciljanu razinu mirovine, mjesečna stečena
individualna prava.
(e) ostali doprinosi ili troškovi koji su bitni za člana, poput
prijenosa akumuliranog kapitala;
(f) troškovi iz točke (a) podijeljeni na sljedeće zasebne
iznose izražene u valuti relevantnoj za mirovinski program:
i. troškovi upravljanja
institucijom;
ii. troškovi
čuvanja imovine;
iii. troškovi koji se
odnose na transakcije u portfelju;
iv. ostali troškovi.
2.
Ukratko se objašnjavaju „ostali troškovi” iz stavka 1., točke (f)
podtočke iv. ako oni predstavljaju najmanje 20 % ukupnih troškova.
Članak 50.
Projekcije mirovine
1. Ako se
mirovinskim programom osigurava ciljanu razinu primanja, u izvješću o
mirovinskim primanjima navode se sljedeća tri iznosa koja se odnose na
projekcije mirovine, izražena u valuti relevantnoj za mirovinski program:
(a)
mjesečna ciljana
razina primanja, u dobi umirovljenja, s najboljom procjenom pretpostavki;
(b)
mjesečna ciljana
razina primanja, dvije godine prije dobi umirovljenja, s najboljom procjenom
pretpostavki;
(c)
mjesečna ciljana
razina primanja, dvije godine nakon dobi umirovljenja, s najboljom procjenom
pretpostavki.
2. U pretpostavkama
iz stavka 1. uzimaju se u obzir buduće plaće.
3. Ako se
mirovinskim programom ne osigurava ciljanu razinu primanja, u izvješću o
mirovinskim primanjima navode se sljedeći iznosi koji se odnose na
projekcije mirovine, izraženi u valuti relevantnoj za mirovinski program:
(a)
očekivani iznos
kapitala akumuliranog do dvije godine prije dobi umirovljenja s najboljom
procjenom pretpostavki relevantnih za program;
(b)
očekivani iznos
kapitala akumuliranog do dobi umirovljenja s najboljom procjenom pretpostavki
relevantnih za program;
(c)
očekivani iznos
kapitala akumuliranog do dvije godine nakon dobi umirovljenja s najboljom
procjenom pretpostavki relevantnih za program;
(d)
iznosi iz alineja (a) do
(c) izraženi kao mjesečno primanje.
4. U pretpostavkama
iz stavka 3. uzimaju se u obzir sljedeći čimbenici:
(a) godišnja stopa nominalnog povrata od ulaganja;
(b) godišnja stopa inflacije;
(c) buduće plaće.
5. Za potrebe
izračuna projekcija iz stavaka 1. i 3., pretpostavlja se da su stope
doprinosa dosljedne.
Članak 51.
Ulagački profil
1. Za mirovinske
programe u kojima članovi snose rizik ulaganja i u kojima im je pružen
izbor između različitih ulagačkih opcija, u izvješću o
mirovinskim primanjima navode se ulagački profili s popisom raspoloživih
ulagačkih opcija i kratkim opisom svake od njih. Vidljivo je označena
tekuća ulagačka opcija člana.
Ako je broj različitih
ulagačkih opcija s različitim ulagačkim ciljevima veći od
pet, institucija ograničava kratak opis svake opcije na pet
reprezentativnih opcija, uključujući najrizičniju i najmanje
rizičnu opciju.
2. Za mirovinske
programe u kojima članovi snose rizik ulaganja te u kojoj se članu
posebnim pravilom određenim u mirovinskom programu nameće
ulagačka opcija, osiguravaju se sljedeće dodatne informacije:
(a) pravila koja se temelje na stvarnoj dobi;
(b) pravila koja se temelje na ciljanoj dobi umirovljenja člana;
(c) ostala pravila.
3. Za mirovinske
programe u kojima članovi snose rizik ulaganja, u izvješću o
mirovinskim primanjima sadržane su informacije o profilu rizičnosti i
povrata uz navođenje sintetičkog grafičkog pokazatelja profila
rizičnosti i povrata za mirovinski program ili, ako je primjenjivo, za
svaku ulagačku opciju uz koje se prilaže sljedeće:
(a) objašnjenje pokazatelja i njegovih glavnih ograničenja;
(b) objašnjenje rizika koji su materijalno relevantni i koji nisu na
odgovarajući način obuhvaćeni sintetičkim grafičkim
pokazateljem.
Izračun
sintetičkog pokazatelja dokumentira se na odgovarajući način te
institucija na zahtjev članova navedenu dokumentaciju daje na uvid.
4. Objašnjenje iz
stavka 3. točke (a) sadržava sljedeće informacije:
(a) kratko objašnjenje zbog čega je mirovinski program ili
ulagačka opcija u posebnoj kategoriji;
(b) izjavu da povijesni podaci, poput onih koji se koriste za
izračun sintetičkog grafičkog pokazatelja, nisu pouzdan
pokazatelj budućeg profila rizičnosti mirovinskog programa ili
ulagačke opcije;
(c) izjavu da se ne jamči nepromjenjivost navedene kategorije
rizika i povrata i da se kategorizacija mirovinskog programa ili ulagačke
opcije tijekom vremena može promijeniti;
(d) izjavu da najniža kategorija ne znači ulaganje bez rizika.
5. Sintetički
grafički pokazatelj i objašnjenja iz stavka 3. sastavljaju se u skladu su
s unutarnjim postupkom u cilju utvrđivanja, mjerenja i praćenja
rizika koji su donijele institucije, kako je utvrđeno ovom Direktivom i s
ulagačkim ciljevima i politikom ulaganja opisanima u izjavi o
načelima ulaganja.
Članak 52.
Povijesni prinosi
1. Izvješće o
mirovinskim primanjima sadržava sljedeće informacije o povijesnim
prinosima:
(a) informacije o povijesnim prinosima mirovinskog programa kao cjeline
ili, ako je potrebno, o ulagačkoj opciji člana predstavljenoj u
grafikonu kojim su obuhvaćeni prinosi za sve dostupne godine, a najviše za
posljednjih deset godina;
(b) struktura grafikona dopunjena je vidljivim izjavama koje:
i. upozoravaju na
ograničenu vrijednost grafikona kao pokazatelja budućeg rezultata;
ii. upućuju na
uključene i isključene troškove iz izračuna povijesnog prinosa;
iii. navode valutu u
kojoj je izračunan povijesni prinos.
2. Ako u razdoblju
koje je prikazano u grafikonu iz stavka 1. dođe do značajne promjene
cilja i politike ulaganja mirovinskog programa, iskazuje se povijesni prinos
mirovinskog programa prije te značajne promjene. Razdoblje prije
značajne promjene prikazuje se na grafikonu i označuje jasnim
upozorenjem da je rezultat ostvaren pod okolnostima koje više ne vrijede.
3. Ako član
promjeni ulagačku opciju, prikazuje se povijesni prinos te ulagačke
opcije.
Članak 53.
Dodatne informacije
U izvješću o
mirovinskim primanjima navode se sljedeće dodatne informacije:
(a)
gdje i kako dobiti
daljnje informacije o instituciji ili mirovinskom programu,
uključujući internetske stranice i relevantne opće pravne akte;
(b)
gdje i kako dobiti
daljnje informacije o postupcima prijenosa mirovinskih prava drugoj instituciji
za strukovno mirovinsko osiguranje u slučaju prestanka radnog odnosa;
(c)
informacije o
pretpostavkama korištenima za iznose izražene u rentama, posebno s obzirom na
stope anuiteta, vrstu pružatelja usluge i trajanje rente ako član
zahtijeva te informacije;
(d)
gdje i kako dobiti pristup
dodatnim informacijama o pojedinačnoj situaciji člana,
uključujući ciljanu razinu mirovinskih primanja, ako je primjenjivo,
i razinu primanja u slučaju prestanka zaposlenja.
Članak 54.
Delegirani akt o izvješću o mirovinskim
primanjima
Komisiji se dodjeljuje
ovlast donošenja delegiranog akta u skladu s člankom 77. kojim se
utvrđuje:
(a)          sadržaj
izvješća o mirovinskim primanjima koje sadržava:
ï.        način na
koji su objašnjene značajne promjene kako je navedeno u
članku 40. stavku 3.;
ii.       veličinu
slova kako je navedeno u članku 42.;
iii.      tekst
upozorenja o odgovornosti kako je navedeno u članku 44.;
iv.      tekst izjave
kako je navedeno u članku 45. stavku 2.;
v.       osobne podatke
koje je potrebno navesti kako je navedeno u članku 46.;
vi.      metodu kojom
se objašnjuju elementi sadržani u članku 48. stavku 2.
točkama (a), (b), (c) i (d);
vii.     metodu
izračuna iznosa kako je navedeno u članku 49. stavku 1.
točkama (a), (b), (c), (d), (e) i (f);
viii.    metodu
izračuna iznosa kako je navedeno u članku 50. stavku 1. i
članku 50. stavku 3., uzimajući u obzir stanje kako je
utvrđeno u članku 50. stavku 5.;
ix.      pretpostavke
koje se upotrebljavaju kako je navedeno u članku 50. stavku 2. i
članku 50. stavku 4.;
x.       broj
ulagačkih opcija koje treba izložiti i metodu odabira tih opcija ako je
broj opcija veći od pet, metodu opisivanja izloženih opcija, način
označivanja tekuće ulagačke opcije člana kako je navedeno u
članku 51. stavku 1.;
xi.      metodu
opisivanja dodatnih informacija kako je navedeno u članku 51. stavku
2.;
xii.     metodu
dobivanja i prikaza sintetičkih grafičkih pokazatelja te objašnjenja
kako je navedeno u članku 51. stavku 3., uzimajući u obzir
uvjete utvrđene u članku 51. stavku 4.;
xiii.    metodu
dobivanja informacija o povijesnim prinosima, kako je navedeno u
članku 52. stavku 1. točki (a), te metode izrade
izjave i strukture grafikona kako je navedeno u članku 52.
stavku 1. točki (b);
xiv.    metodu
usporedbe različitih ulagačkih opcija u mirovinskim programima kako
je navedeno u članku 52. stavku 1. točki (a);
xv.     metodu prikaza
značajnih promjena kako je navedeno u članku 52. stavku 2.;
xvi.    metodu
navođenja dodatnih informacija kako je navedeno u članku 53.;
(b)          format,
prikaz, struktura i redoslijed izvješća o mirovinskim primanjima,
uključujući informacije iz članaka 44. stavak 2. do članka
53., uzimajući u obzir uvjete iz članka 41. stavak 1. i
članka 42.
POGLAVLJE 3.
Ostale informacije i dokumenti koji se dostavljaju
Članak 55.
Informacije koje se dostavljaju budućim
članovima
Institucija
osigurava obaviještenost budućih članova o svim obilježjima programa
i svim ulagačkim opcijama, uključujući informacije o tome kako
su ekološka, klimatska, socijalna pitanja i pitanja povezana s korporativnim
upravljanjem uključena u investicijski pristup.
Članak 56.
Informacije koje se dostavljaju članovima
tijekom faze prije umirovljenja
Osim izvješća o
mirovinskim primanjima, institucije osiguravaju svakom članu, najmanje
dvije godine prije dobi umirovljenja predviđene u programu, ili na zahtjev
člana, sljedeće informacije:
(a)
informacije o
raspoloživim opcijama mirovinskih primanja za članove,
uključujući informacije o njihovim prednostima i nedostacima,
dostavljene tako da se njima podupire odabir opcije koja najviše odgovara
njihovim okolnostima,
(b)
ako se primanja iz
mirovinskog programa ne isplaćuju kao doživotna renta, informacije o
raspoloživim proizvodima za isplatu mirovina, uključujući njihove
prednosti i nedostatke te ključne aspekte koje članovi trebaju uzeti
u obzir pri donošenju odluke o kupnji proizvoda za isplatu mirovine.
Članak 57.
Informacije koje se dostavljaju korisnicima tijekom
faze isplaćivanja
1. Institucije
korisnicima pružaju informacije o dospjelim primanjima i odgovarajućim
mogućnostima isplate.
2. Kad znatnu razinu
rizika ulaganja u fazi isplaćivanja snose korisnici, države članice
osiguravaju korisnicima odgovarajuće informacije.
Članak 58.
Dodatne informacije koje se članovima i
korisnicima dostavljaju na zahtjev
1. Na zahtjev
člana, korisnika ili njihovih predstavnika, institucija osigurava
sljedeće dodatne informacije:
(a) godišnje financijske izvještaje i godišnja izvješća navedene u
članku 31., a ako je institucija nadležna za više od jednog programa,
izvještaje i izvješća koji se odnose na program čiji su članovi;
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
3.(b) Iizjavau o
načelima politike ulaganja, navedenau u
članku 12. 32. dostupna je članovima i korisnicima i/ili,
ovisno o slučaju, njihovim predstavnicima na zahtjev.
ò novo
(c) informacije o pretpostavkama korištenima za
izradu projekcija iz članka 50.;
(d) informacije o pretpostavljenoj stopi anuiteta, vrsti pružatelja
usluga i trajanju rente iz članka 53. točke (c).
ê 2003/41/EZ
ð novo
4. 2. ð Na zahtjev ï Svaki člana ð institucija dostavlja ï na zahtjev prima i detaljne i bitne informacije o:
              (a) ciljanoj razini mirovine, ovisno o slučaju ako je primjenjivo;
              (b) razini primanja u slučaju
prestanka radnog odnosa.;
            (c) ako član sam snosi rizik ulaganja, rasponu
mogućnosti ulaganja, ovisno o slučaju, i stvarnom portfelju ulaganja,
kao i informacije o izloženosti riziku i troškovima vezanim uz ulaganja;
              (d) postupcima prijenosa mirovinskih prava drugoj
instituciji za strukovno mirovinsko osiguranje u slučaju prestanka radnog
odnosa.
              Članovi svake godine dobivaju sažete informacije
o situaciji institucije kao i tekućoj razini financiranja njihovih
stečenih individualnih prava.
5. Svaki korisnik prilikom ostvarivanja prava na mirovinu ili druga
primanja dobiva primjerenu informaciju o ostvarenim primanjima i
odgovarajućim mogućnostima isplate.
ò novo
Glava V.
BONITETNI NADZOR
Poglavlje 1.
Opća pravila o bonitetnom nadzoru
Članak 59.
Glavni cilj
bonitetnog nadzora
1. Glavni cilj
bonitetnog nadzora jest zaštita članova i korisnika.
2. Ne dovodeći
u pitanje glavni cilj bonitetnog nadzora iz stavka 1., države članice
osiguravaju da nadležna tijela u obavljanju svojih općih dužnosti, a
posebno u izvanrednim situacijama, na temelju raspoloživih informacija na
odgovarajući način uzimaju u obzir moguće učinke svojih
odluka na stabilnost predmetnih financijskih sustava u Uniji.
Članak 60.
Područje
primjene bonitetnog nadzora
Države članice
osiguravaju da institucije za strukovno mirovinsko osiguranje podliježu
bonitetnom nadzoru, uključujući nadzor nad:
(a) uvjetima
poslovanja;
(b) tehničkim
pričuvama;
(c) pokrićem
tehničkih pričuva;
(d) propisanim
kapitalom;
(e) raspoloživom
granicom solventnosti;
(f) potrebnom granicom
solventnosti;
(g) pravilima ulaganja;
(h) upravljanjem
ulaganjima;
(i) uvjetima kojima se
uređuju djelatnosti; i
(j) informacijama koje
se dostavljaju nadležnim tijelima.
Članak 61.
Opća načela bonitetnog nadzora
1. Nadležna tijela
matične države članice nadležna su za bonitetni nadzor nad
institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje.
2. Države članice osiguravaju da se nadzor
temelji na perspektivnom pristupu i pristupu koji se temelji na riziku.
3. Nadzorom nad institucijama obuhvaćena je
odgovarajuća kombinacija neizravnih djelatnosti i izravnih nadzora.
4. Nadzorne ovlasti primjenjuju se pravodobno i
proporcionalno.
5. Države
članice osiguravaju da nadležna tijela na odgovarajući način
uzimaju u obzir mogući učinak svojeg djelovanja na stabilnost
financijskih sustava u Europskoj uniji, a posebno u izvanrednim situacijama.
ê 2003/41/EZ
Članak 14. 62.
Ovlasti interveniranja i dužnosti
nadležnih tijela
1. Nadležna tijela zahtijevaju od svih
institucija na svom državnom području korištenje pouzdanih administrativnih
i računovodstvenih postupaka i primjerenih mehanizama unutarnje kontrole.
2. Nadležna tijela imaju ovlasti poduzimanja
svih mjera, uključujući prema potrebi mjere upravne ili financijske
prirode, u odnosu na institucije na svom državnom području ili protiv
osoba koje vode instituciju, koje su primjerene i potrebne za sprečavanje
ili ispravljanje svih nepravilnosti koje štete interesima članova i
korisnika.
ê 2010/78/EU
čl. 4.3.
ð novo
3. U svakoj odluci kojom se zabranjuju ð ili ograničuju ï aktivnosti djelatnosti određene
institucije moraju biti navedeni detaljni razlozi za takvu odluku i nju je
potrebno priopćiti predmetnoj instituciji. Tu odluku treba priopćiti
i EIOPIA-i.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
One Ö 4. Nadležna
tijela Õ također mogu
ograničiti ili zabraniti slobodno raspolaganje imovinom institucije,
posebno ako:
(a)
institucija nije oblikovala dostatne tehničke
pričuve s obzirom na cjelokupno poslovanje ili ima nedostatnu imovinu za
pokriće tehničkih pričuva;
(b)
institucija ne raspolaže propisanim kapitalom.
5. S ciljem U
cilju zaštite interesa članova i korisnika, nadležna tijela mogu
ovlasti osoba koje vode instituciju na njihovu državnom području, u skladu
s pravom matične države članice, u cijelosti ili djelomično
prenijeti na posebnog predstavnika koji je osposobljen za izvršavanje tih
ovlasti.
6.4. Nadležna
tijela mogu zabraniti ili ograničiti djelatnosti institucije na svom
svojem državnom području posebno ako:
(a)
institucija ne štiti primjereno interese
članova i korisnika Ö programa Õ ;
(b)
institucija više ne ispunjava uvjete poslovanja;
(c)
institucija ozbiljno zanemaruje obveze na temelju
propisa kojima podliježe;
(d)
u slučaju prekogranične
djelatnosti, institucija ne poštuje zahtjeve socijalnog i radnog prava države
članice domaćina mjerodavne na području strukovnog mirovinskog
osiguranja.
7.5. Države
članice osiguravaju da odluke donesene o instituciji temeljem zakona i
drugih propisa donesenih u skladu s ovom Direktivom podliježu pravu
obraćanja sudu.
ò novo
Članak 63.
Postupak nadzornog pregleda
Države članice
osiguravaju da nadležna tijela preispituju strategije, procese i postupke
izvješćivanja koje su uspostavile institucije kako bi se uskladile sa
zakonima i drugim propisima donesenima na temelju ove Direktive.
Tim pregledom
uzimaju se u obzir okolnosti u kojima posluju institucije i, ako je potrebno,
strane koje za njih obavljaju izdvojene ključne poslovne procese ili bilo
koju drugu djelatnost. Pregledom su obuhvaćeni sljedeći elementi:
(a) procjena količinskih zahtjeva povezanih sa sustavom
upravljanja;
(b) procjena rizika s kojima se suočava institucija;
(c) procjena sposobnosti institucije da procijeni te rizike.
2. Države
članice osiguravaju da nadležna tijela imaju alate za praćenje,
uključujući testove otpornosti, koji im omogućuju da utvrde
pogoršanje financijskih uvjeta u instituciji i da prate otklanjanje navedenog
pogoršanja.
3. Nadležna tijela
imaju potrebne ovlasti da od institucija zahtijevaju otklanjanje slabosti ili
nedostataka utvrđenih u postupku nadzornog pregleda.
4. Nadležna tijela
uspostavljaju najmanju učestalost i područje primjene pregleda
utvrđenog u stavku 1. uzimajući u obzir prirodu, područje
primjene i složenost djelatnosti predmetnih institucija.
ê 2003/41/EZ
Članak 13 64.
Informacije koje se dostavljaju
nadležnim tijelima
1. SvakadDržavae
članicae nadležnim
tijelima osiguravaju potrebne ovlasti i
sredstva s obzirom na sve institucije na njezinom državnom područjunjihovim državnim područjima:
(a) da zahtijevaju od
institucije, članova uprave i drugih rukovoditelja ili direktora ili osoba
koje kontroliraju instituciju dostavljanje informacija o svim poslovnim
pitanjima ili prosljeđivanje svih poslovnih dokumenata;
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
              (b) za nadzor odnosa između
institucije i drugih društava ili između institucija, ako institucije
povjere Ö ključne Õ poslovne procese
Ö ili bilo koju
drugu djelatnost Õ drugim društvima ili
institucijama (izdvajanje poslovnih procesa ð i svako naknadno izdvajanje poslovnih
procesa ï ), što utječe na financijsku situaciju institucije ili je u
materijalnom smislu značajno za učinkovit nadzor;
              (c) za redovito primanje ð sljedećih dokumenata: procjene
rizika za mirovine ï , izjave o načelima
politike ulaganja, ð dokumenata povezanih sa sustavom
upravljanja ï , godišnjih i financijskih izvještaja i godišnjih izvješća, ð informativnih dokumenata koji su
dostavljeni članovima i korisnicima ï te svih Ö drugih Õ dokumenata potrebnih
za nadzor. These may
include documents such as:
ò novo
(d)
utvrditi koji su dokumenti potrebni za nadzor, uključujući:
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
         i. interna izvješća za razdoblja
tijekom godine;
         ii. aktuarske procjene i detaljne
pretpostavke;
         iii. studije imovine i obveza;
         iv. dokaz o dosljednosti s načelima
politike ulaganja;
         v. dokaz da se doprinosi plaćaju
prema planu;
         vi. izvješća osoba odgovornih za
reviziju godišnjih financijskih izvještaja iz članka 10.31.;
              (d)(e) za
obavljanje izravnog nadzora u prostorijama institucije i, ovisno o
slučaju, nad izdvojenim ð i svim naknadnim ponovno izdvojenim
djelatnostima ï poslovnim procesima da bi provjerila obavljaju li se djelatnosti u skladu s nadzornim
pravilima.
ò novo
(f)
u bilo kojem trenutku zatražiti informacije od institucija o izdvojenim i svim
naknadnim ponovno izdvojenim djelatnostima.
ê 2010/78/EU
čl. 4.2 točka (b)
2. EIOPA može izraditi nacrt provedbenih
tehničkih standarda o obliku i formatu dokumenata iz stavka 1. točke (c)točke (d) podtočaka (i.) do (vi.)
Dodjeljuje se ovlast Komisiji za donošenje
provedbenih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s
člankom 15. Uredbe (EU) br. 1094/2010.
ò novo
Članak 65.
Transparentnost
i odgovornost
1. Države
članice osiguravaju da nadležna tijela obavljaju zadatke utvrđene u
člancima 60., 61., 62., 63. i 64. na transparentan i odgovoran način,
uz dužno uvažavanje zaštite povjerljivih informacija.
2. Države
članice osiguravaju objavu sljedećih informacija:
(a) tekstova zakona i drugih propisa te općih smjernica u
području zakonskog okvira strukovnog mirovinskog osiguranja te informacija
o tome je li država članica odlučila primjenjivati ovu Direktivu u
skladu s člancima 4. i 5.;
(b) informacija o postupku nadzornog pregleda kako je navedeno u
članku 63.;
(c) skupnih statističkih podataka o ključnim aspektima
primjene bonitetnog okvira;
(d) izjave da je glavni cilj bonitetnog nadzora zaštita članova i
korisnika te obaviještenost o glavnim funkcijama i aktivnostima nadzora;
(e) pravila o upravnim sankcijama koje bi se primjenjivale u
slučaju povrede nacionalnih odredbi donesenih na temelju ove Direktive.
3. Države članice
osiguravaju uspostavu i primjenu transparentnih postupaka za imenovanje i
razrješenje članova upravnih i upravljačkih tijela svojih nadležnih
tijela.
Poglavlje 2.
Poslovna tajna i razmjena informacija
Članak 66.
Poslovna tajna
1. Države
članice utvrđuju pravila kojima osiguravaju da sve osobe koje rade
ili su radile za nadležna tijela, kao i revizori te stručnjaci koji
djeluju u ime tih tijela imaju obvezu čuvanja poslovne tajne.
Ne dovodeći u
pitanje slučajeve obuhvaćene kaznenim pravom, ni jedna povjerljiva
informacija koju te osobe dobiju pri obavljanju svojih dužnosti ne smiju se
priopćiti ni jednoj osobi ili tijelu, osim u sažetom ili zbirnom obliku
tako da nije moguće utvrditi pojedinačne institucije.
2. Odstupajući
od stavka 1., ako se mirovinski program prenosi na drugu instituciju ili drugi
subjekt, povjerljive informacije koje se ne odnose na treće strane
uključene u pokušaj spašavanja tog poduzetnika mogu se priopćiti u
građanskom ili trgovačkom postupku.
Članak 67.
Uporaba povjerljivih informacija
Države članice
osiguravaju da nadležna tijela koja prime povjerljive informacije na temelju
ove Direktive te informacije upotrebljavaju samo u izvršavanju svojih dužnosti
i u sljedeće svrhe:
(a)
radi provjere jesu li
institucije prije početka obavljanja svoje djelatnosti ispunile uvjete za
strukovno mirovinsko osiguranje;
(b)
radi lakšeg praćenja
djelatnosti institucija, uključujući praćenje tehničkih
pričuva, solventnosti, sustava upravljanja te informacija dostavljenih
članovima i korisnicima;
(c)
radi uvođenja
korektivnih mjera, uključujući sankcije;
(d)
u žalbama protiv odluka
nadležnih tijela, donesenima u skladu s odredbama kojima se prenosi ova
Direktiva;
(e)
u sudskim postupcima
povezanima s odredbama kojima se prenosi ova Direktiva.
Članak 68.
Razmjena informacija s drugim tijelima
1. Člankom 66.
ne sprečava se ni jedno od sljedećeg:
(a)
razmjena informacija
između nadležnih tijela u istoj državi članici pri obavljanju
njihovih nadzornih funkcija;
(b)
razmjena informacija
između nadležnih tijela u različitim državama članicama pri
obavljanju njihovih nadzornih funkcija;
(c)
razmjena informacija
prilikom obavljanja njihovih nadzornih funkcija između nadležnih tijela i
bilo koje od sljedećih tijela ili osoba koje se nalaze u istoj državi
članici:
i. tijela nadležnih za
nadzor nad subjektima u financijskom sektoru i drugih financijskih organizacija
te tijela nadležnih za nadzor nad financijskim tržištima;
ii. tijela zaduženih za
održavanje stabilnosti financijskog sustava u državama članicama primjenom
makrobonitetnih pravila;
iii. tijela
uključenih u prekid mirovinskog programa i u slične postupke;
iv. reorganizacijskih
tijela čiji je cilj zaštita stabilnosti financijskog sustava;
v. osoba nadležnih za
obavljanje zakonom propisanih revizija financijskih izvještaja institucija,
društava za osiguranje i ostalih financijskih institucija;
(d)
otkrivanje informacija
potrebnih za obavljanje dužnosti tijelima koja upravljaju prestankom
mirovinskog programa.
2. Informacije koje
prime tijela i osobe iz stavka 1. podliježu pravilima u pogledu poslovne tajne
utvrđenima u članku 66.
3. Člankom 66.
ne sprečavaju se države članice da dopuste razmjenu informacija
između nadležnih tijela i:
(a)
tijela nadležnih za
nadzor nad tijelima uključenima u prestanak mirovinskih programa i druge
slične postupke;
(b)
tijela nadležnih za
nadzor nad osobama zaduženima za obavljanje zakonom propisanih revizija
financijskih izvještaja institucija, kreditnim institucijama, investicijskim
društvima, društvima za osiguranje i ostalim financijskim institucijama.
(c)
neovisnih aktuara
institucija koja obavljaju zakonski nadzor nad tim institucijama te tijela
nadležna za nadzor nad tim aktuarima.
Članak 69.
Dostavljanje informacija središnjim bankama,
monetarnim vlastima, europskim nadzornim tijelima i Europskom odboru za
sistemske rizike
1. Člankom 66.
ne sprečava se nadležno tijelo da prenosi informacije sljedećim
subjektima u svrhu ispunjavanja njihovih zadaća:
(a) središnjim
bankama i drugim tijelima sa sličnom funkcijom u svojstvu monetarnih
vlasti;
(b) ako
je primjereno, ostalim javnim tijelima koja su odgovorna za nadzor platnih
sustava;
(c) Europskom
odboru za sistemske rizike, EIOPA-i, Europskom nadzornom tijelu za bankarstvo i
Europskom nadzornom tijelu za vrijednosne papire i tržišta kapitala.
2. Člancima 68.
do 71. ne sprečavaju se tijela iz stavka 1. točaka (a), (b) i (c) da
nadležnim tijelima priopće informacije koje su im potrebne za potrebe
članka 67.
3. Informacije
primljene u skladu sa stavcima 1. i 2. podliježu zahtjevima čuvanja
poslovne tajne koji su barem istovjetni zahtjevima iz ove Direktive.
Članak 70.
Otkrivanje informacija tijelima državne uprave
nadležnima za financijsko zakonodavstvo
1. Člankom 66.
stavkom 1., člankom 67. i člankom 71. stavkom 1. države članice
ne sprečavaju se u dopuštanju otkrivanja povjerljivih informacija drugim
odjelima njihove središnje državne uprave nadležnima za provedbu zakonodavstva
u području nadzora nad institucijama, kreditnim institucijama,
financijskim institucijama, investicijskim uslugama, društvima za osiguranje, te
inspektorima koji djeluju u ime tih tijela.
Takve informacije
smiju se otkriti samo ako je to potrebno zbog bonitetnog nadzora te
sprečavanja i rješavanja posrnulih institucija. Ne dovodeći u pitanje
stavak 2. ovog članka, osobe koje imaju pristup informacijama podliježu
zahtjevima čuvanja poslovne tajne koji su barem istovjetni onima iz ove
Direktive. Međutim države članice osiguravaju da se informacije
primljene u skladu s člankom 68. te informacije dobivene izravnim
nadzorom mogu otkriti samo uz izričitu suglasnost nadležnog tijela iz
kojeg te informacije potječu ili nadležnog tijela države članice u
kojoj je proveden izravan nadzor.
2. Države
članice mogu dopustiti otkrivanje povjerljivih informacija povezanih s
bonitetnim nadzorom nad institucijama parlamentarnim istražnim odborima,
revizorskim sudovima i ostalim subjektima zaduženima za istragu u državama
članicama ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a) subjekti temeljem
nacionalnog prava imaju nadležnost istražiti ili pregledati djelovanje tijela
odgovornih za nadzor nad institucijama ili zakonom o nadzoru;
(b) informacije su
neophodne za ispunjavanje nadležnosti iz točke (a);
(c) osobe koje imaju
pristup informacijama na temelju nacionalnog prava podliježu zahtjevima
čuvanja poslovne tajne koji su barem istovjetni onima iz ove Direktive;
(d) ako informacije
potječu iz druge države članice, ne smiju se otkriti bez
izričite suglasnosti nadležnog tijela od kojeg potječu i samo u svrhe
za koje je to tijelo dalo svoju suglasnost.
Članak 71.
Uvjeti za razmjenu informacija
1. Za razmjenu
informacija na temelju članaka 68., dostavljanje informacija na temelju
članka 69. i otkrivanje informacija na temelju članka 70. države
članice zahtijevaju da su ispunjeni barem sljedeći uvjeti:
(a) informacije se
razmjenjuju, dostavljaju ili otkrivaju za potrebe obavljanja nadzora ili
zakonskog nadzora;
(b) primljene
informacije podliježu obvezi čuvanja poslovne tajne koja je propisana u
članku 66.;
(c) ako informacije
potječu iz druge države članice, ne otkrivaju se bez izričite suglasnosti
nadležnog tijela od kojeg potječu te, prema potrebi, samo u svrhe za koje
je to tijelo dalo svoju suglasnost.
2. Člankom 67.
države članice ne sprečavaju se da, u cilju jačanja stabilnosti
i integriteta financijskog sustava, dopuste razmjenu informacija između
nadležnih tijela i tijela nadležnih za otkrivanje i istraživanje kršenja prava
trgovačkih društava koje se primjenjuje na pokroviteljska poduzeća.
Države članice
koje primjenjuju prvi podstavak zahtijevaju da su ispunjeni barem sljedeći
uvjeti:
(a) informacije moraju
biti namijenjene otkrivanju i istraživanju iz članka  70.
stavka 2. točke (a);
(b) primljene
informacije moraju podlijegati obvezi čuvanja poslovne tajne koja je
propisana u članku 66.;
(c) ako informacije
potječu iz druge države članice, ne otkrivaju se bez izričite
suglasnosti nadležnog tijela od kojeg potječu te, prema potrebi, samo u
svrhe za koje je to tijelo dalo svoju suglasnost.
3. Ako u državi
članici tijela iz prvog podstavka stavka 2. obavljaju svoj zadatak
otkrivanja ili istraživanja uz pomoć osoba koje su zbog svojih posebnih
sposobnosti imenovane u tu svrhu, a nisu zaposlene u javnom sektoru,
primjenjuje se mogućnost razmjene informacija predviđena u
članku 70. stavku 2.
Članak 72.
Nacionalne
odredbe bonitetne prirode
ê 2010/78/EU
čl. 4.5. (prilagođeno)
11. 1. Države članice izvješćuju EIOPUA-u o njihovim svojim nacionalnim odredbama bonitetne prirode
koje su relevantne za područje programa mirovinskog osiguranja, a koje
nisu obuhvaćene upućivanjem na nacionalno socijalno i radno pravo iz stavka 1. članka 12. stavka 1.
2. Države članice redovito ažuriraju te
informacije i to najmanje svake 2dvije godine a EIOPA te informacije objavljuje na svojoj internetskoj
stranici.
Kako bi se osigurali
jednaki uvjeti primjene ovog stavka, EIOPA izrađuje nacrt provedbenih
tehničkih standarda o postupcima kojih se potrebno pridržavati i formatima
i modelima kojima su se nadležna tijela dužna koristiti prilikom prijenosa i
ažuriranja relevantnih informacija EIOPI. EIOPA Komisiji dostavlja navedene
nacrte provedbenih tehničkih standarda do 1. siječnja 2014.
Dodjeljuje se ovlast Komisiji za donošenje
provedbenih tehničkih standarda iz trećeg podstavka u skladu s
člankom 15. Uredbe (EU) br. 1094/2010.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
Članak 21.b
Postupak Odbora
1. Komisiji pomaže
Europski odbor za osiguranje i strukovne mirovine osnovan na temelju Odluke
Komisije 2004/9/EZ[49].
ò novo
Glava VI.
ZAVRŠNE ODREDBE
ê 2003/41/EZ
Članak 2173.
ê 2010/78/EU
čl. 4.6. točka (a)
Suradnja između država
članica, EIOPEA-e i Komisije
ê 2003/41/EZ
1. Države članice osiguravaju na
primjeren način jedinstvenu primjenu ove Direktive redovitom razmjenom
informacija i iskustava s
ciljem u cilju
razvijanja najboljih praksi u ovoj sferi te uže suradnje, čime se
sprečavaju narušavanja tržišnog natjecanja te stvaraju potrebni uvjeti za
neproblematično prekogranično članstvo.
2. Komisija i nadležna tijela država
članica usko surađuju s ciljem u
cilju olakšavanja nadzora nad poslovanjem institucija za strukovno
mirovinsko osiguranje.
ê 2010/78/EU
čl. 4.6. točka (b)
2.a3. Nadležna
tijela surađuju s EIOPOMA-om za potrebe ove Direktive, u skladu s Uredbom (EU) br. 1094/2010.
Nadležna tijela bez odlaganja pružaju EIOPIA-i sve
informacije koje su joj potrebne za izvršavanje njezinih zadaća iz ove Direktive i iz Uredbe
(EU) br. 1094/2010, u skladu s člankom 35. te Uredbe.
ê 2010/78/EU
čl. 4.6. točka (c)
34. Sve države
članice obavješćuju Komisiju i EIOPUA-u o svim
većim poteškoćama koje se javljaju vezano uz u pogledu primjenue ove
Direktive.
Komisija, EIOPA i nadležna tijela dotičnih predmetnih država članica
ispituju te poteškoće što je prije moguće radi pronalaženja
odgovarajućeg rješenja.
ò novo
Članak 74.
Obrada osobnih podataka
U vezi s obradom
osobnih podataka u okviru ove Direktive, institucije i nadležna tijela
obavljaju svoje dužnosti za potrebe ove Direktive u skladu s nacionalnim pravom
kojim se provodi Direktiva 95/46/EZ. U vezi s obradom osobnih podatak koju vrši
EIOPA u okviru ove Uredbe, EIOPA poštuje odredbe Uredbe (EZ) br. 45/2001.
Članak 75.
Ocjena i
revizija
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
ð novo
4. Četiri godine nakon što ova Direktiva stupi na snagu, Komisija, izdaje ð preispituje ovu Direktivu ï izvješće o
preispitivanju:ð izvješćuje o njezinoj provedbi i
učinkovitosti Europski parlament i Vijeće. ï
            (a) primjene članka 18. i postignutog napretka
prilagodbe nacionalnih nadzornih sustava; i
            (b) primjene drugog podstavka članka 19. stavka 2.,
posebno o prevladavajućoj situaciji u državama članicama glede
uporabe depozitara i njihove uloge ovisno o slučaju.
5. Nadležna tijela države članice domaćina mogu od nadležnih
tijela matične države članice zatražiti odluku o striktnom odvajanju
imovine i obveza institucije u posebnu obračunsku jedinicu, kao što je
navedeno u članku 16. stavku 3. i članku 18. stavku 7.
ê 2009/138/EZ
čl. 303.3. (prilagođeno)
Članak 21.a
Preispitivanje iznosa jamstvenog kapitala
1. Iznos iskazan u
eurima, kako je propisano u članu 17.c stavku 2. se revidira jednom
godišnje počevši od 31. listopada 2012., kako bi se u obzir uzele
promjene Harmoniziranog indeksa potrošačkih cijena svih država
članica koji objavljuje Eurostat.
Taj se iznos automatski
prilagođava tako da se poveća osnovni iznos u eurima za postotnu
promjenu tog indeksa u razdoblju od 31. prosinca 2009. i datuma
preispitivanja i zaokruži na umnožak od 100 000 eura.
Ako je postotna promjena
od posljednje prilagodbe manja od 5 %, prilagodba se ne obavlja.
2. Komisija
obavješćuje Europski parlament i Vijeće jednom godišnje o
preispitivanju i prilagođenom iznosu iz stavka 1.
ê 2003/41/EZ
(prilagođeno)
Članak 22.
Provedba
1. Države članice
donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom
prije 23. rujna 2005. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
Kada države članice
donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na
ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog
upućivanja određuju države članice.
2. Države članice
Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u
području na koje se odnosi ova Direktiva.
3. Države članice
mogu odgoditi do 23. rujna 2010. primjenu članka 17. stavaka 1. i 2. na
institucije na svom državnom području koje na datum naznačen u stavku
1. ovog članka nemaju minimalnu razinu propisanog kapitala koji se
zahtijeva sukladno članku 17. stavcima 1. i 2. Međutim, one koje žele
upravljati mirovinskim programima na prekograničnoj osnovi u smislu
članka 20., to ne mogu dok ne ispune propise ove Direktive.
4. Države članice
mogu do 23. rujna 2010. odgoditi primjenu članka 18. stavka 1. točke
(f) na institucije na svom državnom području. Međutim, one koje žele
upravljati mirovinskim programima na prekograničnoj osnovi u smislu
članka 20., to ne mogu dok ne ispune propise ove Direktive.
Članak 23.
Stupanje na
snagu
Ova Direktiva stupa na
snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
ò novo
Članak 76.
Izmjena
Direktive 2009/138/EZ
U Direktivu
2009/138/EZ umeće se sljedeći članak 306.a:
„Članak 306.a
Ako stupanjem na
snagu ove Direktive, sve matične države članice primjenjuju odredbe
iz članka 4. Direktive ..../../EU Europskog parlamenta i Vijeća[50], one
mogu nastaviti primjenjivati zakone i druge propise koje su donijele u cilju
poštovanja članaka 1. do 19., članaka 27. do 30., članaka 32. do
35. i članaka 37. do 67. Direktive 2002/83/EZ koji su na snazi 31.
prosinca 2015. i tijekom prijelaznog razdoblja koje ističe 31. prosinca
2022.
Ako matična
država članica nastavi primjenjivati navedene zakone i druge propise,
društva za osiguranje izračunavaju svoj potrebni solventni kapital kao
zbroj sljedećeg:
(a)
fiktivnog potrebnog
solventnog kapitala s obzirom na njihove djelatnosti osiguranja,
izračunano bez njihovih poslova povezanih sa strukovnim mirovinskim
osiguranjem na temelju članka 4. Direktive ..../../EU,
(b)
granice solventnosti u
pogledu poslova povezanih sa strukovnim mirovinskim osiguranjem,
izračunane u skladu sa zakonima i drugim propisima koji su doneseni radi
usklađivanja s člankom 28. Direktive 2002/83/EZ.
Komisija do 31.
prosinca 2017. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o tome
treba li produljiti rok iz prvog stavka.”
Članak 77.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlasti za
donošenje delegiranih akata dodjeljuju se Komisiji podložno uvjetima
utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlasti iz članka
24. stavka 3., članka 30. i članka 54. Europski parlament i
Vijeće mogu opozvati u svakom trenutku. Odlukom o opozivu prekida se
delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci. Ona proizvodi učinke
sljedećeg dana od dana objave odluke u Službenom listu Europske unije ili
od kasnijeg dana utvrđenog u odluci. Ona ne utječe na valjanost
delegiranih akata koji su već na snazi.
3. Čim donese
delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i
Vijeću.
4. Delegirani akt
donesen na temelju članka 24. stavka 3., članka 30. i članka 54.
stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od tri
mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega
ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament
i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok
na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća produljuje za tri mjeseca.
Članak 78.
Prenošenje
1. Države
članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s
člankom 6. točkama (c), (i) do (p), člankom 12.
stavkom 4. prvim i drugim podstavkom, člankom 12.
stavkom 10., člankom 13., člankom 20. stavcima 6.
i 8., člancima 21. do 30., člankom 33. člankom 35.,
stavcima 1. i 2., člankom 35. stavcima 4. do 7.,
člancima 36. do 38., člankom 39. stavcima 1. i 3.,
člancima 40. do 53., člancima 55. do 57.,
člankom 58. stavkom 1., člancima 59. do 61.,
člankom 63., člankom 64. stavkom 1.
točkama (b) do (d) i (f), člancima 65. do 71. ove Direktive
do 31. prosinca 2016. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
Kada države članice donose te odredbe, u njima je pri
njihovoj službenoj objavi sadržano upućivanje na ovu Direktivu ili se
takvo upućivanje uz njih prilaže. One također sadržavaju izjavu da
će upućivanja u postojećim zakonima i drugim propisima na
direktive koje se ovom Direktivom stavljaju izvan snage biti navedena kao
upućivanja na ovu Direktivu. Države članice određuju način
takvog upućivanja i formulaciju te izjave.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba
nacionalnog prava koje donesu u području obuhvaćenom ovom Direktivom.
Članak 79.
Stavljanje izvan snage
Direktiva 2003/41/EZ, kako je izmijenjena Direktivama navedenima u
Prilogu I. dijelu A, stavlja se izvan snage od 1. siječnja 2017. ne
dovodeći u pitanje obveze država članica u pogledu rokova za
prenošenje u nacionalno pravo i primjenu direktiva utvrđenih u Prilogu I.
dijelu B.
Upućivanja na Direktivu 2003/41/EZ stavljenu izvan snage smatraju se
upućivanjem na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom
tablicom u Prilogu II.
Članak 80.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana njezine objave u Službenom
listu Europske unije.
Članci 1. do
5., članak 6. točke (a), (b), (d) do (h) i (j), članci
7. do 11., članak 12. stavci 1. do 9., članci 14. do 19.,
članak 20. stavci 1. do 5. i 7., članci 31. i 32.,
članak 34., članak 35. stavci 2. i 3.,
članak 39. stavci 1. i 3., članak 58. stavak 2.,
članak 62., članak 64. stavak 1. točke (a) i
(e) i članak 64. stavak 2. primjenjuju se od 1. siječnja
2017.
ê 2003/41/EZ
Članak 24.81.
Adresati
Ova je
Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu,
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
2003/41/EZ
ZAKONODAVNI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ
1.           OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
1.1.        Naslov prijedloga/inicijative
Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća o djelatnostima i nadzoru
nad institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje (IORP2) (preinačeno).
1.2.        Odgovarajuće
područje/odgovarajuća područja politike u strukturi ABM/ABB[51]
Financijske usluge
i tržišta kapitala
1.3.        Vrsta prijedloga/inicijative
Prijedlog/inicijativa odnosi se na proširenje postojeće mjere
(revizija Direktive 2003/41/EZ).
1.4.        Cilj/ciljevi
1.4.1.     Višegodišnji strateški cilj/ciljevi
Komisije na koji/koje se odnosi prijedlog/inicijativa
Povećanje
sigurnosti i učinkovitosti financijskih tržišta; jačanje unutarnjeg
tržišta financijskih usluga.
1.4.2.     Posebni cilj/ciljevi i
odgovarajuća aktivnost / odgovarajuće aktivnosti u okviru strukture
ABM/ABB
Posebni
cilj br.
Odgovarajuća
aktivnost / odgovarajuće aktivnosti u okviru strukture ABM/ABB
Financijske
usluge i tržišta kapitala
Poboljšati
upravljanje institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje i njihovu
transparentnost te olakšati prekogranične djelatnosti institucija za
strukovno mirovinsko osiguranje.
1.4.3.     Očekivani
rezultat/rezultati i utjecaj
Svrha prijedloga
kojim se izmjenjuje Direktiva o institucijama za strukovno mirovinsko
osiguranje iz 2003. jest: utvrditi detaljna pravila o upravljanju institucijama
za strukovno mirovinsko osiguranje, ovlastima nadzora nad institucijama za
strukovno mirovinsko osiguranje, informacijama koje institucije za strukovno
mirovinsko osiguranje dostavljaju članovima i korisnicima, ulaganjima
institucija za strukovno mirovinsko osiguranje, depozitarima institucija za
strukovno mirovinsko osiguranje, prekograničnom prijenosu institucija za
strukovno mirovinsko osiguranje i prekograničnim djelatnostima institucija
za strukovno mirovinsko osiguranje.
1.4.4.     Pokazatelji rezultata i
utjecaja
Kako je opisano u
odjeljku 6. izvješća o procjeni utjecaja, pokazatelji uključuju
smanjene troškove za poslodavce, veću geografsku pokrivenost institucija
za strukovno mirovinsko osiguranje, opsežnije prekogranične djelatnosti
institucija za strukovno mirovinsko osiguranje, manji broj neuspjeha
institucija za strukovno mirovinsko osiguranje.
1.5.        Osnova prijedloga/inicijative

1.5.1.     Zahtjev/zahtjevi koji/koje je
potrebno kratkoročno ili dugoročno ispuniti
1.5.2.     Dodana vrijednost sudjelovanja
EU-a
1. Neujednačen
regulatorni okvir može dovesti do povećanih administrativnih troškova i
regulatorne arbitraže.
2. U nedostatku
djelovanja na razini EU-a, prekogranične djelatnosti institucija za
strukovno mirovinsko osiguranje vjerojatno će se zadržati na
trenutačnoj niskoj razini.
3. Čvrstim
regulatornim okvirom za institucije za strukovno mirovinsko osiguranje na
razini EU-a moguće je ojačati njihov razvoj u državama članicama
u kojima one trenutačno jedva preživljavaju, čime se poboljšava
mirovinsko osiguranje i osigurava izvor štednje za dugoročna ulaganja.
4. Predviđa se
da će se poboljšanim odredbama o upravljanju i depozitarima pridonijeti
smanjenju stope neuspjeha institucija za strukovno mirovinsko osiguranje.
5. Od poboljšanih i
usklađenih odredbi o transparentnosti imat će koristi članovi i
korisnici programa, a institucije za strukovno mirovinsko osiguranje bit
će u većoj mjeri usporedive izvan nacionalnih granica.
1.5.3.     Pouke iz prijašnjih
sličnih iskustava
Direktiva o
institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje iz 2003., koja je bila na
snazi deset godina, ima znatnih nedostataka zbog kojih je došlo do razvoja
različitih nadzornih praksi među državama članicama u pogledu
upravljanja institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje i njihove
transparentnosti. Tim razlikama sprečava se prekogranična mobilnost
radnika, ometa usporedivost institucija za strukovno mirovinsko osiguranje te
se ometaju institucije za strukovno mirovinsko osiguranje u prekograničnim
prijenosima i pružanju usluga.
1.5.4.     Usklađenost i moguća
sinergija s ostalim odgovarajućim instrumentima
Revizija Direktive
o institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje iz 2003. najavljena je u
Bijeloj knjizi od 16. veljačes 2012. „Plan za primjerene sigurne i održive
mirovine”  i, zajedno s ostalim inicijativama i mjerama za bolje
mirovinsko osiguranje u EU-u koje su navedene u Bijeloj knjizi, čini
jedinstven paket.
1.6.        Trajanje i financijski
utjecaj
Prijedlog/inicijativa
neograničenog trajanja
1.7.        Predviđena
metoda/predviđene metode upravljanja[52]

Iz
proračuna za 2014.
¨ Izravno
upravljanje  od strane Komisije
¨ od strane njezinih
odjela, uključujući njezino osoblje u delegacijama Unije;
¨ od strane izvršnih
agencija;
¨ Podijeljeno
upravljanje s državama članicama
¨ Neizravno
upravljanje delegiranjem zadaća provedbe:
¨ trećim
zemljama ili tijelima koje su one odredile;
¨ međunarodnim
organizacijama i njihovim agencijama (navesti);
¨ EIB-u i Europskom
investicijskom fondu;
ü tijelima na koja
se upućuje u članku 208. i članku 209. Financijske uredbe;
¨ tijelima javnog
prava;
¨ tijelima
uređenima privatnim pravom koja pružaju javne usluge u mjeri u kojoj daju
odgovarajuća financijska jamstva;
¨ tijelima
uređenima privatnim pravom države članice kojima je povjerena
provedba javno-privatnog partnerstva i koja daju odgovarajuća financijska
jamstva;
¨ osobe kojima je
povjerena provedba određenih aktivnosti u ZVSP-u u skladu s glavom V.
UEU-a i koje su navedene u odgovarajućem temeljnom aktu.
Napomene
EIOPA je regulatorna agencija koja djeluje pod
nadzorom Komisije.
2.           MJERE UPRAVLJANJA
2.1.        Pravila nadzora i
izvješćivanja
U skladu s već
postojećim postupcima EIOPA izrađuje redovita izvješća o svojim
djelatnostima (uključujući unutarnje izvješćivanje višem
rukovodstvu, izvješćivanje Upravljačkom odboru, izvješćivanje
Odboru nadzornika o aktivnostima tijekom šestomjesečnog razdoblja i
sastavljanje godišnjeg izvješća), a Revizorski sud i Služba za unutarnju
reviziju provode revizije u pogledu načina na koji rabi svoje resurse.
Praćenje i izvješćivanje o navedenim predloženim mjerama u skladu je
s već postojećim zahtjevima.
2.2.        Sustav upravljanja i kontrole

2.2.1.     Utvrđeni rizik/rizici
Nema utvrđenih
rizika.
2.2.2.     Informacije o uspostavi
sustava unutarnje kontrole
Sustavi upravljanja
i kontrole propisani Uredbom o EIOPA-i već su provedeni. EIOPA usko
surađuje sa Službom za unutarnju reviziju Komisije kako bi se osiguralo da
se u svim područjima unutarnje kontrole primjenjuju odgovarajući
standardi. Ti postupci primjenjuju se i u pogledu uloge koju EIOPA ima prema
ovom prijedlogu. Godišnja izvješća unutarnje revizije dostavljaju se
Komisiji, Parlamentu i Vijeću.
2.2.3.     Procjena troškova i koristi
kontrola i procjena očekivane razine rizika od pogreške
Nisu
predviđeni dodatni troškovi. Očekivana je razina rizika od pogreške
niska.
2.3.        Mjere za sprečavanje
prijevare i nepravilnosti
U cilju borbe
protiv prijevare, korupcije i svih drugih nezakonitih djelovanja, na EIOPA-u se
bez ograničenja primjenjuju odredbe Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog
parlamenta i Vijeća od 25. svibnja 1999. o istragama koje provodi Europski
ured za borbu protiv prijevara (OLAF).
EIOPA je pristupila
Međuinstitucionalnom sporazumu od 25. svibnja 1999. između Europskog
parlamenta, Vijeća Europske unije i Komisije Europskih zajednica o
unutarnjim istragama Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) te odmah
donijela odgovarajuće odredbe za cjelokupno osoblje EIOPA-e.
EIOPA
trenutačno radi na posebnoj strategiji suzbijanja prijevara i
proizlazećem akcijskom planu. Strategija i akcijski plan uvest će se
u 2014.  Pojačano djelovanje EIOPA-e u području suzbijanja prijevara
bit će usklađeno s pravilima i smjernicama predviđenima
Financijskom uredbom (mjere suzbijanja prijevara kao dio dobrog financijskog
upravljanja), OLAF-ovom politikom sprečavanja prijevara, odredbama
predviđenima u Komisijinoj Strategiji borbe protiv prijevara
(COM(2011)376), kao i u zajedničkom pristupu o decentraliziranim
agencijama EU-a (srpanj 2012.) i povezanom akcijskom planu.
3.           PROCIJENJENI FINANCIJSKI
UTJECAJ PRIJEDLOGA/INICIJATIVE
3.1.        Naslov/naslovi višegodišnjeg
financijskog okvira i proračunska linija / proračunske linije u
okviru rashoda na koje se prijedlog/inicijativa odnosi
Postojeće proračunske linije
Prema
redoslijedu naslova višegodišnjeg financijskog okvira
i proračunskih linija.
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || Proračunska linija || Vrsta rashoda || Doprinos
 Broj […]Naslov 1a Pametan i uključiv rast – Gospodarska, socijalna i teritorijalna kohezija………………………………………...……….] || Dif./nedif. ([53])   || zemalja EFTA-e[54]   || zemalja kandidatkinja[55]   || trećih zemalja || u smislu članka 21. stavka 2. točke (b) Financijske uredbe
   || 12.0303 (proračunski naslov 1a) Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje EIOPA – potpora iz glave 1. i 2. (Rashodi za osoblje i administrativni rashodi) || Nedif. || DA || NE || NE || NE
Zatražene nove proračunske linije
Prema redoslijedu naslova višegodišnjeg financijskog okvira i
proračunskih linija.
3.2.        Procijenjeni utjecaj na
rashode
Nisu potrebna nova sredstva. Odobrena sredstva za poslovanje koja su
potrebna za provedbu ove inicijative bit će obuhvaćena preraspodjelom
unutar doprinosa dodijeljenih EIOPA-i tijekom godišnjeg proračunskog
postupka, u skladu s financijskim programiranjem koje je utvrđeno
Komunikacijom Komisije „Programiranje kadrovskih i financijskih resursa za
decentralizirane agencije 2014. – 2020.” (COM (2013) 519 završna
verzija).
3.2.1.     Sažetak procijenjenog utjecaja
na rashode
u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || Broj || […][Naslov……………...……………………………………………………………….]
 GU: MARKT ||   ||   || Godina 2015.[56] || Godina 2016. || Godina 2017. || Godina 2018. || Godina 2019. || Godina 2020. || UKUPNO
 Odobrena sredstva za poslovanje
 12.0303   || Preuzete obveze || (1) || 0,185 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 2,035
 Plaćanja || (2) || 0,185 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 2,035
 Odobrena sredstva administrativne prirode koja se financiraju iz omotnice za posebne programe
 Broj proračunske linije ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 UKUPNA odobrena sredstva za GU MARKT || Preuzete obveze || =1 + 1a + 3 || 0,185 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370. || 2,035
 Plaćanja || =2 + 2a + 3 || 0,185 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 2,035
  UKUPNA odobrena sredstva za poslovanje || Preuzete obveze || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plaćanja || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  UKUPNA odobrena sredstva administrativne naravi koja se financiraju iz omotnice za posebne programe || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 UKUPNA odobrena sredstva za NASLOV <….> višegodišnjeg financijskog okvira || Preuzete obveze || = 4 + 6 || 0,185 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 2,035
 Plaćanja || = 4 + 6 || 0,185 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 2,035
Ako prijedlog/inicijativa utječe na više naslova:
  UKUPNA odobrena sredstva za poslovanje || Preuzete obveze || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plaćanja || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  UKUPNA odobrena sredstva administrativne naravi koja se financiraju iz omotnice za posebne programe || (a)                   (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 UKUPNA odobrena sredstva u okviru NASLOVA 1. do 4. višegodišnjeg financijskog okvira (referentni iznos) || Preuzete obveze || = 4 + 6 || 0,185 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 2,035
 Plaćanja || = 4 + 6 || 0,185 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 0,370 || 2,035
 Naslov višegodišnjeg financijskog okvira || 5 || „Administrativni rashodi”
u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
   ||   ||   || Godina N || Godina N+1 || Godina N+2 || Godina N+3 || Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja utjecaja (vidi točku 1.6.) || UKUPNO
 Glavna uprava za: <…….> ||
  Ljudski potencijali ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Ostali administrativni rashodi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 GLAVNA UPRAVA <…….>UKUPNO || Odobrena sredstva ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 UKUPNA odobrena sredstva za NASLOV 5. višegodišnjeg financijskog okvira || (Ukupne preuzete obveze = ukupna plaćanja) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
   ||   ||   || Godina N[57]   || Godina N+1 || Godina N+2 || Godina N+3 || Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja utjecaja (vidi točku 1.6.) || UKUPNO
 UKUPNA odobrena sredstva u okviru NASLOVA 1. do 5. višegodišnjeg financijskog okvira || Preuzete obveze ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Plaćanja ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.2.     Procijenjeni utjecaj na
odobrena sredstva za poslovanje
Za
prijedlog/inicijativu potrebna je upotreba odobrenih sredstava za poslovanje,
kako je objašnjeno u nastavku.
Razne
dužnosti za koje je izravno nadležna EIOPA i koje proizlaze iz zakonskog
prijedloga sljedeće su: davanje savjeta Komisiji o pripremi delegiranih
akata i o procjeni primjene Direktive te sastavljanje Komisijinog izvješća
procjene. Osim toga EIOPA će morati pratiti primjenu ove Direktive i
poduzimati mjere kako bi se osigurala pravilna provedba u skladu s
člankom 17. Uredbe o njezinu osnivanju (Uredba br. 1094/2010
Vijeća i Parlamenta) i otklonile razlike između nacionalnih nadzornih
tijela u pogledu primjene (članak 19. Uredbe o EIOPA-i). Moguće
je da će EIOPA osobito morati rješavati nesuglasice između nadzornih
tijela matičnih država članica i nadzornih tijela država članica
domaćina s obzirom na prekogranični prijenos institucija za strukovno
mirovinsko osiguranje. Može sastaviti i smjernice i preporuke u skladu s
člankom 16. Uredbe o EIOPA-i. Osim toga s obzirom na
usredotočenost prijedloga na upravljanje i izvješćivanje, predviđa
se potreba za osnivanjem skupine stručnjaka nacionalnih nadzornih tijela u
pogledu upravljanja i izvješćivanja, koju će koordinirati i kojom
će upravljati EIOPA.
Ukupne
potrebe osoblja za sve ove dužnosti procjenjuju se na 7 zaposlenika godišnje s
ekvivalentom punog radnog vremena. Od toga su četiri radna mjesta
namijenjena pripremi prethodno navedenih savjeta Komisiji, jedno upravljanju i
koordinaciji nove radne skupine o upravljanju i transparentnosti, a dva
praćenju provedbe i otklanjanju različitosti među nacionalnim
tijelima. To bi trebala biti radna mjesta prema planu radnih mjesta, s obzirom
na to da je teško zaposliti ugovorne djelatnike za tako specijalizirane
funkcije te da se nacionalna tijela susreću sa sve brojnijim poteškoćama
u pronalaženju upućenih nacionalnih stručnjaka.
3.2.3.     Procijenjeni utjecaj na
odobrena sredstva administrativne prirode
3.2.3.1.  Sažetak
ü  Za
prijedlog/inicijativu ne zahtijeva se upotreba administrativnih odobrenih
sredstava
3.2.3.2.   Procijenjene potrebe u pogledu
ljudskih potencijala
ü  Za
prijedlog/inicijativu nije potrebno korištenje ljudskih resursa.
Napomena:
Prijedlog neće rezultirati potrebom za
dodatnim ljudskim i administrativnim resursima u Glavnoj upravi za unutarnje
tržište i usluge. Resursi koji se trenutačno koriste u skladu s Direktivom
2003/41/EZ nastavit će se koristiti.
3.2.4.     Usklađenost s
tekućim višegodišnjim financijskim okvirom
ü  Prijedlog/inicijativa
u skladu je s postojećim višegodišnjim financijskim okvirom.
¨ Prijedlog/inicijativa
povlači za sobom reprogramiranje relevantnog naslova višegodišnjeg
financijskog okvira.
Objasniti koje je reprogramiranje potrebno
navodeći proračunske linije na koje se ono odnosi i pripadajuće
iznose.
¨ Za
prijedlog/inicijativu potrebna je primjena instrumenta za financijsku
fleksibilnost ili revizija višegodišnjeg financijskog okvira[58].
Objasniti što je potrebno te navesti odgovarajuće
proračunske linije i iznose.
Napomena:
Komunikacijom
Komisije COM(2013) 519 od 10. srpnja 2013. „Programiranje kadrovskih i financijskih
resursa za decentralizirane agencije 2014. – 2020.” utvrđuju se planovi
Komisije u pogledu resursa za decentralizirane agencije, uključujući
EIOPA-u, u razdoblju sljedećeg višegodišnjeg financijskog okvira. EIOPA je
u Komunikaciju do 2014. uvrštena kao agencija u „početnoj fazi”. U
odjeljku 5.1.2. Komunikacije navodi se da se u EIOPA-i očekuje porast
ukupnog broja radnih mjesta s 80 u 2013. na 112 u 2020. godini. Dogovorom
proračunskog tijela za EIOPA-u je omogućeno 87 radnih mjesta prema
planu radnih mjesta za 2014. Očekuje se da će ovaj zakonodavni
prijedlog stupiti na snagu 2015. i da će se 7 radnih mjesta prema planu
radnih mjesta predviđenih u postojećem zakonodavnom financijskom
izvještaju popuniti u različito vrijeme tijekom 2015. te će biti
uključena u dodatna mjesta koja su već predviđena za razdoblje
2014. — 2017.
3.2.5.     Doprinos trećih strana
Prijedlogom/inicijativom predviđa se sufinanciranje prema
sljedećoj procjeni:
Odobrena sredstva u milijunima EUR (do 3 decimalna
mjesta)
   || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || Ukupno
 Nacionalna nadležna tijela u državama članicama || 0,277 || 0,554 || 0,554 || 0,554 || 0,554 || 0,554 || 3,049
 UKUPNA sredstva sufinanciranja || 0,277 || 0,554 || 0.554 || 0,554 || 0,554 || 0,554 || 3,049

* Ove procjene temelje se na prosječnom trošku jednog administrativnog
dužnosnika u iznosu od 132 000 EUR godišnje. Procjenjuje se da
će se 7 navedenih radnih mjesta popuniti u različito vrijeme tijekom
2015. te ukupni trošak iznosi polovicu cjelogodišnjeg troška za 7 zaposlenika s
punim radnim vremenom. Iznosi se temelje na postojećem financijskom
mehanizmu u Uredbi o EIOPA-i (države članice 60 % — Zajednica
40 %).
3.3.        Procijenjeni utjecaj na
prihode
ü  Prijedlog/inicijativa
nema financijski učinak na prihode.
¨ Prijedlog/inicijativa
ima sljedeći financijski učinak:
¨         na
vlastita sredstva
¨         na razne
prihode
u milijunima EUR (do tri decimalna mjesta)
 Proračunska linija u okviru prihoda: || Odobrena sredstva dostupna za tekuću proračunsku godinu || Učinak prijedloga/inicijative[59]
 (b)               Godina N || (c)               Godina N+1 || Godina N+2 || Godina N+3 || Unijeti onoliko godina koliko je potrebno za prikaz trajanja utjecaja (vidi točku 1.6.)
 Članak …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Za razne namjenske prihode navesti odgovarajuću proračunsku
liniju/odgovarajuće proračunske linije u okviru rashoda.
Navesti metodu izračuna utjecaja na prihode.
Predloženi plan radnih mjesta
 Funkcijska grupa i platni razred || Radna mjesta na određeno vrijeme
 AD 16 ||
 AD 15 ||
 AD 14 ||
 AD 13 ||
 AD 12 ||
 AD 11 ||
 AD 10 || 1
 AD 9 || 1
 AD 8 || 1
 AD 7 || 2
 AD 6 || 1
 AD 5 || 1.
   ||
 AD ukupno || 7
[1]               SL L 235, 23.9.2003., str. 10.
[2]               Programi u kojima je prethodno utvrđena razina
doprinosa, a ne mirovinskih primanja. Pojedinačni članovi snose rizik
ulaganja i rizik dugovječnosti i često donose odluku o njihovu
smanjenju.
[3]               Vidi npr. odgovor na pitanje 5. Komisijine Zelene knjige
o mirovinama
(http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=700&langId=en&consultId=3&visib=0&furtherConsult=yes);
Hewitt Associates (2010), „Feasibility Study for Creating an EU Pension Fund
for Researchers Prepared for the European Commission Research
Directorate-General”; Centar za europska ekonomska istraživanja, stručna
studija o budućnosti mirovinskih planova s definiranim doprinosima u
Europi, 2009., str. 128.
[4]               Komisija je 2010. započela rad s predstavnicima
poslodavaca istraživača u cilju uspostavljanja institucije za strukovno
mirovinsko osiguranje kojom bi bilo obuhvaćeno više zemalja i više
poslodavaca. Namjena je paneuropskog mirovinskog fonda istraživačima
osigurati odgovarajuće i održive strukovne mirovine za mobilne i nemobilne
istraživače u EGP-u.
[5]               Vidi npr. pitanje Europskog parlamenta Komisiji
(E-002485-13) od 4. ožujka 2013. o projektu osnivanja prekograničnih
institucija za strukovno mirovinsko osiguranje u Nizozemskoj za članove i
korisnike u Austriji.
[6]               Među primjerima su SEPCAV (Société
d’épargne-pension à capital variable) i ASSEP (Association d’épargne-pension)
iz Luksemburga, OFP (Organization for Financing Pensions), SEPCAV ili ASSEP iz
Belgije ili PPI (Premium Pension Institutions) iz Nizozemske.
[7]               Primjerice, Središnja nizozemska banka iznijela je
podatak da je od izbijanja kriza 68 institucija za strukovno mirovinsko
osiguranje bilo prinuđeno smanjiti stečena mirovinska prava u travnju
2013. To je utjecalo na 300 000 osoba (Središnja nizozemska banka, 2013.,
Pet godina u mirovinskom sektoru: predstojeće smanjivanje i indeksacija).
U Ujedinjenoj Kraljevini institucije za strukovno mirovinsko osiguranje koje su
doživjele neuspjeh može preuzeti Fond za zaštitu mirovina, ali se tada
mirovinska prava smanjuju za 10 %.
[8]               COM (2012) 55 završna verzija, 16.2.2012.
[9]               COM (2013) 150 završna verzija, 25.3.2013.
[10]             EIOPA, „Izvješće o kvantitativnoj studiji utjecaja o
institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje”, 4.7.2013.
[11]             COM(2010) 2020 završna verzija, 3.3.2010.
[12]             SL L 335, 17.12.2009., str. 1.
[13]             Direktiva o upraviteljima alternativnih investicijskih
fondova (SL L 174, 1.7.2011., str. 1.).
[14]             Direktiva o tržištima financijskih instrumenata.
[15]             COM(2010) 301 završna verzija, 2.6.2010.
[16]             COM (2010) 365 završna verzija, 7.7.2010.
[17]             Sažetak savjetovanja dostupan je na:
http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=333&langId=en.
[18]             EIOPA-CP-11/001, 8.7.2011.
[19]             Odgovori na savjetovanja o savjetu EIOPA-e dostupni su na:
https://eiopa.europa.eu/consultations/consultation-papers/2011-closed-consultations.
[20]             SL L 331, 15.12.2010., str. 120.
[21]             SL L 145, 31.5.2013., str. 1.
[22]             Na primjer, institucija i pokroviteljsko poduzeće u
državi članici A i socijalno i radno pravo primjenjivo na mirovinski
program u državi članici B.
[23]             Matična država članica prije prijenosa postaje
država članica domaćin nakon prijenosa.
[24]             U inicijativi 17. navodi se da „će Komisija promicati
razvoj službi za praćenje mirovina koje će omogućiti
praćenje mirovinskih prava stečeniH na različitim poslovima. U
kontekstu revizije Direktive o institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje
i prijedloga direktive o prenošenju, Komisija će razmatrati kako se može
osigurati davanje traženih informacija za praćenje mirovina te će
poduprijeti pilot-projekt o prekograničnom praćenju.”
[25]             Akcijski plan OECD-a o dobrom osmišljavanju mirovinskih
planova s definiranim doprinosima, lipanj 2012.
[26]             Direktiva 2003/41/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća od 3. lipnja 2003. o djelatnostima i
nadzoru institucija za strukovno mirovinsko osiguranje (SL L 235,
23.9.2003., str. 10.)
[27]             Vidi
Prilog I., dio A.
[28]             OJ L 283, 28.10.1980, p. 23.
[29]             Direktiva
95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti
pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih
podataka (SL L 281, 23.11.1995., str. 31.).
[30]             Uredba (EZ) br. 45/2001
Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u
vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o
slobodnom protoku takvih podataka (SL L 8, 12.1.2001., str. 1.).
[31]             Direktiva 2009/138/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i
obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (Solventnost II) (SL, L 335,
17.12.2009., str. 1.).
[32]             SL C 369, 17.12.2011.,
str. 14.
[33]             Uredba
Vijeća (EEZ) br. 1408/71 od 14. lipnja 1971. o primjeni sustava socijalne
sigurnosti na zaposlene osobe i njihove obitelji koji se kreću unutar
Zajednice (SL L 149, 5.7.1971., str. 2.). Uredba kako je zadnje izmijenjena
Uredbom (EZ) br. 1386/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 187,
10.7.2001., str. 1.).
[34]             Uredbom (EZ)
br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o
koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL L 166, 30.4.2004.,
str. 1.).
[35]             Uredba
Vijeća (EEZ) br. 574/72 od 21. ožujka 1972. o utvrđivanju postupka za
provedbu Uredbe (EEZ) br. 1408/71 o primjeni sustava socijalne sigurnosti na
zaposlene osobe, samozaposlene osobe i članove njihovih obitelji koji se
kreću unutar Zajednice (SL L 74, 27.3.1972., str. 1.). Uredba kako je
zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 410/2002 (SL L 62, 5.3.2002., str.
17.).
[36]             Uredba (EZ) br. 987/2009
Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o utvrđivanju postupka
provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti
(SL L 284, 30.10.2009., str. 1.).
[37]             Prva
Direktiva vijeća 73/239/EEZ od 24. srpnja 1973. o usklađivanju zakona
i drugih propisa koji se odnose na osnivanje i obavljanje poslova izravnog
osiguranja osim životnog osiguranja (SL L 228, 16.8.1973., str. 3.). Direktiva
kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2002/13/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća (SL L 77, 20.3.2002., str. 17.).
[38]             Direktiva
Vijeća 85/611/EEZ od 20. prosinca 1985. o usklađivanju zakona i
drugih propisa u odnosu na subjekte za zajednička ulaganja u prenosive
vrijednosne papire (UCITS) (SL L 375, 31.12.1985., str. 3.). Direktiva kako je
zadnje izmijea Direktivom 2001/108/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L
41, 13.2.2002., str. 35.).
[39]             Direktiva
Vijeća 93/22/EEZ od 10. svibnja 1993. o investicijskim uslugama u
području vrijednosnih papira (SL L 141, 11.6.1993., str. 27.). Direktiva
kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2000/64/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća (SL L 290, 17.11.2000., str. 27.).
[40]             Direktiva
2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. ožujka 2000. O pokretanju
i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija (SL L 126, 26.5.2000., str. 1.).
Direktiva kako je izmijenjena Direktivom 2000/28/EZ (SL L 275, 27.10.2000.,
str. 37.).
[41]             Direktiva
2002/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o životnim
osiguranjima (SL L 345, 19.12.2002., str. 1.).
[42]             Direktiva 2004/39/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih
instrumenata te o izmjeni direktiva Vijeća 85/611/EEZ i 93/6/EEZ i
Direktive 2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te stavljanju izvan
snage Direktive Vijeća 93/22/EEZ (SL L 145, 30.4.2004.,
str. 1.).

[43]             Direktiva 2009/65/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o usklađivanju
zakona i drugih propisa u odnosu na subjekte za zajednička ulaganja u
prenosive vrijednosne papire (UCITS) (SL L 302, 17.11.2009.,
str. 32).
[44]             Direktiva 2011/61/EU
Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o upraviteljima
alternativnih investicijskih fondova i izmjenama direktiva 2003/41/EZ i
2009/65/EZ te uredbi (EZ) br. 1060/2009 i (EU) br. 1095/2010 (SL
L 174, 1.7.2011., str. 1.).
[45]             Direktiva 2013/36/EU
Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju
djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim
institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te
stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176,
27.6.2013., str. 338.).
[46]             SL L 331, 15.12.2010., str. 48.
[47]             Uredba (EZ) br. 1060/2009 Europskog parlamenta i
Vijeća od 16. rujna 2009. o agencijama za kreditni rejting (SL L 302,
17.11.2009., str. 1.)..
[48]             Direktiva 95/46/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca
u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL
L 281, 23.11.1995., str. 31.).
[49]             SL L 3,
7.1.2004., str. 34.
[50]             SL
[51]             ABM (Activity-Based Management): upravljanje po
djelatnostima – ABB (Activity-based budgeting): proračun temeljen na
djelatnosti.
[52]             Informacije o načinima upravljanja i upućivanju
na Financijsku uredbu dostupne su na internetskim stranicama BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[53]             Dif. = diferencirana odobrena sredstva / nedif. =
nediferencirana odobrena sredstva.
[54]             EFTA: Europsko udruženje slobodne trgovine.
[55]             Zemlje kandidatkinje i, ako je primjenjivo, potencijalne
zemlje kandidatkinje sa zapadnog Balkana.
[56]             Ove procjene temelje se na prosječnom trošku jednog
administrativnog dužnosnika od 132 000 EUR godišnje. Procjenjuje se
da će se 7 navedenih radnih mjesta popuniti u različito vrijeme
tijekom 2015., te ukupni trošak iznosi polovicu cjelogodišnjeg troška za 7
zaposlenika s punim radnim vremenom. Iznosi se temelje na
postojećem financijskom mehanizmu u Uredbi o EIOPA-i (države članice
60 % — Zajednica 40 %).
[57]             Godina N jest godina početka provedbe
prijedloga/inicijative.
[58]             Vidi točke 19. i 24. Međuinstitucijskog
sporazuma (za razdoblje od 2007. do 2013.).
[59]             Kad je riječ o tradicionalnim vlastitim sredstvima
(carine, pristojbe na šećer), navedeni iznosi moraju biti neto iznosi, tj.
bruto iznosi umanjeni za 25 % na ime troškova naplate.
PRILOG I.
Dio A
Direktiva stavljena izvan snage s
popisom naknadnih izmjena
(iz članka 79.)
 Direktiva 2003/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 235, 23.9.2003., str. 10.) ||   ||
 || Direktiva 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 335, 17.12.2009, p. 1), Direktiva 2010/78/EU Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 331, 15.12.2010., str. 120.), Direktiva 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 174, 1.7.2011., str. 1.), Direktiva 2013/14/EU Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 145, 31.5.2013., str. 1.), || samo članak 303.     samo članak 4.   samo članak 62.     samo članak 1.
Dio B
Popis rokova za prijenos u nacionalno
zakonodavstvo i primjenu
(iz članka 79.)
 Direktiva || Rok za prenošenje || Datum primjene
 2003/41/EZ 2009/138/EZ 2010/78/EU 2011/61/EU 2013/14/EU || 23.9.2005. 31.3.2015. 31.12.2011. 22.7.2013. 21.12.2014. || 23.9.2005. 1.1.2016. 31.12.2011. 22.7.2013. 21.12.2014.
_____________
PRILOG II.
Korelacijska tablica
 Direktiva 2003/41/EZ || Ova Direktiva
 Članak 1. Članak 2. Članak 3. Članak 4. Članak 5. Članak 6. točke (a) i (b) Članak 6. točka (c)   Članak 6. točke (d) do (h) Članak 6. točka (i)   Članak 6. točka (j)   Članak 7. Članak 8. Članak 9. stavak 1. točka (a) Članak 9. stavak 1. točke (b) i (c)   Članak 9. stavak 1. točka (d) Članak 9. stavak 1. točke (e) Članak 9. stavak 2. Članak 9. stavak 3. Članak 9. stavak 5. Članak 20. stavci 1. do 9.   Članak 20. stavak 10.     Članak 15. stavci 1. do 5. Članak 15. stavak 6. Članak 16. Članak 17. Članak 17.a stavci 1. do 4. Članak 17.a stavak 5. Članak 17.b Članak 17.c Članak 17.d Članak 18. stavak 1. Članak 18. stavak 1.a Članak 18. stavci 2. do 4. Članak 18. stavak 5. prvi podstavak Članak 18. stavak 5. drugi i treći podstavak   Članak 18. stavak 6. Članak 18. stavak 7.                       Članak 10. Članak 12. Članak 9. stavak 4.   Članak 19. stavak 1.   Članak 19. stavak 2. prvi podstavak Članak 19. stavak 2. drugi podstavak Članak 19. stavak 3.       Članak 11. stavak 1.   Članak 9. stavak 1. točka (f)   Članak 11. stavak 2. točka (a) Članak 11. stavak 2. točka (b)                                         Članak 11. stavak 3. Članak 11. stavak 4. točke (a) i (b) Članak 11. stavak 4. točke (c) i (d)       Članak 14. stavak 1. Članak 14. stavak 2. prvi podstavak Članak 14. stavak 4. drugi podstavak Članak 14. stavak 2. drugi podstavak Članak 14. stavak 3. Članak 14. stavak 4. prvi podstavak Članak 14. stavak 5.   Članak 13. stavak 1. točka (a) Članak 13. stavak 1. točke (b) do (d)   Članak 13. stavak 2.               Članak 20. stavak 11. prvi podstavak Članak 20. stavak 11. drugi podstavak Članak 20. stavak 11. treći i četvrti podstavak Članak 21. stavci 1. i 2. Članak 21. stavak 2.a Članak 21. stavak 3.       Članak 21.a Članak 21.b Članak 22. Članak 23.           || Članak 1. Članak 2. Članak 3. Članak 4. Članak 5. Članak 6. točke (a) i (b)   Članak 6. točka (c) Članak 6. točke (d) do (h)   Članak 6. točka (i) Članak 6. točka (j) do (p) Članak 7. Članak 8. Članak 9.   Članak 10.   Članak 11. stavak 1. Članak 11. stavak 2.         Članak 12. stavci 1. do 8. Članak 12. stavak 9. Članak 12. stavak 10. Članak 13. Članak 14. stavci 1. do 5.   Članak 15. Članak 16. Članak 17. stavci 1. do 4.   Članak 18.   Članak 19. Članak 20. stavak 1. Članak 20. stavak 2. Članak 20. stavci 3. do 5. Članak 20. stavak 6. prvi podstavak   Članak 20. stavak 6. drugi podstavak Članak 20. stavak 7.   Članak 20. stavak 8. Članak 21. Članak 22. Članak 23. Članak 24. Članak 25. Članak 26. Članak 27. Članak 28. Članak 29. Članak 30. Članak 31. Članak 32. Članak 33. stavak 1. Članak 33. stavci 2. do 7. Članak 34. Članak 35. stavci 1. i 2. Članak 35. stavak 3.   Članak 35. stavak 4. Članak 35. stavci 5. do 8. Članak 36. Članak 37. Članak 38. stavak 1. Članak 38. stavak 2. Članak 39. stavak 1. Članak 39. stavak 2.   Članak 39. stavak 3. Članak 39. stavak 4. Članak 40. Članak 41. Članak 42. Članak 43. Članak 44. Članak 45. Članak 46. Članak 47. Članak 48. Članak 49. Članak 50. Članak 51. Članak 52. Članak 53. Članak 54. Članak 55. Članak 56. Članak 57. Članak 58. stavak 1.   Članak 58. stavak 2. točke (a) i (b)   Članak 59. Članak 60. Članak 61. Članak 62. stavak 1. Članak 62. stavak 2. Članak 62. stavak 3. Članak 62. stavak 4. Članak 62. stavak 5. Članak 62. stavak 6. Članak 62. stavak 7. Članak 63. Članak 64. stavak 1. točka (a)   Članak 64. stavak 1. točke (b) do (f) Članak 64. stavak 2. Članak 65. Članak 66. Članak 67. Članak 68. Članak 69. Članak 70. Članak 71. Članak 72. stavak 1. Članak 72. stavak 2.   Članak 73. stavci 1. i 2. Članak 73. stavak 3. Članak 73. stavak 4. Članak 74. Članak 75. Članak 76.         Članak 77. Članak 78. Članak 79. Članak 80.
_____________