				|

		52014PC0187

			Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o žičarama /* COM/2014/0187 final - 2014/0107 (COD) */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           KONTEKST PRIJEDLOGA
Opći kontekst, razlozi za prijedlog i
njegovi ciljevi
Direktiva 2000/9/EZ o žičarama za
prijevoz osoba[1]
donesena je 20. ožujka 2000. i počela se primjenjivati 3. svibnja 2002.
Direktivom 2000/9/EZ osigurava se visoka
razina sigurnosti žičara korisnicima, radnicima i trećim osobama.
Njome se utvrđuju bitni zahtjevi koje žičare, njihova infrastruktura,
podsustavi i sigurnosne komponente moraju zadovoljavati kako bi bile sigurne.
Direktiva 2000/9/EZ primjer je i zakonodavstva
Unije o usklađivanju kojim se osigurava sloboda kretanja na jedinstvenom
tržištu EU-a u vezi s podsustavima i sigurnosnim komponentama za žičare.
Njome se usklađuju uvjeti za stavljanje na tržište i u uporabu podsustava
i sigurnosnih komponenti namijenjenih ugradnji u žičare.
Proizvođači moraju dokazati da su njihovi podsustavi ili sigurnosne
komponente konstruirani i proizvedeni u skladu s bitnim zahtjevima, staviti
oznaku CE i osigurati upute za njihovu ugradnju u žičaru.
Direktiva 2000/9/EZ temelji se na članku
114. Ugovora u funkcioniranju Europske unije (u daljnjem tekstu
„Ugovor”). Riječ je o direktivi o potpunom usklađivanju temeljenoj na
načelima „novog pristupa” prema kojima proizvođači moraju
jamčiti da su njihovi proizvodi u skladu s obveznim zahtjevima u pogledu
učinkovitosti i sigurnosti predviđenima pravnim instrumentom,
međutim, bez nametanja određenih tehničkih rješenja ili
specifikacija.
Direktiva 2000/9/EZ primjenjuje se na
žičare za prijevoz osoba.
Kabelska vuča i funkcija prijevoza osoba
bitni su kriteriji za određivanje opsega Direktive 2009/9/EZ.
Glavne su vrste žičara obuhvaćene
Direktivom 2000/9/EZ uspinjače, žičare s kabinama, odvojive
sedežnice, stalno pričvršćene sedežnice, zračni tramvaji,
funiteli, kombinirane žičare (sačinjene od nekoliko različitih
vrsta žičara, primjerice gondola i sedežnica) i vučnice.
Žičare se definiraju kao cijeli sustav
postavljen na mjestu rada, koji čine infrastruktura, podsustavi i
sigurnosne komponente.
Na žičare i njihovu infrastrukturu
izravno utječu značajke područja u kojem su postavljene, priroda
i fizičke značajke terena na kojem su postavljene, njihova okolina,
atmosferski i meteorološki čimbenici kao i strukture i prepreke koje se
nalaze u njihovoj blizini, na zemlji i u zraku.
U tom kontekstu izgradnja žičara i
njihovo puštanje u pogon podliježe nacionalnim postupcima odobravanja.
Direktivom 2000/9/EZ utvrđuju se
usklađeni bitni zahtjevi koje žičare moraju zadovoljavati, a države
članice zadržavaju nadležnost nad pitanjima uređivanja ostalih
aspekata poput upotrebe zemljišta, prostornog planiranja i zaštite okoliša.
Na sigurnosne komponente i podsustave
primjenjuje se načelo slobodnog kretanja robe. Sigurnosne komponente
označene su oznakom CE kojom se označava sukladnost sa zahtjevima
Direktive 2000/9/EZ, uključujući postupke ocjenjivanja sukladnosti.
Svrha je prijedloga zamjena Direktive
2000/9/EZ Uredbom koja je u skladu s ciljevima Komisije usmjerenima k pojednostavnjenju.
Prijedlogom se namjerava uskladiti Direktiva
2000/9/EZ s „paketom mjera za proizvode” koji je donesen 2008., a osobito s
Odlukom (EZ) br. 768/2008 o NZO-u.
Odlukom o NZO-u utvrđuje se
zajednički okvir za zakonodavstvo EU-a o usklađivanju proizvoda. Taj
se okvir sastoji od odredbi koje se uobičajeno koriste u zakonodavstvu
EU-a u vezi s proizvodima (na primjer definicije, obveze gospodarskih
subjekata, prijavljena tijela, zaštitni mehanizmi itd.). Te su zajedničke
odredbe pojačane kako bi se jamčila učinkovitija primjena i
provedba direktiva u praksi. Uvršteni su novi elementi poput obveza uvoznika,
koji su ključni za poboljšanje sigurnosti proizvoda na tržištu.
Komisija je već predložila
usklađivanje devet direktiva s Odlukom o NZO-u unutar „paketa za
usklađivanje” koji je donesen 21. studenoga 2011. Predložila je i
usklađivanje Direktive 97/23/EZ o tlačnoj opremi[2] s Odlukom o NZO-u.
Imajući u vidu postizanje dosljednosti u
zakonodavstvu Unije o usklađivanju u području industrijskih
proizvoda, u skladu s političkim obvezama koje proizlaze iz donošenja
Odluke o NZO-u i pravnim obvezama predviđenima člankom 2. Odluke
o NZO-u, ovaj prijedlog treba uskladiti s odredbama Odluke o NZO-u.
Prijedlogom se žele riješiti teškoće koje
su se pojavile tijekom provedbe Direktive 2000/9/EZ. Točnije, nadležna
tijela, prijavljena tijela i proizvođači imaju različita
mišljenja o tome jesu li određene vrste postrojenja obuhvaćenih Direktivom
2000/9/EZ i prema tome, trebaju li se proizvoditi i certificirati u skladu sa
zahtjevima i postupcima iz te Direktive. Mišljenja se razilaze i kada
određenu opremu treba razvrstati kao podsustav, infrastrukturu ili
sigurnosnu komponentu. Nadalje, Direktivom se ne određuje koju vrstu
postupka ocjenjivanja sukladnosti treba primijeniti na podsustave.
Takve su razlike u pristupu dovele do
narušavanja tržišta i različitog postupanja prema gospodarskim subjektima.
Proizvođači i upravitelji dotičnih postrojenja trebali su
uređaje preinačiti ili provesti dodatnu certifikaciju, što je dovelo
do dodatnih troškova i kašnjenja u postupku odobravanja i rada tih postrojenja.

Stoga se predloženom Uredbom namjerava
poboljšati pravna jasnoća o području primjene Direktive 2000/9/EZ, a
time i provedba odgovarajućih pravnih odredbi.
Nadalje, Direktiva 2000/9/EZ sadržava odredbe
o ocjeni sukladnosti za podsustave. Međutim, u njoj se ne navodi konkretan
postupak koji trebaju primjenjivati proizvođač i prijavljeno tijelo.
Nadalje, proizvođačima se ne nudi niz postupaka ocjenjivanja
sukladnosti koji su dostupni za sigurnosne komponente. Prema tome, prijedlogom
Uredbe usklađuju se postupci ocjenjivanja sukladnosti koji se mogu
upotrebljavati za podsustave s postupcima koji se već upotrebljavaju za
sigurnosne komponente, na temelju modula za ocjenjivanje sukladnosti
utvrđenih Odlukom 768/2008/EZ o zajedničkom okviru za stavljanje na tržište
proizvoda (Odluka o novom zakonodavnom okviru (NZO)). U tom je kontekstu
predviđeno i stavljanje oznake CE kako bi se pokazala usklađenost s
odredbama Direktive, u skladu s postojećim sustavom za sigurnosne
komponente.
Prijedlogom se uzima u obzir Uredba (EU)
br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o
europskoj normizaciji[3].
Prijedlogom se uzima u obzir i prijedlog
Komisije od 13. veljače 2013. o Uredbi o nadzoru tržišta proizvoda[4], kojom se namjerava
utvrditi jedinstveni pravni instrument o aktivnostima nadzora tržišta
neprehrambenih proizvoda, potrošačkih ili nepotrošačkih proizvoda i
proizvoda obuhvaćenih ili izuzetih iz zakonodavstva Unije o
usklađivanju. Ovim se prijedlogom objedinjavaju pravila o nadzoru tržišta
iz Direktive 2001/95/EZ o općoj sigurnosti proizvoda[5], Uredbe (EZ)
br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju
zahtjeva za akreditaciju i za nadzor tržišta u odnosu na stavljanje proizvoda
na tržište[6]
i iz zakonodavstva o usklađivanju specifičnog za svaki sektor, a radi
povećanja učinkovitosti aktivnosti nadzora tržišta u Uniji.
Predložena Uredba o tržišnom nadzoru proizvoda sadržava i relevantne odredbe o
nadzoru tržišta te zaštitne klauzule. Stoga bi iz postojećeg zakonodavstva
o usklađivanju, koje je specifično za svaki sektor, trebalo ukloniti
odredbe koje se odnose na nadzor tržišta i zaštitne klauzule. Glavni je cilj
predložene Uredbe o tržišnom nadzoru proizvoda temeljno pojednostavnjenje
okvira za nadzor tržišta kako bi bolje funkcionirao za svoje glavne korisnike:
tijela za nadzor tržišta i gospodarske subjekte. Direktivom 2000/9/EZ
predviđa se postupak zaštitne klauzule za podsustave i sigurnosne
komponente. U skladu s okvirom koji se namjerava uspostaviti predloženom
Uredbom o tržišnom nadzoru proizvoda, ovim prijedlogom nisu obuhvaćene
odredbe o tržišnom nadzoru i postupci zaštitne klauzule za podsustave i
sigurnosne komponente predviđeni Odlukom o NZO-u. Međutim, radi
osiguranja pravne jasnoće, osvrće se na predloženu Uredbu o tržišnom nadzoru
proizvoda.
Sukladnost s ostalim politikama i ciljevima
Unije
Ova je inicijativa u
skladu s Aktom o jedinstvenom tržištu[7] kojim se naglasila potreba za vraćanjem povjerenja
kupaca u kvalitetu proizvoda na tržištu te važnost pojačanog nadzora
tržišta.
Nadalje, njime se podržava
politika Komisije o boljoj regulaciji i pojednostavnjenju regulatornog
okruženja.
2.           SAVJETOVANJE SA
ZAINTERESIRANIM STRANAMA I OCJENE UTJECAJA
Savjetovanje sa zainteresiranim stranama
O reviziji Direktive 2000/9/EZ vode se od
2010. duge i opširne rasprave. Točnije, rasprave o tome vođene su u
okviru radne skupine država članica o žičarama, s nacionalnim
stručnjacima nadležnima za provedbu te Direktive, u okviru Stalnog odbora
predviđenog Direktivom 2000/9/EZ, sa skupinom za upravnu suradnju u
području nadzora tržišta žičara (AdCo) i sektorskom skupinom za
žičare (CSG) Europske koordinacije prijavljenih tijela te s udrugama
proizvođača i korisnika.
U postupak ocjene utjecaja od samog
početka uključene su države članice i dionici, među kojima
organizacije proizvođača, prijavljena tijela i predstavnici
normizacijskih tijela. U okviru Stalnog odbora predviđenog Direktivom
2000/9/EZ redovito su vođeni razgovori o funkcioniranje te Direktive i
potencijalnim problemima koji bi se trebali rješavati zakonodavnim ili
nezakonodavnim mjerama.
Provedena su i tri dodatna savjetovanja.
Prvo je savjetovanje provedeno u prvoj
polovici 2010., u okviru priprema za Izvješće o provedbi Direktive
2000/9/EZ predviđenih njezinim člankom 21. stavkom 4.
U svom Prvom izvješću o provedbi
Direktive 2000/9/EZ[8]
Komisija je navela da je Direktiva bila uspješna u pogledu uspostave unutarnjeg
tržišta za podsustave i sigurnosne komponente, a pri tom je jamčila i
usklađenu i visoku razinu sigurnosti. U njoj su utvrđena i pitanja
koja treba razmotriti.
Razmotrena su sljedeća pitanja:
–
područje primjene Direktive 2000/9/EZ, posebno
u pogledu novih vrsta žičara
–
nepostojanje odgovarajućeg opsega postupaka
ocjenjivanja sukladnosti za podsustave, što je dovelo do različitih
tumačenja i primjene ocjenjivanja sukladnosti za podsustave,
–
potreba usklađivanja Direktive 2000/9/EZ s
Odlukom o NZO-u.
Drugo i treće savjetovanje provedeni su
tijekom 2012. u okviru studije o ocjeni utjecaja; u drugom savjetovanju
razmotreno je trenutačno stanje, a u trećem opcije politike. Završno
izvješće studije o ocjeni utjecaja službeno je predstavljeno te se o njemu
raspravljalo tijekom sastanaka Stalnog odbora održanih 25. rujna 2012. i 8.
travnja 2013., na kojima su države članice i dionici iz tog sektora imali
mogućnost iznijeti mišljenja, priloge i dokumente o stajalištu o opcijama
politike navedenima u studiji.
Dionici su aktivno pridonijeli
utvrđivanju problema koje treba riješiti radi boljeg funkcioniranja
Direktive 2000/9/EZ. Većina dionika složila se s utvrđenim
problemima. Znatan broj ispitanika u savjetovanju provedenom u okviru studije o
ocjeni utjecaja imali su probleme pri definiciji žičara i u graničnom
području primjene Direktive 95/16/EZ u odnosu na dizala[9].
S obzirom na količinu prikupljenih
podataka i tehničku prirodu problema, nije pokrenuto otvoreno javno
savjetovanje jer se smatralo da su ciljana stručna savjetovanja
primjerenija u pogledu ove tehnički zahtjevne inicijative.
Prikupljanje stručnih mišljenja i
njihova uporaba – ocjena utjecaja
Izvršena je ocjena utjecaja revizije Direktive
2000/9/EZ.
Na temelju prikupljenih informacija, u ocjeni
utjecaja koju je provela Komisija ispitane su i uspoređene tri
mogućnosti:
Opcija 1. – „Ne činiti ništa” – bez
promjena postojeće situacije
Ovom se opcijom ne predlažu promjene Direktive
2000/9/EZ.
Opcija 2. – Intervencija s pomoću
nezakonodavnih mjera
Opcijom 2. razmotrena je mogućnost
pružanja iscrpnijih uputa za provedbu Direktive 2000/9/EZ u pogledu
područja njezine primjene i preporuka za primjenu određenih postupaka
ocjenjivanja sukladnosti pri ocjenjivanju podsustava, uglavnom preradom Uputa
za primjenu Direktive 2000/9/EZ.
Opcija 3. – Intervencija s pomoću
zakonodavnih mjera
Ovom se opcijom predlažu preinake Direktive
2000/9/EZ.
Poželjnim rješenjem
pokazala se kombinacija opcija 2. i 3. zbog sljedećih razloga:
–
smatra se najprimjerenijom za rješavanje problema
zbog toga što razjašnjava područje primjene i definicije te dosljednost i
fleksibilnost postupaka ocjenjivanja sukladnosti za podsustave i sigurnosne
komponente
–
ne dovodi do znatnih troškova za gospodarske
subjekte i prijavljena tijela; u odnosu na one koji već postupaju
odgovorno nisu utvrđeni znatni gospodarski ili socijalni učinci
–
poboljšat će funkcioniranje unutarnjeg tržišta
za podsustave i sigurnosne komponente osiguravanjem jednakog postupanja za sve
gospodarske subjekte, posebno uvoznike i distributere te za sva prijavljena
tijela
–
opcija 1. zbog nekih odredbi Direktive 2000/9/EZ ne
daje odgovore na problem pravne nesigurnosti i stoga se tom opcijom neće
poboljšati njezina provedba.
Prijedlogom je obuhvaćeno:
·
razjašnjenje područja primjene s obzirom na
žičare projektirane za prijevoz osoba i za zabavu;
·
uvođenjem niza postupaka ocjenjivanja
sukladnosti za podsustave koji se temelje na postojećim modulima za
ocjenjivanje sukladnosti za sigurnosne komponente usklađenih Odlukom o
NZO-u;
·
usklađivanje s Odlukom o NZO-u.
Prijedlogom će se jamčiti
ujednačenost uvjeta za gospodarske subjekte i poboljšati zaštita u pogledu
sigurnosti potrošača i ostalih krajnjih korisnika, radnika i trećih
osoba.
3.           PRAVNI
elementi prijedloga
3.1. Područje primjene i definicije
Područje primjene predložene Uredbe u
skladu je s područjem primjene Direktive 2009/142/EZ te obuhvaća
žičare, njihovu infrastrukturu, kao i podsustave i sigurnosne komponente
za žičare.
Prijedlogom se objašnjava i ažurira
postojeće područje primjene.
Posebno se u svjetlu razvoja novih vrsta
žičara razjašnjava da se isključenje žičara namijenjenih zabavi
na sajmovima ili u zabavnim parkovima ne odnosi na žičare s dvojnom
namjenom, tj. za prijevoz osoba i za zabavu.
U prijedlogu se zadržava isključenje
određenih žičara za poljoprivredne ili industrijske namjene, ali se
razjašnjava da su njome obuhvaćene i žičare namijenjene za poslugu
planinskih skloništa i kuća koja nisu namijenjena javnom prijevozu.
Ažurirano je i tekuće isključenje
trajekata koji prometuju uz pomoć užadi te je prošireno na sve žičare
u kojima se korisnici ili kabine kreću po vodi, poput postrojenja za
skijanje na vodi koje pokreće užad.
Isključenja predviđena Direktivom
2000/9/EZ u odnosu na zupčaste željeznice i postrojenja na lančani
pogon ne uvode se jer ta postrojenja ne odgovaraju definiciji žičara.
Umetnute su i opće definicije na temelju
usklađenja s Odlukom o NZO-u.
3.2. Obveze gospodarskih subjekata
Prijedlog sadržava tipične odredbe u
pogledu zakonodavstva Unije o usklađivanju proizvoda u pogledu podsustava
i sigurnosnih komponenti, a njime se utvrđuju obveze relevantnih
gospodarskih subjekata (proizvođača, ovlaštenih zastupnika, uvoznika
i distributera) u skladu s Odlukom o NZO-u.
3.3. Usklađene norme
Postizanjem sukladnosti s usklađenim
normama omogućuje se pretpostavka sukladnosti s bitnim zahtjevima. Uredbom
(EU) br. 1025/2012 utvrđuje se horizontalni zakonodavni okvir za
europsku normizaciju. Uredba sadržava, među ostalim, odredbe o zahtjevima
za normizaciju koje je Komisija uputila Europskoj organizaciji za normizaciju,
o postupku za prigovore na usklađene norme te o sudjelovanju dionika u
postupku normizacije. Slijedom toga, a zbog pravne sigurnosti, odredbe
Direktive 2009/142/EZ kojima se obuhvaćaju isti aspekti nisu ponovno
navedene u ovom prijedlogu.
3.4. Ocjenjivanje sukladnosti
Prijedlogom se zadržavaju postupci
ocjenjivanja sukladnosti za sigurnosne komponente predviđeni Direktivom
2000/9/EZ. Međutim, njime se ažuriraju odgovarajući moduli u skladu s
Odlukom o NZO-u.
Njime se osobito zadržava zahtjev za
intervenciju prijavljenog tijela tijekom faze projektiranja i proizvodnje svih
podsustava i sigurnosnih komponenti.
Prijedlogom se uvodi niz postupaka
ocjenjivanja sukladnosti za podsustave koji se temelje na modulima za
ocjenjivanje sukladnosti utvrđenim Odlukom o NZO-u. U tom se kontekstu
uvodi i oznaka CE za podsustave jer nema razloga za primjenu drugačijeg
postupka za podsustave u odnosu na postupak za sigurnosne komponente, za koje
je Direktivom 2000/9/EZ već predviđeno stavljanje oznake CE kako bi
se pokazala njihova sukladnost sa zahtjevima iz te Direktive.
3.5. Prijavljena tijela
Pravilno funkcioniranje prijavljenih tijela
ključno je za osiguranje visoke razine zaštite zdravlja i sigurnosti te za
stjecanje povjerenja zainteresiranih strana u sustav novog pristupa.
Stoga se, u skladu s Odlukom o NZO-u,
prijedlogom pojačavaju kriteriji obavješćivanja za prijavljena tijela
i uvode posebni zahtjevi za tijela koja provode prijavljivanje.
3.6. Provedbeni akti
Prijedlogom se Komisija ovlašćuje za
donošenje, prema potrebi, provedbenih akata radi omogućivanja jedinstvene
primjene ove Uredbe u pogledu prijavljenih tijela koja ne ispunjuju ili više ne
udovoljavaju zahtjevima za njihovu prijavu.
Ovi provedbeni akti bit će doneseni u
skladu s odredbama o provedbenim aktima utvrđenima Uredbom (EU)
br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače
2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima
nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije.
3.7. Završne odredbe
Predložena Uredba počinje se
primjenjivati dvije godine nakon njezina stupanja na snagu kako bi se
proizvođačima, prijavljenim tijelima i državama članicama osiguralo
vrijeme za prilagodbu novim zahtjevima.
Međutim, treba započeti s
imenovanjem prijavljenih tijela i postupkom u skladu s novim zahtjevima ubrzo
nakon stupanja ove Uredbe na snagu. Time će se osigurati da je do dana
primjene predložene Uredbe imenovan dostatan broj prijavljenih tijela u skladu
s novim pravilima kako bi se izbjegli problemi u pogledu kontinuiteta
proizvodnje i opskrbe tržišta.
Predviđa se prijelazna odredba u vezi s
potvrdama koje izdaju prijavljena tijela na temelju Direktive 2000/9/EZ u
pogledu podsustava i sigurnosnih komponenti kako bi se iskoristile zalihe i
omogućio nesmetani prijelaz na nove zahtjeve.
Predviđa se prijelazna odredba u vezi s
potvrdama za puštanja žičara u uporabu u skladu s Direktivom 2000/9/EZ
kako bi se omogućio nesmetani prijelaz na nove zahtjeve.
Direktiva 2000/9/EZ stavit će se izvan
snage i bit će zamijenjena predloženom Uredbom.
3.8. Nadležnost Unije, pravna osnova,
načelo supsidijarnosti i pravni oblik
Pravna osnova
Prijedlog se temelji na članku 114.
Ugovora.
Načelo supsidijarnosti
Načelo supsidijarnosti osobito proizlazi
iz novih odredbi kojima je cilj poboljšanje učinkovitog provođenja
Direktive 2000/9/EZ, i to obveza gospodarskih subjekata, odredbi o praćenju,
odredbi o ocjenjivanju i prijavljivanju tijela za ocjenjivanje sukladnosti.
Iz iskustva provedbe zakonodavstva vidljivo je
da su mjere poduzete na nacionalnoj razini dovele do različitih pristupa
te do različitog postupanja prema gospodarskim subjektima u Uniji,
čime se narušavaju ciljevi Direktive 2000/9/EZ. Ako se rješavanju problema
pristupa djelovanjem na nacionalnoj razini, postoji mogućnost pojave
prepreka slobodnom kretanju proizvoda. Nadalje, djelovanja na nacionalnoj
razini ograničena su na teritorijalnu nadležnost država članica.
Koordiniranim djelovanjem na razini Unije moguće je puno bolje ostvariti
zadane ciljeve te osobito učiniti nadzor tržišta učinkovitijim. Prema
tome, prikladnije je djelovati na razini Unije.
Proporcionalnost
U skladu s načelom proporcionalnosti,
predložene preinake ne izlaze iz okvira potrebnih za postizanje ciljeva.
Novim, odnosno preinačenim obvezama ne
nameću se nepotrebna opterećenja i troškovi za gospodarsku
djelatnost, posebno malim i srednjim poduzećima, odnosno upravama. Kada je
prepoznato da se određenim preinakama postižu negativni utjecati, analizom
utjecaja opcije daje se najproporcionalniji odgovor na prepoznate probleme.
Određeni broj preinaka odnosi se na poboljšanje jasnoće
postojeće Direktive bez uvođenja novih zahtjeva koji dovode do
dodatnih troškova.
Primijenjena metoda izrade zakonodavstva
Prijedlog ima oblik Uredbe.
Predloženom promjenom iz direktive u uredbu u
obzir se uzima opći cilj Komisije o pojednostavnjenju regulatornog
okruženja te potreba osiguranja jedinstvene provedbe predloženog zakonodavstva
u cijeloj Uniji.
Predložena Uredba temelji se na članku
114. Ugovora i cilj joj je osigurati pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta
za podsustave i sigurnosne komponente namijenjene ugradnji u žičare, uz
zadržavanje postojeće uloge država članica u pogledu žičara.
Njome se nameću jasna i detaljna pravila koja će postati primjenjiva
na jedinstveni način u isto vrijeme u cijeloj Uniji.
U skladu s načelima
potpunog usklađivanja, državama članicama u njihovu nacionalnom
zakonodavstvu nije dopušteno nametati strože ili dodatne zahtjeve u pogledu
stavljanja podsustava i sigurnosnih komponenata na tržište. Naime, obvezni
bitni zahtjevi i postupci za ocjenjivanje sukladnosti kojih bi se
proizvođači trebali pridržavati moraju biti istovjetni u svim
državama članicama.
Isto se primjenjuje na
odredbe koje su uvedene na temelju usklađivanja s Odlukom o NZO-u. Te su
odredbe jasne i dovoljno precizne da bi ih dotični subjekti izravno
primijenili.
Obveze država članica
poput obveze o ocjenjivanju, imenovanju i prijavljivanju tijela za ocjenjivanje
sukladnosti ni u kojem se slučaju ne prenose kao takve u nacionalno pravo,
nego ih države članice provode s pomoću potrebnih regulatornih i
upravnih rješenja. To se neće promijeniti u slučaju utvrđivanja
predmetnih obveza Uredbom.
Stoga države članice
nemaju nikakvu fleksibilnost pri prenošenju Direktive u svoje nacionalno pravo.
Međutim, odabirom Uredbe omogućit će se ušteda troškova
povezanih s prenošenjem Direktive u nacionalno pravo.
K tome, Uredbom se izbjegava rizik da države
članice eventualno prenesu Direktivu na različiti način što bi
moglo dovesti do različitih razina zaštite sigurnosti te stvoriti prepreke
unutarnjem tržištu, narušavajući tako njezinu učinkovitu provedbu.
Promjena iz direktive u
uredbu neće dovesti do promjena u regulatornom pristupu.
U potpunosti će se
očuvati značajke novog pristupa, a osobito u pogledu fleksibilnosti
dane proizvođačima u vezi s odabirom načina usklađivanja s
bitnim zahtjevima te s odabirom postupka između raspoloživih postupaka za
ocjenjivanje sukladnosti, radi dokazivanja sukladnosti podsustava i sigurnosnih
komponenata. Prirodom pravnog instrumenta neće se utjecati na
postojeće mehanizme potpore provedbi zakonodavstva (postupak normizacije,
radne skupine, upravna suradnja, izrada smjernica itd.).
Nadalje, odabir Uredbe ne znači
centralizaciju postupka donošenja odluka. Države članice zadržavaju svoju
nadležnost u pogledu žičara i provedbe usklađenih odredbi, primjerice
u pogledu imenovanja i akreditacije prijavljenih tijela, nadzora tržišta i
provedbenih mjera (npr. kazne).
Naposljetku, uporabom
Uredbe u području zakonodavstva unutarnjeg tržišta izbjegava se rizik
„prekomjerne primjene” u skladu sa željama dionika. Njome se omogućuje da
proizvođači rade izravno prema tekstu Uredbe umjesto da
identificiraju i pregledavaju 28 zakona u koje je prenijeta Direktiva.
Na toj se osnovi smatra da
je odabir Uredbe najprikladnije i najjeftinije rješenje za sve uključene
strane, s obzirom na to da će se njome omogućiti brža i dosljednija
primjena predloženog zakonodavstva te uspostaviti jasnije regulatorno okruženje
za gospodarske subjekte te izbjeći troškovi prenošenja u nacionalna
zakonodavstva državama članicama.
4.           UTJECAJ NA PRORAČUN
Prijedlog nema nikakvog utjecaja na
proračun Unije.
5.           DODATNE INFORMACIJE
Stavljanje izvan snage postojećeg
zakonodavstva
Donošenje prijedloga dovest će do
stavljanja izvan snage Direktive 2000/9/EZ.
Europski gospodarski prostor
Prijedlog se odnosi na EGP te bi se stoga
trebao proširiti na Europski gospodarski prostor.
2014/0107 (COD)
Prijedlog
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
o žičarama
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE
EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a osobito njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske
komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog
akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog
gospodarskog i socijalnog odbora[10],
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)       Direktivom 2000/9/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća[11]
o žičarama utvrđuju se pravila za žičare koje su projektirane i
izgrađene te se upotrebljavaju za prijevoz osoba.
(2)       Direktiva 2000/9/EZ temelji
se na načelima novog pristupa utvrđenima Rezolucijom Vijeća od 5.
svibnja 1985. o novom pristupu tehničkom usklađivanju i normama[12]. Stoga se njome
utvrđuju isključivo bitni zahtjevi u pogledu žičara, dok
tehničke detalje donosi Europski odbor za normizaciju (CEN) i Europski
odbor za elektrotehničku normizaciju (Cenelec) u skladu s Uredbom (EU)
br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća[13] o europskoj
normizaciji. Postizanjem sukladnosti s tako usklađenim normama čiji
su referentni brojevi objavljeni u Službenom listu Europske unije omogućuje
se pretpostavka sukladnosti sa zahtjevima Direktive 2000/9/EZ. Iz iskustva je
vidljivo da su ta temeljna načela dobro funkcionirala u ovom sektoru te bi
ih trebalo nastaviti primjenjivati te čak i više podupirati.
(3)       Iz iskustva stečenoga na
temelju provedbe Direktive 2009/9/EZ vidljivo je da postoji potreba za
preinakom pojedinih njezinih odredbi radi pojašnjenja i njihova ažuriranja,
čime bi se jamčila pravna jasnoća u pogledu njezina područja
primjene i ocjenjivanja sukladnosti podsustava.
(4)       Odlukom br. 768/2008/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća[14]
o zajedničkom okviru za stavljanje na tržište proizvoda utvrđuje se
zajednički okvir općih načela i referentne odredbe za primjenu u
zakonodavstvu kojim se usklađuju uvjeti za stavljanje proizvoda na
tržište, s namjerom stvaranja skladnog temelja za reviziju ili preinaku
navedenog zakonodavstva. Direktivu 2000/9/EZ stoga treba prilagoditi navedenoj
Odluci.
(5)       Budući da je potrebno
izvršiti brojne promjene Direktive 2000/9/EZ, tu je Direktivu radi jasnoće
potrebno staviti izvan snage i zamijeniti. S obzirom na to da područje
primjene, bitni zahtjevi i postupci za ocjenjivanje sukladnosti moraju biti
identični u svim državama članicama, gotovo da i nema fleksibilnosti
pri prenošenju Direktive temeljene na načelima novog pristupa u nacionalno
pravo. Radi pojednostavnjenja regulatornog okvira Direktivu 2000/9/EZ trebalo
bi zamijeniti Uredbom koja je prikladan pravni instrument, s obzirom na to da
se njome nameću jasna i detaljna pravila kojima se državama članicama
ne ostavlja prostor za različiti prijenos te se time osigurava jedinstvena
provedba u cijeloj Uniji.
(6)       Uredbom (EZ)
br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća[15] o utvrđivanju
zahtjeva za akreditaciju i nadzor tržišta u odnosu na stavljanje proizvoda na
tržište utvrđuju se horizontalne odredbe o akreditaciji tijela za
ocjenjivanje sukladnosti [o nadzoru tržišta proizvoda i kontrola proizvoda iz
trećih zemalja] te oznaka CE.
(7)       Uredbom (EU) br. […/…]
[o nadzoru tržišta proizvoda][16]
utvrđuju se detaljna pravila o nadzoru tržišta proizvoda i kontroli
proizvoda koji iz trećih zemalja ulaze u Uniju, uključujući
podsustave i sigurnosne komponente. Njome se utvrđuje i postupak zaštitne
klauzule. Države članice trebale bi organizirati i provoditi nadzor tržišta,
imenovati tijela za nadzor tržišta te navesti njihove ovlasti i dužnosti.
Trebale bi i uspostaviti opće programe nadzora tržišta i programe
specifične za sektor.
(8)       Treba zadržati područje
primjene Direktive 2000/9/EZ. Ova Uredba trebala bi se primjenjivati na
žičare namijenjene prijevozu osoba koje se upotrebljavaju u planinskim
turističkim središtima ili u sustavima gradskog prijevoza. Žičare su
uglavnom sustavi žičara, poput uspinjača, visećih žičara,
visećih žičara s kabinama, sedežnica i vučnica. Kabelska
vuča i funkcija prijevoza osoba bitni su kriteriji za određivanje
žičara obuhvaćenih ovom Uredbom.
(9)       Razvijeni su novi tipovi
žičara namijenjeni prijevozu osoba i zabavi. Takva postrojenja trebaju se
obuhvatiti ovom Uredbom.
(10)     Primjereno je iz područja
primjene ove Uredbe isključiti određene vrste žičara zato što
podliježu odredbama drugog posebnog zakonodavstva Unije o usklađivanju ili
zato što se na odgovarajući način mogu urediti na nacionalnoj razini.
(11)     Dizala koja pokreće užad,
okomita ili kosa, kojima se stalno poslužuju određene razine zgrada i
konstrukcija koje nisu stanice podliježu posebnom zakonodavstvu Unije i trebaju
se isključiti iz područja primjene ove Uredbe.
(12)     Kako bi se jamčila pravna
jasnoća, isključenje trajekata koji prometuju uz pomoć užadi
treba obuhvatiti sva postrojenja koja pokreće užad u kojima se korisnici
ili kabine kreću vodom, poput postrojenja za skijanje na vodi koje
pokreće užad.
(13)     Kako bi se osiguralo da
žičare i njihove infrastrukture, podsustavi i sigurnosne komponente
jamče visoku razinu zaštite zdravlja i sigurnosti korisnika, potrebno je
utvrditi pravila za projektiranje i izgradnju žičara.
(14)     Države članice dužne su
osigurati sigurnost žičara u trenutku njihove proizvodnje, puštanja u
uporabu i tijekom njihova rada.
(15)     Ova Uredba ne utječe na
mogućnost da države članice odrede zahtjeve koje smatraju potrebnima
u pogledu uporabe zemljišta i prostornog planiranja kako bi pri upotrebi
žičara osigurale zaštitu okoliša i zdravlja i sigurnosti osoba, a posebno
radnika.
(16)     Ova Uredba ne utječe na
mogućnost da države članice odrede primjerene postupke za odobravanje
planiranih žičara, pregled žičara prije puštanja u uporabu i njihova
nadzora tijekom rada.
(17)     Uredbom treba uzeti u obzir
činjenicu da sigurnost žičara jednako ovisi o okolnim uvjetima, o
kvaliteti isporučenih industrijskih komponenti i o načinu njihova
sastavljanja, ugradnje na mjestu postavljanja i nadzora tijekom rada. Uzroci
ozbiljnih nesreća mogu biti povezani s odabirom mjesta postavljanja, sa
samim sustavom prijevoza, objektima ili načinom upravljanja radom sustava
i njegova održavanja.
(18)     Iako ovom Uredbom nije
obuhvaćen sam rad žičara, njome bi se trebao osigurati opći
okvir kojim bi se trebalo osigurati da se radom takvih postrojenja na državnom
području država članica upravlja na način koji njihovim
korisnicima, tehničkom osoblju i trećim stranama pruža visok stupanj
zaštite.
(19)     Kada je riječ o
žičarama, tehnološke inovacije mogu se provjeriti i podvrgnuti cjelovitom
ispitivanju samo nakon izgradnje nove žičare. U tim okolnostima treba
osigurati postupak koji, osim što osigurava zadovoljavanje bitnih zahtjeva,
ujedno omogućuje utvrđivanje posebnih uvjeta za određenu
žičaru.
(20)     Države članice trebale bi
poduzeti sve potrebne korake kako bi osigurale da se žičare mogu pustiti u
uporabu samo ako su u skladu s ovom Uredbom i ako ne mogu ugroziti zdravlje ili
sigurnost osoba ili sigurnost imovine, ako se pravilno ugrađuju i
održavaju te koriste u skladu s njihovom namjenom.
(21)     Države članice trebaju
odrediti postupke za odobravanje izgradnje i preinake planiranih žičara
te za njihovo puštanje u pogon kako bi se osigurala sigurna izgradnja i sastavljanje
žičare na mjestu rada, u skladu sa sigurnosnom analizom i sigurnosnim izvješćem
te svim odgovarajućim regulatornim zahtjevima.
(22)     U sigurnosnoj analizi
planiranih žičara potrebno je odrediti sastavne dijelove o kojima ovisi
sigurnost žičara.
(23)     Sigurnosna analiza planiranih
žičara treba uzeti u obzir ograničenja povezana s njihovim radom,
iako ne u toj mjeri da se ugrozi načelo slobodnog kretanja roba za
podsustave i sigurnosne komponente ili sigurnost samih žičara.
(24)     Cilj je ove Uredbe osigurati
funkcioniranje unutarnjeg tržišta podsustava i sigurnosnih komponenata
žičara. Za podsustave i sigurnosne komponente u skladu s odredbama ove
Uredbe korist bi se trebala ostvariti na temelju načela slobodnog kretanja
proizvoda.
(25)     Podsustavi i sigurnosne
komponente smiju se ugrađivati u žičare pod uvjetom da omogućuju
izgradnju žičara u skladu s ovom Uredbom i koje ne mogu ugroziti zdravlje
ili sigurnost osoba ili sigurnost imovine kada se pravilno ugrađuju i
održavaju te koriste u skladu s njihovom namjenom.
(26)     Bitne zahtjeve treba
tumačiti i primjenjivati na način da se u obzir uzmu posljednja
tehnička dostignuća u vrijeme konstruiranja i proizvodnje te
tehnički i gospodarski čimbenici koji su u skladu s visokim stupnjem
zaštite zdravlja i sigurnosti.
(27)     Gospodarski subjekti trebali
bi biti odgovorni za sukladnost podsustava i sigurnosnih komponenti sa
zahtjevima ove Uredbe u vezi s njihovom ulogom u opskrbnom lancu kako bi se
osigurala visoka razina zaštite javnih interesa, kao što su zdravlje i
sigurnost potrošača i ostalih korisnika, domaćih životinja i imovine
te kako bi se jamčilo pošteno tržišno natjecanje na tržištu Unije.
(28)     Svi gospodarski subjekti koji
sudjeluju u opskrbnom i distribucijskom lancu trebali bi poduzeti
odgovarajuće mjere kako bi se zajamčilo da stavljaju na raspolaganje
na tržištu samo podsustave i sigurnosne komponente koji su u skladu s ovom
Uredbom. Treba predvidjeti jasnu i proporcionalnu podjelu obveza koje
odgovaraju ulozi svakog gospodarskog subjekta u opskrbnom i distribucijskom
lancu.
(29)     Proizvođač
podsustava i sigurnosnih komponenti koji detaljno poznaje postupak
konstruiranja i proizvodnje najprimjereniji je za provedbu cijelog postupka
ocjenjivanja sukladnosti. Stoga bi ocjenjivanje sukladnosti trebalo ostati
isključiva obveza proizvođača podsustava ili sigurnosne komponente.
(30)     Kako bi se olakšalo
komuniciranje između gospodarskih subjekata i nacionalnih tijela za nadzor
tržišta, države članice trebale bi poticati gospodarske subjekte da uz
poštansku adresu navedu i adresu svog web-mjesta.
(31)     Treba osigurati sukladnost
podsustava i sigurnosnih komponenti koji na tržište Unije dolaze iz trećih
zemalja sa zahtjevima ove Uredbe, a osobito da su proizvođači proveli
odgovarajuće postupke ocjenjivanja sukladnosti tih podsustava i
sigurnosnih komponenti. Treba donijeti i odredbu prema kojoj su uvoznici dužni
osigurati sukladnost podsustava i sigurnosnih komponenti koje stavljaju na
tržište sa zahtjevima ove Uredbe i da ne stavljaju na tržište podsustave i
sigurnosne komponente koji nisu u skladu s tim zahtjevima ili predstavljaju
rizik. Također bi trebalo odrediti da uvoznici osiguraju provedbu
postupaka ocjenjivanja sukladnosti te da je označavanje podsustava i
sigurnosnih komponenti i dokumentacija koju su proizvođači pripremili
dostupno za inspekciju nadležnim nadzornim tijelima.
(32)     Distributer omogućuje
dostupnost podsustava i sigurnosnih komponenti na tržištu nakon što ga je na
tržište stavio proizvođač ili uvoznik te bi trebao postupati s dužnom
pažnjom kako bi osigurao da njegovo rukovanje podsustavima i sigurnosnim
komponentama ne utječe negativno na sukladnost aparata.
(33)     Pri stavljanju podsustava i
sigurnosnih komponenti na tržište svaki bi uvoznik na podsustavu ili
sigurnosnoj komponenti trebao navesti svoje ime, registrirano trgovačko
ime ili registrirani zaštitni znak i poštansku adresu na kojoj je dostupan.
Iznimke bi trebale biti predviđene za slučajeve kada to ne dopušta
veličina ili vrsta sigurnosne komponente. To uključuje slučajeve
kada bi uvoznik trebao otvoriti ambalažu kako bi stavio svoj naziv i adresu na
sigurnosnu komponentu.
(34)     Svaki gospodarski subjekt koji
na tržište stavlja podsustav ili sigurnosnu komponentu pod svojim imenom ili
zaštitnim znakom ili preinači podsustav ili sigurnosnu komponentu tako da
bi to moglo utjecati na sukladnost sa zahtjevima ove Uredbe trebao bi se
smatrati proizvođačem i taj bi subjekt trebao preuzeti obveze
proizvođača.
(35)     Budući da su blizu
tržišta, distributeri i uvoznici trebali bi biti uključeni u zadaće
nadzora tržišta koje provode nadležna nacionalna tijela i pripremljeni za aktivno
sudjelovanje te navedenim tijelima dostaviti sve potrebne informacije u vezi s
određenim podsustavima i sigurnosnim komponentama.
(36)     Osiguranje praćenja
podsustava i sigurnosnih komponenti tijekom cijelog opskrbnog lanca pomaže u pojednostavnjenju
i povećanju učinkovitosti nadzora tržišta. Učinkovit sustav
praćenja tijelima za nadzor tržišta olakšava praćenje gospodarskih
subjekata koji su na raspolaganje na tržištu stavili nesukladne podsustave i
sigurnosne komponente.
(37)     Ova bi se Uredba trebala
ograničiti na izražavanje bitnih zahtjeva. Kako bi se olakšalo
ocjenjivanje sukladnosti s tim zahtjevima, treba predvidjeti pretpostavku
sukladnosti u vezi sa žičarama koje su u skladu s usklađenim normama
donesenima u skladu s Uredbom (EU) br. 1025/2012 radi izražavanja
detaljnih tehničkih specifikacija tih zahtjeva, a posebno u vezi s projektiranjem,
izgradnjom i radom žičara.
(38)     Uredbom (EU)
br. 1025/2012 predviđa se postupak za prigovore na usklađene
norme kad navedene norme ne udovoljavaju u potpunosti zahtjevima ove Uredbe.
(39)     Kako bi se gospodarskim
subjektima omogućilo da pokažu, a nadležnim tijelima da osiguraju da su
podsustavi i sigurnosne komponente koji su stavljeni na raspolaganje na tržištu
u skladu s bitnim zahtjevima, treba predvidjeti postupke ocjenjivanja
sukladnosti. Odlukom br. 768/2008/EZ uspostavljaju se moduli za postupke
ocjenjivanja sukladnosti koji uključuju postupke od najmanje strogog do
najstrožeg razmjerno razini rizika i razini potrebne sigurnosti. Da bi se osigurao
međusektorski sklad i izbjegle ad hoc varijante, postupke ocjenjivanja
sukladnosti trebalo bi izabrati među navedenim modulima.
(40)     Proizvođači
podsustava ili sigurnosnih komponenti trebali bi pripremiti EU izjavu o
sukladnosti kako bi na temelju ove Uredbe dostavili potrebne informacije o
sukladnosti podsustava i sigurnosnih komponenti sa zahtjevima ove Uredbe i
mjerodavnog zakonodavstva Unije o usklađivanju. EU izjavu o sukladnosti
treba priložiti podsustavu ili sigurnosnoj komponenti.
(41)     Kako bi se osigurao
učinkoviti pristup informacijama za potrebe nadzora tržišta, sve
informacije potrebne za prepoznavanje svih primjenjivih akata Unije o
podsustavima ili sigurnosnoj komponenti trebale bi se učiniti dostupnima u
jedinstvenoj EU izjavi o sukladnosti.
(42)     Oznaka CE kojom se
označava sukladnost podsustava ili sigurnosne komponente, vidljiva je
posljedica cijelog postupka koji obuhvaća ocjenjivanje sukladnosti u širem
smislu. Opća načela za oznaku CE i njezinu povezanost s drugim
oznakama utvrđena su Uredbom (EZ) br. 765/2008. Pravila za
stavljanje oznake CE trebala bi se utvrditi ovom Uredbom.
(43)     Provjera sukladnosti
podsustava i sigurnosnih komponenti s bitnim zahtjevima predviđenima ovom
Uredbom potrebna je radi pružanja učinkovite zaštite korisnicima i trećim
stranama.
(44)     Kako bi se osigurala
sukladnost podsustava i sigurnosnih komponenti s bitnim zahtjevima, treba
utvrditi prikladne postupke ocjenjivanja sukladnosti kojih se
proizvođač mora pridržavati. Te postupke treba odrediti na temelju
modula za ocjenjivanje sukladnosti utvrđenih Odlukom 768/2008/EZ.
(45)     Postupcima ocjenjivanja
sukladnosti iz ove Uredbe zahtijeva se posredovanje tijela za ocjenjivanje
sukladnosti koja su države članice prijavile Komisiji.
(46)     Iskustvo je pokazalo da
kriteriji utvrđeni Direktivom 2000/9/EZ, koje tijela za ocjenjivanje
sukladnosti moraju ispunjivati da bi bila prijavljena Komisiji, nisu dovoljni
za osiguranje jednako visoke stope učinkovitosti ovih tijela u cijeloj
Uniji. Stoga je bitno da sva tijela za ocjenjivanje sukladnosti obavljaju svoje
funkcije na istoj razini i pod uvjetima poštenog tržišnog natjecanja. To
zahtijeva utvrđivanje obveznih uvjeta za tijela za ocjenjivanje
sukladnosti koja žele biti prijavljena kako bi pružala usluge ocjenjivanja
sukladnosti.
(47)     Da bi se osigurala jedinstvena
razina kvalitete pri ocjenjivanju sukladnosti, treba i utvrditi zahtjeve za
tijela koja provode prijavljivanje i ostala tijela uključena u
ocjenjivanje, prijavljivanje i nadzor nad prijavljenim tijelima.
(48)     Ako tijelo za ocjenjivanje
sukladnosti dokaže sukladnost s kriterijima utvrđenima usklađenim
normama, trebalo bi pretpostaviti da je sukladno s odgovarajućim
zahtjevima utvrđenima ovom Uredbom.
(49)     Sustav utvrđen ovom
Uredbom trebalo bi dopuniti sustavom akreditacije predviđenim Uredbom (EZ)
br. 765/2008. Budući da je akreditacija bitno sredstvo za provjeru
stručnosti tijela za ocjenjivanje sukladnosti, trebala bi se
upotrebljavati i u svrhu prijavljivanja.
(50)     Transparentnu akreditaciju
predviđenu Uredbom (EZ) br. 765/2008 kojom se osigurava potrebna
razina povjerenja u potvrde o sukladnosti, javna nacionalna tijela trebala bi u
cijeloj Uniji smatrati preferiranim sredstvom za dokazivanje tehničke
stručnosti tijela za ocjenjivanje sukladnosti. Međutim, nacionalna
tijela mogu smatrati kako raspolažu prikladnim sredstvima da navedeno
ocjenjivanje izvrše samostalno. U tom slučaju, kako bi se zajamčila
prikladna razina vjerodostojnosti ocjena koje su izvršila druga nacionalna
tijela, trebala bi Komisiji i ostalim državama članicama dostaviti sve
potrebne dokumentirane dokaze kojima se potvrđuje da su ocijenjena tijela
za ocjenjivanje sukladnosti u skladu s relevantnim regulatornim zahtjevima.
(51)     Tijela za ocjenjivanje
sukladnosti često podugovaraju dio svojih djelatnosti u vezi s
ocjenjivanjem sukladnosti ili ih prenose na društvo kćer. Radi
očuvanja propisane razine zaštite za podsustave i sigurnosne komponente
koji se stavljaju na tržište Unije, bitno je da podizvođači i društva
kćeri za ocjenjivanje sukladnosti ispunjuju iste zahtjeve kao prijavljena
tijela u vezi s izvršavanjem zadaća ocjenjivanja sukladnosti. Stoga je
važno da se ocjenjivanjem stručnosti i rada tijela koja će biti
prijavljena te nadzorom nad već prijavljenim tijelima obuhvaćaju i
djelatnosti koje obavljaju podizvođači ili društva kćeri.
(52)     Treba povećati
učinkovitost i transparentnost postupka prijavljivanja, a osobito ga treba
prilagoditi novim tehnologijama kako bi se omogućilo prijavljivanje
internetom.
(53)     Budući da tijela za
ocjenjivanje sukladnosti mogu nuditi svoje usluge u cijeloj Uniji, trebalo bi
dati mogućnost ostalim državama članicama i Komisiji da izraze svoje
prigovore u pogledu pojedinog prijavljenog tijela. Stoga je bitno predvidjeti
razdoblje u kojem se mogu razjasniti sve sumnje ili nedoumice u pogledu
stručnosti tijela za ocjenjivanje sukladnosti prije nego što ona
započnu raditi kao prijavljena tijela.
(54)     U interesu tržišnog natjecanja
ključno je da tijela za ocjenjivanje sukladnosti primjenjuju postupke
ocjenjivanja sukladnosti bez nepotrebnog opterećivanja gospodarskih
subjekata. Iz istog razloga i radi osiguranja jednakog postupanja prema
gospodarskim subjektima, treba osigurati dosljednost tehničke primjene
postupaka ocjenjivanja sukladnosti. To se može postići primjerenom koordinacijom
i suradnjom tijela za ocjenjivanje sukladnosti.
(55)     Provedbene ovlasti treba
dodijeliti Komisiji kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove
Uredbe. Te bi ovlasti trebalo provoditi u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011
Europskog parlamenta i Vijeća[17].
(56)     Za donošenje provedbenih akata
kojima se zahtijeva od države članice koja podnosi prijavu da poduzme
potrebne popravne mjere u pogledu prijavljenih tijela koja ne udovoljavaju ili
više ne udovoljavaju zahtjevima za njihovu prijavu trebalo bi primijeniti
savjetodavni postupak.
(57)     Treba predvidjeti prijelazna
rješenja kojima se omogućuje da se podsustavi i sigurnosne komponente koji
su već bili stavljeni na tržište u skladu s Direktivom 2000/9/EZ stave na
raspolaganje na tržištu ili u uporabu.
(58)     Treba predvidjeti prijelazna
rješenja kojima se omogućuje puštanje u pogon žičara koje su već
izgrađene u skladu s Direktivom 2000/9/EZ.
(59)     Države članice trebale bi
utvrditi pravila o kaznama koje se primjenjuju za kršenje ove Uredbe i osigurati
njihovu provedbu. Te bi kazne trebale biti učinkovite, u skladu s težinom
prekršaja i odvraćajuće.
(60)     Budući da cilj ove
Uredbe, a to je osigurati da žičare ispunjuju zahtjeve kojima se
predviđa visoka razina zaštite zdravlja i sigurnosti korisnika pri
čemu se istodobno jamči funkcioniranje unutarnjeg tržišta, države
članice ne mogu postići u dovoljnoj mjeri te se zbog njegova opsega i
učinka može bolje ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u
skladu s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno
člankom 5. Ugovora u Europskoj uniji. U skladu s načelom
proporcionalnosti iz navedenoga članka, ova Uredba ne prelazi ono što je
potrebno za ostvarivanje tog cilja.
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
            OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom Uredbom utvrđuju se pravila za
projektiranje i izgradnju žičara za prijevoz osoba te za stavljanje na
raspolaganje na tržištu i slobodno kretanje podsustava i sigurnosnih komponenti
za takva postrojenja.
Članak 2.
Područje
primjene
(1)
Ova Uredba primjenjuje se na žičare za
prijevoz osoba te na podsustave i sigurnosne komponente za takva postrojenja.
(2)
Ova se Uredba ne primjenjuje na:
(a)
dizala u smislu Direktive 95/16/EZ Europskog
parlamenta i Vijeća[18]
o dizalima;
(b)
tramvaje tradicionalne konstrukcije, koje
pokreće užad;
(c)
postrojenja za poljoprivredne namjene te za poslugu
planinskih skloništa i kuća koja nisu namijenjena javnom prijevozu;
(d)
nepokretnu ili prijenosnu opremu koja se koristi na
sajmovima i/ili u zabavnim parkovima, te je namijenjena za zabavu, a ne kao
sredstvo za prijevoz osoba;
(e)
rudarska postrojenja ili druga nepokretna
industrijska postrojenja koja se rabe za industrijske djelatnosti;
(f)
postrojenja u kojima se korisnici ili kabine
kreću vodom.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove
Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„žičara” znači cijeli nepokretni sustav
koji čine infrastruktura i podsustavi namijenjeni za uporabu u
postrojenjima sačinjenima od više sastavnih dijelova koja su projektirana,
proizvedena, sastavljena i puštena u uporabu s namjenom prijevoza osoba koja
nose i/ili vuku užad postavljena uzduž vozne trase;
(2)
„podsustav” znači sustavi iz Priloga I,
zasebno ili u kombinaciji;
(3)
„infrastruktura” znači trasa žičare,
sistemski podaci, objekti postaje i uz trasu koji se posebno projektiraju za
svako postrojenje i postavljaju na mjestu rada i koji su potrebni za gradnju i
rad postrojenja, uključujući temelje;
(4)
„sigurnosna komponenta” znači sve osnovne
komponente, skupovi komponenti, podsklopovi ili cijeli sklopovi opreme i svi
uređaji ugrađeni u podsustav ili žičaru radi osiguranja
sigurnosne funkcije čiji kvar ugrožava sigurnost ili zdravlje osoba, bilo
da se radi o njihovim korisnicima, tehničkom osoblju ili trećim
stranama;
(5)
„operativno-tehnički zahtjevi” znači sve
tehničke odredbe i mjere koje utječu na projektiranje i izvedbu, a
nužne su za osiguranje sigurnog rada žičare;
(6)
„tehnički zahtjevi za održavanje” znači
sve tehničke odredbe i mjere koje utječu na projektiranje i izvedbu,
a nužne su za održavanje kojemu je cilj osigurati siguran rad žičara;
(7)
„viseće žičare” znači žičare čije
kabine nosi i/ili pomiče jedna ili više nosivih užadi;
(8)
„vučnica” znači žičara čiji se
korisnici, uz upotrebu odgovarajuće opreme, vuku duž pripremljene trase;
(9)
„uspinjača” znači žičara čije
se kabine kreću duž tračnica položenih na zemlju ili na
nepomičnim konstrukcijama;
(10)
„stavljanje na raspolaganje na tržištu” znači
svaka isporuka podsustava ili sigurnosne komponente za uporabu na tržištu Unije
tijekom tržišne djelatnosti, za novac ili besplatno;
(11)
„stavljanje na tržište” znači prvo stavljanje
na raspolaganje podsustava ili sigurnosne komponente na tržištu Unije;
(12)
„puštanje u pogon” znači početni rad
žičare;
(13)
„proizvođač” znači svaka
fizička ili pravna osoba koja proizvodi podsustav ili sigurnosnu
komponentu ili koja je takav podsustav ili sigurnosnu komponentu konstruirala
ili proizvela i trguje tim proizvodom pod svojim imenom ili zaštitnim znakom;
(14)
„ovlašteni zastupnik” znači svaka fizička
ili pravna osoba s poslovnim nastanom u Uniji koju je proizvođač
pismeno ovlastio da određene zadaće obavlja u njegovo ime;
(15)
„uvoznik” znači svaka fizička ili pravna
osoba s poslovnim nastanom u Uniji koja podsustav ili sigurnosnu komponentu iz
treće zemlje stavlja na tržište Unije;
(16)
„distributer” znači svaka fizička ili
pravna osoba u opskrbnom lancu, različita od proizvođača ili
uvoznika, koja stavlja podsustav ili sigurnosnu komponentu na raspolaganje na
tržištu;
(17)
„gospodarski subjekti” znači proizvođač,
ovlašteni zastupnik, uvoznik i distributer podsustava ili sigurnosne
komponente;
(18)
„tehnička specifikacija” znači dokument
kojim su propisani tehnički zahtjevi koje mora ispuniti postrojenje,
infrastruktura, podsustav ili sigurnosna komponenta;
(19)
„usklađena norma” znači usklađena
norma kako je određena člankom 2. stavkom 1.
točkom (c) Uredbe (EU) br. 1025/2012;
(20)
„akreditacija” znači akreditacija kako je
određena člankom 2. stavkom 10. Uredbe (EZ)
br. 765/2008;
(21)
„nacionalno akreditacijsko tijelo” znači
nacionalno akreditacijsko tijelo kako je određeno člankom 2.
stavkom 11. Uredbe (EZ) br. 765/2008.;
(22)
„ocjenjivanje sukladnosti” znači postupak
kojim se dokazuje jesu li ispunjeni bitni zahtjevi ove Uredbe koji se odnose na
podsustav ili sigurnosnu komponentu;
(23)
„tijelo za ocjenjivanje sukladnosti” znači
tijelo koje obavlja djelatnosti ocjenjivanja sukladnosti s obzirom na podsustav
ili sigurnosnu komponentu, uključujući umjeravanje, ispitivanje,
potvrđivanje i provjeru;
(24)
„opoziv” znači svaka mjera kojoj je namjena
ostvariti vraćanje podsustava ili sigurnosne komponente koji su već
ugrađeni u žičaru;
(25)
„povlačenje” znači svaka mjera kojoj je
namjena spriječiti da podsustav ili sigurnosna komponenta u opskrbnom
lancu bude stavljena na raspolaganje na tržištu;
(26)
„oznaka CE” znači oznaka kojom
proizvođač označuje da je podsustav ili sigurnosna komponenta u
skladu s primjenjivim zahtjevima utvrđenima zakonodavstvom Unije o
usklađivanju kojima je predviđeno njezino stavljanje;
(27)
„zakonodavstvo Unije o usklađivanju” znači
svako zakonodavstvo Unije kojim se usklađuju uvjeti za stavljanje
proizvoda na tržište.
Članak 4.
Stavljanje
podsustava i sigurnosnih komponenata na raspolaganje na tržištu
(1)
Države članice poduzimaju sve
odgovarajuće mjere kako bi osigurale da se podsustavi i sigurnosne
komponente mogu staviti na raspolaganje na tržištu samo ako ispunjuju
zahtjeve ove Uredbe.
(2)
Države članice poduzimaju sve
odgovarajuće mjere u skladu s člankom 9. radi utvrđivanja
postupaka kojima se osigurava da se sigurnosne komponente i podsustavi
ugrađuju u žičare samo uz uvjet da omogućuju izgradnju
žičara u skladu s ovom Uredbom i koja ne mogu ugroziti zdravlje ili
sigurnost osoba ili sigurnost imovine kada se pravilno ugrađuju i
održavaju te koriste u skladu s njihovom namjenom.
Članak 5.
Puštanje u pogon žičara
(1)
Države članice poduzimaju sve
odgovarajuće mjere u skladu s člankom 9. radi utvrđivanja postupaka
kojima se osigurava da se žičare puštaju u uporabu samo ako su u skladu s
ovom Uredbom i koje ne mogu ugroziti zdravlje ili sigurnost osoba ili sigurnost
imovine kada se pravilno ugrađuju i održavaju te koriste u skladu s
njihovom namjenom.
(2)
Za žičare koje su u skladu s usklađenim
normama ili dijelom usklađenih normi na koje su upućivanja objavljena
u Službenom listu Europske unije pretpostavlja se da su u skladu s
bitnim zahtjevima koji su obuhvaćeni tim normama ili dijelom normi iz
Priloga II.
(3)
Ova Direktiva ne utječe na pravo država
članica da utvrde one zahtjeve koje smatraju nužnima kako bi se osiguralo
da osobe, a posebno radnici, budu zaštićeni tijekom upotrebe dotičnih
postrojenja, uz uvjet da to ne podrazumijeva preinaku žičare na način
koji nije predviđen Uredbom.
Članak 6.
Bitni
zahtjevi
Žičare, njihova infrastruktura,
podsustavi i sigurnosne komponente u skladu su s bitnim zahtjevima koji se
primjenjuju u vezi s njima kako je utvrđeno Prilogom II.
Članak 7.
Slobodno
kretanje podsustava i sigurnosnih komponenti
Države članice ne zabranjuju,
ograničavaju ili sprečavaju stavljanje na raspolaganje na tržištu podsustava
i sigurnosnih komponenata u skladu s ovom Uredbom.
Članak 8.
Sigurnosna
analiza i sigurnosno izvješće za planirane žičare
(1)
Sva planirana postrojenja podliježu sigurnosnoj
analizi kako je određena u Prilogu III., a koja obuhvaća sve
sigurnosne aspekte žičare i njezina okruženja u kontekstu projektiranja,
izvedbe i puštanja u uporabu te omogućuje, na temelju prethodnih
iskustava, utvrđivanje rizika koji se mogu pojaviti tijekom rada.
(2)
Sigurnosna analiza uključuje se u sigurnosno
izvješće. U izvješću se preporučuju mjere predviđene za
rješavanje takvih rizika, a koje uključuje popis podsustava i sigurnosnih
komponenti koji se ugrađuju u žičaru.
Članak 9.
Odobrenje
žičare
(1)
Države članice utvrđuju postupke
za odobravanje izgradnje i puštanja u uporabu žičara koje se nalaze na
njihovu državnom području.
(2)
Države članice osiguravaju dostavu sigurnosne
analize, sigurnosnog izvješća, EU izjave o sukladnosti i ostalih
dokumenata koji se odnose na sukladnost podsustava i sigurnosnih komponenti kao
i dokumentaciju o značajkama žičara tijelu nadležnom za odobrenje
žičare. Dokumentacija koja se odnosi na žičaru obuhvaća i potrebne
uvjete, uključujući ograničenja rada, kao i sve pojedinosti o
nadzoru servisiranja, prilagodbama i održavanju. Primjerak tih dokumenata
čuva se uz žičaru.
(3)
U slučaju preinaka bitnih značajki,
podsustava ili sigurnosnih komponenata postojećih postrojenja za koje
dotična država članica zahtijeva novo odobrenje prije puštanja u
uporabu, takve preinake i njihove posljedice za žičare u cjelini moraju ispunjivati
bitne zahtjeve iz Priloga II.
(4)
Države članice ne koriste se odredbama iz
stavka 1. da bi na temelju aspekata obuhvaćenih ovom Uredbom zabranile,
ograničavale ili ometale izgradnju i puštanje u pogon žičara u skladu
s ovom Uredbom koje ne predstavljaju rizik za sigurnost i zdravlje osoba
ili imovine kada se pravilno ugrađuju i koriste u skladu s
njihovom namjenom.
(5)
Države članice ne koriste se odredbama iz
stavka 1. da bi zabranile, ograničavale ili ometale slobodno kretanje
podsustava i sigurnosnih komponenti u skladu s ovom Uredbom.
Članak 10.
Rad
žičara
(1)
Države članice osiguravaju nastavak rada
žičare samo ako ispunjuje uvjete navedene u sigurnosnom izvješću.
(2)
Ako utvrdi da bi odobrena žičara koja se
upotrebljava u skladu s njezinom namjenom moglo ugroziti sigurnost i zdravlje
osoba i, ovisno o slučaju, sigurnost imovine, država članica poduzima
sve odgovarajuće mjere kako bi ograničila uvjete rada žičare ili
zabranila njezin rad.
POGLAVLJE II.
OBVEZE GOSPODARSKIH SUBJEKATA POVEZANIH S
PODSUSTAVIMA I SIGURNOSNIM KOMPONENTAMA
Članak 11. [Članak R2.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Obveze
proizvođača
(1)
Kada svoje podsustave ili sigurnosne komponente
stavljaju na tržište, proizvođači osiguravaju da su njihovi proizvodi
projektirani i proizvedeni u skladu s bitnim zahtjevima utvrđenima
Prilogom II.
(2)
Proizvođači podsustava ili sigurnosnih
komponenata izrađuju tehničku dokumentaciju iz Priloga V. i provode
ili osiguravaju provođenje odgovarajućeg postupka ocjenjivanja
sukladnosti iz članka 18.
Ako je postupkom iz podstavka 1. dokazana
sukladnost podsustava ili sigurnosnih komponenata s primjenjivim zahtjevima,
proizvođači sastavljaju EU izjavu o sukladnosti i stavljaju oznaku
CE.
(3)
Proizvođači čuvaju tehničku
dokumentaciju i EU izjavu o sukladnosti trideset godina nakon što su podsustav
ili sigurnosna komponenta stavljeni na tržište.
(4)
Proizvođači osiguravaju provođenje
postupaka za očuvanje sukladnosti serijske proizvodnje s ovom Uredbom. Na
primjeren način uzimaju se u obzir promjene u projektiranju ili
značajkama podsustava ili sigurnosnih komponenata te promjene u
usklađenim normama ili ostalim tehničkim specifikacijama koje su
navedene u izjavi o sukladnosti podsustava ili sigurnosnih komponenata.
Ako to smatraju prikladnim s obzirom na rizike
koje predstavljaju podsustav ili sigurnosna komponenta, a kako bi zaštitili
zdravlje i sigurnost potrošača, proizvođači ispituju uzorke
podsustava ili sigurnosne komponente koji su stavljeni na raspolaganje na
tržištu, istražuju i, ako je to potrebno, vode knjigu pritužbi i registar
nesukladnih podsustava ili sigurnosnih komponenata i njihova opoziva te o
svakom takvom nadzoru obavješćuju distributere.
(5)
Proizvođači osiguravaju da su njihovi
podsustavi ili sigurnosne komponente popraćene EU izjavom o sukladnosti te
da su na njima označeni vrsta, serija, serijski broj ili bilo koji drugi
identifikacijski element.
Kada to ne dopušta veličina ili vrsta
sigurnosne komponente, proizvođači osiguravaju da su tražene
informacije navedene na ambalaži ili uputama za upotrebu priloženima uz
sigurnosnu komponentu.
(6)
Proizvođači na podsustavu ili sigurnosnoj
komponenti navode svoj naziv, registrirano trgovačko ime ili registrirani
zaštitni znak i adresu na kojoj su dostupni, ili, ako to nije moguće, na
ambalaži i u uputama uz sigurnosnu komponentu. U adresi mora biti navedeno
jedinstveno mjesto na kojem je moguće stupiti u kontakt s
proizvođačem. Pojedinosti o kontaktu sastavljene su na jeziku koji
bez poteškoća razumiju korisnici i tijela za nadzor tržišta, a
određuje ga predmetna država članica.
(7)
Proizvođači osiguravaju da su uz
podsustav ili sigurnosnu komponentu priložene EU izjava o sukladnosti, upute i
sigurnosne obavijesti, na jeziku koji bez poteškoća razumiju
potrošači, a određuje ga predmetna država članica. Takve su
upute i sigurnosne obavijesti jasne i razumljive.
(8)
Proizvođači koji smatraju ili imaju
razloga vjerovati da podsustav ili sigurnosna komponenta koje su stavili na tržište
nisu u skladu s ovom Uredbom, bez odgode poduzimaju potrebne popravne mjere
kako bi podsustav ili sigurnosnu komponentu uskladili ili, po potrebi, povukli
s tržišta ili opozvali. Nadalje, ako podsustav ili sigurnosna komponenta
predstavljaju rizik, proizvođači o tome bez odgode obavješćuju
nadležna nacionalna tijela država članica u kojima su ih stavili na
raspolaganje na tržištu navodeći pojedinosti, a osobito o nesukladnosti i
o svim poduzetim popravnim mjerama.
(9)
Na obrazložen zahtjev nadležnog nacionalnog tijela
proizvođači tom tijelu dostavljaju sve podatke i dokumentaciju
neophodne za dokazivanje sukladnosti podsustava ili sigurnosne komponente s
ovom Uredbom, na jeziku koje to tijelo bez poteškoća razumije. Moguće
je dostaviti podatke i dokumentaciju u papirnatom ili elektroničkom
obliku. Na zahtjev nadležnog nacionalnog tijela surađuju s njim u svakoj
radnji poduzetoj radi uklanjanja rizika koje predstavljaju podsustavi ili
sigurnosne komponente koje su stavili na tržište.
Članak 12. [Članak R3.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Ovlašteni
zastupnici
(1)
Proizvođač može na temelju pisanog
ovlaštenja imenovati ovlaštenog zastupnika.
Obveze iz članka 11. stavka 1. i
obveza sastavljanja tehničke dokumentacije nisu zadaća
ovlaštenog zastupnika.
(2)
Ovlašteni zastupnik obavlja zadaće navedene u
ovlaštenju koje mu je dao proizvođač. Tim se ovlaštenjem ovlaštenom
zastupniku omogućuje da obavlja najmanje sljedeće:
(a)
da EU izjavu o sukladnosti i tehničku
dokumentaciju stavlja na raspolaganje nacionalnim tijelima za nadzor u razdoblju
od 30 godina nakon što su podsustav ili sigurnosna komponenta stavljeni na
tržište;
(b)
da na obrazloženi zahtjev nadležnog nacionalnog
tijela tom tijelu dostavlja sve podatke i dokumentaciju neophodne za
dokazivanje sukladnosti podsustava ili sigurnosne komponente;
(c)
da na zahtjev nadležnih nacionalnih tijela
surađuje s njima u svakoj poduzetoj radnji kako bi se uklonili rizici koje
predstavljaju podsustav ili sigurnosna komponenta obuhvaćeni ovlaštenjem
ovlaštenog zastupnika.
Članak 13. [Članak R4.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Obveze
uvoznika
(1)
Uvoznici stavljaju na tržište samo sukladne
podsustave ili sigurnosne komponente.
(2)
Prije stavljanja podsustava ili sigurnosne
komponente na tržište uvoznici osiguravaju da je proizvođač proveo
odgovarajući postupak ocjenjivanja sukladnosti u skladu s člankom 18.
Oni osiguravaju da je proizvođač izradio tehničku
dokumentaciju, da su podsustav ili sigurnosna komponenta popraćeni
EU izjavom o sukladnosti, označeni oznakom CE i da su im priložene
upute i sigurnosne obavijesti te da je proizvođač ispunio zahtjeve
utvrđene člankom 11. stavcima 5. i 6.
Ako uvoznik smatra ili ima razloga vjerovati da
podsustav ili sigurnosna komponenta nisu u skladu s bitnim zahtjevima
utvrđenima Prilogom II., ne smije staviti podsustav ili sigurnosnu
komponentu na tržište sve dok se ne provede njihovo usklađivanje. Nadalje,
ako podsustav ili sigurnosna komponenta predstavljaju rizik, uvoznik o tome
obavješćuje proizvođača i tijela za nadzor tržišta.
(3)
Uvoznici na podsustavu ili sigurnosnoj komponenti
navode svoj naziv, registrirano trgovačko ime ili registrirani zaštitni
znak i adresu na kojoj su dostupni, ili, ako to nije moguće, na ambalaži i
u uputama uz sigurnosnu komponentu. Pojedinosti o kontaktu sastavljene su na
jeziku koji bez poteškoća razumiju korisnici i tijela za nadzor tržišta, a
određuje ga predmetna država članica.
(4)
Uvoznici osiguravaju da su uz podsustav ili
sigurnosnu komponentu priložene upute i sigurnosne obavijesti, na jeziku
koji bez poteškoća razumiju potrošači, a određuje ga predmetna
država članica.
(5)
Uvoznici osiguravaju, dok je podsustav ili
sigurnosna komponenta pod njihovom odgovornošću, da uvjeti skladištenja
ili prijevoza ne ugrožavaju njihovu sukladnost sa zahtjevima utvrđenima
Prilogom II.
(6)
Ako to smatraju prikladnim s obzirom na rizike koje
predstavljaju podsustav ili sigurnosna komponenta, a kako bi zaštitili zdravlje
i sigurnost korisnika, uvoznici na opravdan zahtjev nadležnih tijela ispituju
uzorke podsustava ili sigurnosnih komponenata koji su stavljeni na raspolaganje
na tržištu, istražuju i, ako je to potrebno, vode knjigu pritužbi i registar
nesukladnih podsustava ili sigurnosnih komponenata i njihova opoziva te o
svakom takvom nadzoru obavješćuju distributere.
(7)
Uvoznici koji smatraju ili imaju razloga vjerovati
da podsustav ili sigurnosna komponenta koje su stavili na tržište nisu u skladu
s ovom Uredbom, bez odgode poduzimaju potrebne popravne mjere kako bi podsustav
ili sigurnosnu komponentu uskladili ili, po potrebi, povukli s tržišta ili
opozvali. Nadalje, ako podsustav ili sigurnosna komponenta predstavljaju rizik,
uvoznici o tome bez odgode obavješćuju nadležna nacionalna tijela država
članica u kojima su ih stavili na raspolaganje na tržištu navodeći
pojedinosti, a osobito o nesukladnosti i o svim poduzetim popravnim mjerama.
(8)
Uvoznici su dužni tijekom trideset godina nakon što
su podsustav ili sigurnosna komponenta stavljeni na tržište staviti primjerak
EU izjave o sukladnosti na raspolaganje tijelima za nadzor tržišta i osigurati
da tehnička dokumentacija, na zahtjev, bude tim tijelima raspoloživa.
(9)
Na obrazložen zahtjev nadležnog nacionalnog tijela
uvoznici tom tijelu dostavljaju sve podatke i dokumentaciju neophodne za
dokazivanje sukladnosti podsustava ili sigurnosne komponente na jeziku koje to
tijelo razumije bez poteškoća. Moguće je dostaviti podatke i
dokumentaciju u papirnatom ili elektroničkom obliku. Na zahtjev nadležnog
nacionalnog tijela surađuju s njim u svakoj radnji poduzetoj kako bi se
uklonili rizici koje predstavljaju podsustavi ili sigurnosne komponente koje su
stavili na tržište.
Članak 14. [Članak R.5 Odluke br.
768/2008/EZ]
Obveze
distributera
(1)
Kad stavljaju podsustav ili sigurnosnu komponentu
na raspolaganje na tržištu, distributeri djeluju s dužnom pažnjom u odnosu na
zahtjeve ove Uredbe.
(2)
Prije nego što omoguće dostupnost podsustava
ili sigurnosne komponente na tržištu, distributeri provjeravaju da su podsustav
ili sigurnosna komponenta označeni oznakom CE i popraćeni EU izjavom
o sukladnosti, uputama i sigurnosnim obavijestima na jeziku koji bez
poteškoća razumiju potrošači, a određuje ga predmetna država
članica te da su proizvođač i uvoznik ispunili zahtjeve iz
članka 11. stavaka 5. i 6. i članka 13. stavka 3.
Ako distributer smatra ili ima razloga vjerovati
da podsustav ili sigurnosna komponenta nisu u skladu s bitnim zahtjevima
utvrđenim Prilogom II., ne smije staviti podsustav ili sigurnosnu
komponentu na raspolaganje na tržištu sve dok se ne provede njihovo
usklađivanje. Nadalje, ako podsustav ili sigurnosna komponenta predstavljaju
rizik, distributer o tome obavješćuje proizvođača ili uvoznika
te tijela za nadzor tržišta.
(3)
Distributeri osiguravaju, dok je podsustav ili
sigurnosna komponenta pod njihovom odgovornošću, da uvjeti skladištenja
ili prijevoza ne ugrožavaju njihovu sukladnost s bitnim zahtjevima
utvrđenima Prilogom II.
(4)
Distributeri koji smatraju ili imaju razloga
vjerovati da podsustav ili sigurnosna komponenta koje su stavili na
raspolaganje na tržištu nisu u skladu s ovom Uredbom, poduzimaju potrebne
popravne mjere kako bi podsustav ili sigurnosnu komponentu uskladili ili, po
potrebi, povukli s tržišta ili opozvali. Nadalje, ako podsustav ili sigurnosna
komponenta predstavljaju rizik, distributeri o tome bez odgode obavješćuju
nadležna nacionalna tijela država članica u kojima su ih stavili na
raspolaganje navodeći pojedinosti, a osobito o nesukladnosti i o svim
poduzetim popravnim mjerama.
(5)
Na obrazložen zahtjev nadležnog nacionalnog tijela
distributer tom tijelu dostavlja sve podatke i dokumentaciju neophodne za
dokazivanje sukladnosti podsustava ili sigurnosne komponente. Moguće je
dostaviti podatke i dokumentaciju u papirnatom ili elektroničkom obliku.
Na zahtjev nadležnog nacionalnog tijela distributeri s njim surađuju u
svakoj radnji poduzetoj kako bi se uklonili rizici koje predstavljaju podsustav
ili sigurnosna komponenta koju su stavili na tržište.
Članak 15. [Članak R6.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Slučajevi
u kojima se obveze proizvođača primjenjuju na uvoznike i distributere
Uvoznik ili distributer smatra se
proizvođačem u smislu ove Uredbe te podliježe obvezama
proizvođača na temelju članka 11. ako podsustav ili
sigurnosnu komponentu stavlja na tržište pod svojim imenom ili zaštitnim znakom
ili kada preinačuje podsustav ili sigurnosnu komponentu koji su već
stavljeni na tržište na način koji može utjecati na njihovu sukladnost sa
zahtjevima ove Uredbe.
Članak 16. [Članak R7.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Identifikacija
gospodarskih subjekata
Na zahtjev tijela za nadzor tržišta
gospodarski subjekti daju podatke o identitetu:
(a)
svakog gospodarskog subjekta koji im je
isporučio podsustav ili sigurnosnu komponentu;
(b)
svakog gospodarskog subjekta kojemu su oni
isporučili podsustav ili sigurnosnu komponentu.
Gospodarski subjekti moraju biti u stanju
predočiti podatke iz prvog stavka u razdoblju od trideset godina nakon što
im je isporučen podsustav ili sigurnosna komponenta i u razdoblju od
trideset godina nakon što su isporučili podsustav ili sigurnosnu
komponentu.
POGLAVLJE III.
SUKLADNOST
PODSUSTAVA I SIGURNOSNIH KOMPONENATA
Članak 17. [Članak R8.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Pretpostavka
sukladnosti
Za podsustave ili sigurnosne komponente koje su u skladu
s usklađenim normama ili dijelom usklađenih normi na koje su upućivanja
objavljena u Službenom listu Europske unije pretpostavlja se da su u skladu s bitnim
zahtjevima koji su obuhvaćeni tim normama ili dijelom normi iz Priloga II.

Članak 18.
Ocjenjivanje
sukladnosti
(1)
Prije stavljanja podsustava ili sigurnosne
komponente na tržište proizvođač upućuje podsustav ili
sigurnosnu komponentu na postupak ocjenjivanja sukladnosti u skladu sa
stavkom 2.
(2)
Sukladnost podsustava i sigurnosnih komponenti
potvrđuje se jednim od sljedećih postupaka ocjenjivanja sukladnosti,
a odabire ga proizvođač:
(a)
EU tipsko ispitivanje (Modul B – proizvodni tip)
naveden u Prilogu IV. kombinirano s jednim od sljedećih:
(i)      sukladnost s tipom na temelju osiguranja
kvalitete proizvodnog postupka (modul D) iz Priloga V.;
(ii)     sukladnost s tipom na temelju provjere
podsustava ili sigurnosne komponente (modul F) iz Priloga VI.
(b)
sukladnost na temelju zasebne provjere (Modul G) iz
Priloga VII.
(c)
sukladnost na temelju potpunog osiguranja kvalitete
(Modul H) iz Priloga VIII.
(3)
Nakon završetka postupaka iz stavka 2.
proizvođač u skladu s člankom 21. postavlja oznaku CE na
podsustav ili sigurnosnu komponentu koji su u skladu s ovom Uredbom.
(4)
Stavci 1., 2. i 3. primjenjuju se i na podsustave i
sigurnosne komponente za vlastite potrebe proizvođača.
(5)
Zapisi i prepiska koji se odnose na ocjenjivanje
sukladnosti sastavljaju se na službenom jeziku (ili više njih) države
članice u kojoj prijavljeno tijelo koje provodi postupke iz stavka 2. ima
nastan ili na jeziku koji to tijelo prihvati.
Članak 19.
EU
Izjava o sukladnosti
(1)
EU izjavom o sukladnosti podsustava ili sigurnosne
komponente potvrđuje se da je dokazano ispunjivanje bitnih zahtjeva
utvrđenih Prilogom II.
(2)
EU izjava o sukladnosti ima strukturu obrasca
utvrđenog Prilogom X. i sadržava elemente određene u
odgovarajućim postupcima ocjenjivanja sukladnosti utvrđenima
Prilozima IV. do VIII. te se redovito ažurira. Prilaže se podsustavu ili
sigurnosnoj komponenti i prevodi se na jezik ili jezike koje zahtijeva država
članica na čije su tržište podsustav ili sigurnosna komponenta
stavljeni ili na čijem su tržištu stavljeni na raspolaganje.
(3)
Ako se na podsustav ili sigurnosnu komponentu
primjenjuje više od jednog akta Unije kojim se zahtijeva EU izjava o
sukladnosti, sastavlja se samo jedna EU izjava o sukladnosti u vezi sa svim
takvim aktima Unije. Navedena izjava sadržava identifikaciju predmetnih akata
Unije, uključujući upućivanja na njihove objave.
(4)
Sastavljanjem EU izjave o sukladnosti
proizvođač preuzima odgovornost za sukladnost podsustava ili
sigurnosne komponente sa zahtjevima utvrđenima ovom Uredbom.
Članak 20. [Članak R11. Odluke br. 768/2008/EZ]
Opća
načela oznake CE
Oznaka CE podliježe općim načelima
utvrđenim člankom 30. Uredbe (EZ) br. 765/2008.
Članak 21. [Članak R12. Odluke br. 768/2008/EZ]
Pravila
i uvjeti za stavljanje oznake CE
(1)
Oznaka CE stavlja se na podsustav ili sigurnosnu
komponentu ili na njihovu natpisnu pločicu tako da je vidljiva,
čitljiva i neizbrisiva.
(2)
Oznaka CE stavlja se prije stavljanja podsustava
ili sigurnosne komponente na tržište.
(3)
Uz oznaku CE nalazi se identifikacijski broj
prijavljenog tijela uključenog u fazu kontrole proizvodnje.
(4)
Nakon oznake CE i identifikacijskog broja iz
stavka 3. može slijediti bilo koja druga oznaka kojom se označava
poseban rizik ili uporaba.
POGLAVLJE IV.
PRIJAVLJIVANJE
TIJELA ZA OCJENJIVANJE SUKLADNOSTI
Članak 22. [Članak R13. Odluke br. 768/2008/EZ]
Prijavljivanje
Države članice prijavljuju Komisiji i
ostalim državama članicama tijela koja su odgovorna za provođenje
zadaća ocjenjivanja sukladnosti trećih strana u skladu s
člankom 18.
Članak 23. [Članak R14.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Tijela
koja provode prijavljivanje
(1)
Države članice imenuju tijelo koje provodi
prijavljivanje nadležno za utvrđivanje i provedbu postupaka potrebnih za
ocjenjivanje i prijavljivanje tijela za ocjenjivanje sukladnosti i nadzor
prijavljenih tijela, uključujući sukladnost s člankom 26.
(2)
Države članice mogu odlučiti da
ocjenjivanje i nadzor iz stavka 1. provodi nacionalno akreditacijsko
tijelo u smislu Uredbe (EZ) br. 765/2008 i u skladu s njom.
(3)
U slučaju kada tijelo koje provodi
prijavljivanje delegira ili na neki drugi način povjeri ocjenjivanje,
prijavljivanje ili nadzor iz stavka 1. tijelu koje nije tijelo javne
vlasti, to tijelo ima pravnu osobnost i ispunjuje mutatis mutandis
zahtjeve utvrđene člankom 26. stavcima 1. do 6. Povrh
toga, ono na raspolaganju ima aranžmane kojima se osigurava od odgovornosti
koje proizlaze iz njegovih djelatnosti.
(4)
Tijelo koje provodi prijavljivanje preuzima punu
odgovornost za zadaće koje obavlja tijelo iz stavka 3.
Članak 24. [Članak R15.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Zahtjevi
u vezi s tijelima koja provode prijavljivanje
(1)
Tijelo koje provodi prijavljivanje osniva se tako
da ne dolazi do sukoba interesa s tijelima za ocjenjivanje sukladnosti.
(2)
Tijelo koje provodi prijavljivanje organizirano je
i djeluje tako da štiti objektivnost i nepristranost svojih djelatnosti.
(3)
Tijelo koje provodi prijavljivanje organizirano je
tako da svaku odluku koja se odnosi na prijavljivanje tijela za ocjenjivanje
sukladnosti donose mjerodavne osobe različite od onih koje provode
ocjenjivanje.
(4)
Tijelo koje provodi prijavljivanje ne nudi niti
obavlja djelatnosti koje obavljaju tijela za ocjenjivanje sukladnosti kao ni
usluge savjetovanja na tržišnoj ili konkurentskoj osnovi.
(5)
Tijelo koje provodi prijavljivanje štiti
povjerljivost prikupljenih podataka.
(6)
Tijelo koje provodi prijavljivanje raspolaže
dostatnim brojem stručnih djelatnika za ispravnu provedbu svojih
zadaća.
Članak 25. [Članak R16.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Obveze
obavješćivanja tijela koja provode prijavljivanje
Države članice obavješćuju Komisiju
o svojim postupcima za ocjenjivanje i prijavljivanje tijela za ocjenjivanje
sukladnosti i o nadzoru prijavljenih tijela te o svim promjenama u vezi s tim.
Komisija
osigurava dostupnost tih podataka javnosti.
Članak 26. [Članak R17.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Zahtjevi
u vezi s prijavljenim tijelima
(1)
Za potrebe prijavljivanja prijavljeno je tijelo
obvezno udovoljiti zahtjevima utvrđenima stavcima 2. do 11.
(2)
Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti osniva se u
skladu s nacionalnim pravom države članice i ima status pravne osobe.
(3)
Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti tijelo je koje
ima svojstvo treće strane, neovisno o organizaciji ili podsustavu ili
sigurnosnoj komponenti koje ocjenjuje.
Tijelo koje je dio gospodarskog udruženja ili
strukovne udruge te predstavlja poduzeća uključena u konstrukciju,
proizvodnju, nabavu, sastavljanje, uporabu ili održavanje podsustava ili
sigurnosne komponente koje ocjenjuje, može se smatrati takvim tijelom pod
uvjetom da je dokazana njegova neovisnost i nepostojanje bilo kakvog sukoba
interesa.
(4)
Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti, njegovo najviše
rukovodstvo i djelatnici odgovorni za provedbu zadaća ocjenjivanja
sukladnosti ne smiju biti projektant, proizvođač, dobavljač,
ugrađivač, kupac, vlasnik, korisnik ili održavatelj podsustava ili
sigurnosne komponente koje ocjenjuje kao ni ovlašteni zastupnik bilo koje od
tih strana. To ne isključuje uporabu ocijenjenih podsustava ili
sigurnosnih komponenti potrebnih za djelovanje tijela za ocjenjivanje
sukladnosti ili uporabu takvih podsustava ili sigurnosnih komponenata u osobne
svrhe.
Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti, njegovo
najviše rukovodstvo i djelatnici odgovorni za provedbu zadaća ocjenjivanja
sukladnosti ne smiju biti izravno uključeni u projektiranje, proizvodnju
ili sastavljanje, trgovanje, ugradnju, uporabu ili održavanje tih podsustava
ili sigurnosnih komponenata niti predstavljati strane uključene u navedene
djelatnosti. Ne sudjeluju ni u kakvoj djelatnosti koja može biti u sukobu s
neovisnošću njihove prosudbe ili poštenjem u odnosu na djelatnosti
ocjenjivanja sukladnosti za koje su prijavljeni. Ovo se osobito odnosi na
savjetodavne usluge.
Tijela za ocjenjivanje sukladnosti osiguravaju da
djelatnosti njihovih društava kćeri ili podizvođača ne
utječu na povjerljivost, objektivnost ili nepristranost njihova
ocjenjivanja sukladnosti.
(5)
Tijela za ocjenjivanje sukladnosti i njihovo
osoblje provode djelatnosti ocjenjivanja sukladnosti na najvišem stupnju
profesionalnog poštenja i potrebne tehničke stručnosti u
određenom području, bez pritisaka i poticaja, osobito financijskih, koji
bi mogli utjecati na njihovu prosudbu ili rezultate njihova ocjenjivanja
sukladnosti, osobito u vezi s osobama ili skupinama osoba koje su
zainteresirane za rezultate tih djelatnosti.
(6)
Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti u stanju je
obavljati sve zadaće ocjenjivanja sukladnosti koje su mu dodijeljene na
temelju Priloga IV. do VIII. i za koje je bilo prijavljeno bez obzira na
to obavlja li te zadaće samo ili se te zadaće obavljaju u njegovo ime
i pod njegovom odgovornošću.
U svakom trenutku za svaki postupak ocjenjivanja
sukladnosti i za svaku kategoriju podsustava ili sigurnosne komponente za koje
je prijavljeno, tijelo za ocjenjivanje sukladnosti raspolaže potrebnim:
(a)
djelatnicima s tehničkim znanjem te
zadovoljavajućim i primjerenim iskustvom za obavljanje zadaća
ocjenjivanja sukladnosti;
(b)
opisima postupaka u skladu s kojima provodi
ocjenjivanje sukladnosti, a koji osiguravaju transparentnost i mogućnost
ponavljanja tih postupaka. Ima definirane odgovarajuće politike i postupke
kojima se pravi razlika između zadaća koje provodi kao prijavljeno
tijelo i drugih djelatnosti;
(c)
postupcima za obavljanje djelatnosti koji u obzir
uzimaju veličinu poduzeća, sektor u kojem djeluje, njegovu strukturu,
stupanj složenosti tehnologije podsustava ili sigurnosne komponente o kojima je
riječ i masovni ili serijski karakter postupka proizvodnje.
Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti ima sredstva
potrebna za ispravno obavljanje tehničkih i administrativnih zadaća
povezanih s djelatnošću ocjenjivanja sukladnosti te ima pristup svoj
potrebnoj opremi ili postrojenjima.
(7)
Osoblje odgovorno za provođenje djelatnosti
ocjenjivanja sukladnosti posjeduje:
(a)     dobro tehničko i stručno
obrazovanje kojim su obuhvaćene sve djelatnosti ocjenjivanja sukladnosti
za koje je tijelo za ocjenjivanje sukladnosti bilo prijavljeno;
(b)     zadovoljavajuće poznavanje zahtjeva
u vezi s ocjenjivanjima koja provodi i odgovarajuće ovlaštenje za provedbu
tih ocjenjivanja;
(c)     odgovarajuće poznavanje i
razumijevanje bitnih zahtjeva utvrđenih Prilogom II., važećih
usklađenih normi i odgovarajućih odredaba zakonodavstva Unije o usklađivanju te
nacionalnog zakonodavstva;
(d)     sposobnost potrebnu za sastavljanje
potvrda, vođenje evidencija i pripremu izvješća kojima se dokazuje da
su ocjenjivanja provedena.
(8)
Zajamčena je nepristranost tijela za
ocjenjivanje sukladnosti, njegova najvišeg rukovodstva i djelatnika odgovornih
za provedbu ocjenjivanja sukladnosti.
Naknada za rad najvišeg rukovodstva i djelatnika
odgovornih za provedbu zadaća ocjenjivanja sukladnosti u nadležnosti tijela
za ocjenjivanje sukladnosti ne ovisi o broju provedenih ocjenjivanja niti o
njihovim rezultatima.
(9)
Tijela za ocjenjivanje sukladnosti sklapaju
osiguranje od odgovornosti osim ako je odgovornost preuzela država članica
u skladu s nacionalnim pravom ili je sama država članica izravno odgovorna
za ocjenjivanje sukladnosti.
(10)
Djelatnici tijela za ocjenjivanje sukladnosti
čuvaju poslovnu tajnu koja se odnosi na sve podatke prikupljene pri
provođenju zadaća u skladu s Prilozima IV. do VIII. ili bilo
kojom odredbom nacionalnog prava koja se primjenjuje na ocjenjivanje osim u
slučaju kad ih zahtijeva nadležno tijelo države članice u kojoj se
provode njegove djelatnosti. Vlasnička su prava zaštićena.
(11)
Tijela za ocjenjivanje sukladnosti sudjeluju u
relevantnim djelatnostima normizacije i djelatnostima koordinacijske skupine
prijavljenih tijela osnovane u skladu s ovom Uredbom ili osiguravaju da je
njihovo osoblje koje obavlja ocjenjivanje informirano o tim djelatnostima te
kao opće smjernice primjenjuju administrativne odluke i dokumente nastale
kao rezultat rada te skupine.
Članak 27. [Članak R18.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Pretpostavka
sukladnosti
Ako tijelo za ocjenjivanje sukladnosti dokaže
da ispunjuje kriterije utvrđene mjerodavnim usklađenim normama ili
njihovim dijelovima, na koje su upućivanja objavljena u Službenom listu
Europske unije pretpostavlja se da je u skladu sa zahtjevima
utvrđenima člankom 26. ako važeće usklađene norme
obuhvaćaju te zahtjeve.
Članak 28. [Članak R20.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Društva
kćeri i podizvođači prijavljenih tijela
(1)
Ako prijavljeno tijelo sklopi ugovor s
podizvođačima za posebne zadaće u vezi s ocjenjivanjem
sukladnosti ili zatraži pomoć od društva kćeri, ono jamči da
podizvođač ili društvo kći ispunjuju zahtjeve utvrđene
člankom 26. i o tome obavješćuju tijelo koje provodi
prijavljivanje.
(2)
Prijavljena tijela preuzimaju punu odgovornosti za
zadaće koje obavljaju podizvođači ili društva kćeri bez
obzira na njihov poslovni nastan.
(3)
Djelatnosti se mogu ugovoriti s
podizvođačem ili ih može provoditi društvo kći samo ako je stranka
s tim suglasna.
(4)
Prijavljeno tijelo stavlja na raspolaganje tijelu
koje provodi prijavljivanje odgovarajuće dokumente koji se odnose na
ocjenjivanje kvalifikacija podizvođača ili društava kćeri i
poslova koje obavljaju u skladu s Prilozima IV. do VIII.
Članak 29. [Članak R22.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Zahtjev
za prijavljivanje
(1)
Tijelo za ocjenjivanje sukladnosti podnosi zahtjev
za prijavljivanje tijelu koje provodi prijavljivanje u državi članici u
kojoj ima poslovni nastan.
(2)
Tom se zahtjevu prilaže opis djelatnosti
ocjenjivanja sukladnosti, modul ili moduli za ocjenjivanje sukladnosti te
podsustav/sigurnosna komponenta ili podsustavi/sigurnosne komponente za koje
navedeno tijelo tvrdi da je nadležno, i potvrda o akreditaciji, ako postoji,
koju je izdalo nacionalno akreditacijsko tijelo i kojom se potvrđuje da
tijelo za ocjenjivanje sukladnosti ispunjuje zahtjeve utvrđene
člankom 26.
(3)
Ako tijelo za ocjenjivanje sukladnosti ne može
predočiti potvrdu o akreditaciji, ono tijelima koja provode prijavljivanje
predočuje sve dokumentarne dokaze potrebne za provjeru, priznanje i
redoviti nadzor njegove sukladnosti sa zahtjevima utvrđenima
člankom 26.
Članak 30. [Članak R23.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Postupak
prijavljivanja
(1)
Tijela koja provode prijavljivanje mogu prijaviti
isključivo tijela za ocjenjivanje sukladnosti koja ispunjuju zahtjeve
utvrđene člankom 26.
(2)
Ona obavješćuju Komisiju i ostale države
članice uporabom alata za elektroničko prijavljivanje koji je razvila
i kojim upravlja Komisija.
(3)
Prijavom se obuhvaćaju sve pojedinosti o
djelatnostima ocjenjivanja sukladnosti, modulu ili modulima za ocjenjivanje
sukladnosti, podsustavu/sigurnosnoj komponenti ili podsustavima/sigurnosnim
komponentama o kojima je riječ te mjerodavnoj potvrdi o stručnosti.
(4)
Ako se prijavljivanje ne temelji na potvrdi o
akreditaciji iz članka 29. stavka 2., tijelo koje provodi
prijavljivanje dostavlja Komisiji i ostalim državama članicama
dokumentarni dokaz kojim se potvrđuje stručnost tijela za ocjenjivanje
sukladnosti i mjere na snazi čime se osigurava da će se tijelo
redovno nadzirati i da će nastaviti ispunjivati zahtjeve utvrđene
člankom 26.
(5)
Predmetno tijelo može obavljati djelatnosti
prijavljenog tijela ako Komisija ili ostale države članice ne ulože prigovor
u roku od dva tjedna od prijavljivanja u slučaju uporabe potvrde o
akreditaciji ili u roku od dva mjeseca ako se akreditacija ne koristi.
Samo se takvo tijelo smatra prijavljenim tijelom
za potrebe ove Uredbe.
(6)
Komisija i ostale države članice obavješćuju
se o svim naknadnim relevantnim izmjenama u vezi s prijavljivanjem.
Članak 31. [Članak R24.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Identifikacijski
brojevi i popisi prijavljenih tijela
(1)
Komisija prijavljenom tijelu dodjeljuje
identifikacijski broj.
Ona dodjeljuje jedan broj čak i kad je tijelo
prijavljeno u skladu s različitim aktima Unije.
(2)
Komisija objavljuje popis tijela prijavljenih na
temelju ove Uredbe, uključujući identifikacijske brojeve koji su im
dodijeljeni i djelatnosti za koje su prijavljena.
Komisija osigurava redovito ažuriranje navedenog
popisa.
Članak 32. [Članak R25.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Promjene
u vezi s prijavljivanjem
(1)
Ako tijelo koje provodi prijavljivanje ustanovi ili
je obaviješteno da prijavljeno tijelo više ne ispunjuje zahtjeve utvrđene člankom 26.
ili da ne ispunjuje svoje obveze, tijelo koje provodi prijavljivanje po potrebi
ograničuje, ukida ili povlači prijavu ovisno o težini neudovoljavanja
navedenim zahtjevima ili neispunjivanja navedenih obveza. Ono o tome bez
odgađanja obavješćuje Komisiju i ostale države članice.
(2)
U slučaju ograničenja, ukidanja ili
povlačenja prijave ili ako je prijavljeno tijelo prestalo s poslovanjem,
država članica koja provodi prijavljivanje poduzima odgovarajuće
mjere kako bi osigurala da predmete tog tijela obradi drugo prijavljeno tijelo
ili da na zahtjev budu na raspolaganju tijelima koja provode prijavljivanje i
tijelima za nadzor tržišta.
Članak 33. [Članak R26.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Osporavanje
stručnosti prijavljenih tijela
(1)
Komisija istražuje sve slučajeve kad sumnja
ili je upozorena na sumnju u stručnost prijavljenog tijela ili njegova
redovnog ispunjivanja preuzetih zahtjeva i obveza.
(2)
Država članica koja provodi prijavljivanje na
zahtjev Komisiji dostavlja sve podatke koji se odnose na osnovu za prijavljivanje
ili održavanje stručnosti predmetnog tijela.
(3)
Komisija osigurava da se sa svim podacima
osjetljive prirode, dobivenim tijekom njezina istraživanja, postupa
povjerljivo.
(4)
Ako Komisija utvrdi da prijavljeno tijelo ne ispunjuje
ili više ne ispunjuje zahtjeve za prijavljivanje, donosi provedbeni akt kojime
od države članice koja provodi prijavljivanje zahtijeva poduzimanje potrebnih
popravnih mjera, uključujući prema potrebi i povlačenje prijave.
Provedbeni akt iz podstavka 1. donosi se u
skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 39. stavka 2.
Članak 34. [Članak R27.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Operativne
obveze prijavljenih tijela
(1)
Prijavljena tijela provode ocjenjivanje sukladnosti
u skladu s postupcima ocjenjivanja sukladnosti predviđenima
Prilozima IV. do VIII.
(2)
Ocjenjivanja sukladnosti provode se razmjerno tako
da se izbjegne nepotrebno opterećivanje gospodarskih subjekata.
Tijela za ocjenjivanje sukladnosti obavljaju svoje
djelatnosti uzimajući u obzir veličinu poduzeća, sektor u kojem
djeluje, njegovu strukturu, stupanj složenosti tehnologije podsustava ili
sigurnosne komponente o kojima je riječ i masovni ili serijski karakter
postupka proizvodnje.
Pritom ipak poštuju stupanj strogosti i razinu
zaštite potrebne za sukladnost podsustava ili sigurnosne komponente s odredbama
ove Uredbe.
(3)
Ako prijavljeno tijelo ustanovi da
proizvođač ne udovoljava bitnim zahtjevima utvrđenima
Prilogom II. ili odgovarajućim usklađenim normama ili
tehničkim specifikacijama, od navedenog proizvođača zahtijeva da
poduzme odgovarajuće popravne mjere te ne izdaje potvrdu o sukladnosti.
(4)
Ako tijekom praćenja sukladnosti nakon
izdavanja potvrde prijavljeno tijelo ustanovi da podsustav ili sigurnosna
komponenta više nisu sukladni, zahtijeva od proizvođača da poduzme
odgovarajuće popravne mjere i, po potrebi, ukida ili povlači potvrdu.

(5)
Ako popravne mjere nisu poduzete ili nemaju
zahtijevani učinak, prijavljeno tijelo, po potrebi, ograničava, ukida
ili povlači potvrdu.
Članak 35.
Žalba
na odluke prijavljenog tijela
Države članice osiguravaju dostupnost
žalbenog postupka na odluke prijavljenih tijela.
Članak 36. [Članak R28.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Obveze
prijavljenih tijela u pogledu obavješćivanja
(1)
Prijavljena tijela obavješćuju tijelo koje
provodi prijavljivanje o sljedećem:
(a)     svakom odbijanju, ograničenju,
ukidanju ili povlačenju potvrde;
(b)     svim okolnostima koje utječu na
područje prijavljivanja i uvjete za prijavljivanje;
(c)     svim zahtjevima za dostavu podataka koje
su primili od tijela za nadzor tržišta u vezi s djelatnostima ocjenjivanja
sukladnosti;
(d)     na zahtjev, o djelatnostima ocjenjivanja
sukladnosti obavljenima na području za koje su prijavljeni i svakoj drugoj
obavljenoj djelatnosti, uključujući prekogranične djelatnosti i
ugovore s podizvođačima.
(2)
Prijavljena tijela osiguravaju drugim tijelima
prijavljenima u skladu s ovom Uredbom, a koja provode slične djelatnosti
ocjenjivanja sukladnosti te obuhvaćaju iste podsustave ili sigurnosne
komponente, važne informacije o pitanjima koja se odnose na negativne i, na zahtjev,
pozitivne rezultate ocjenjivanja sukladnosti.
Članak 37. [članak R29.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Razmjena
iskustava
Komisija organizira razmjenu iskustava
među nacionalnim tijelima država članica koja su odgovorna za
politiku prijavljivanja.
Članak 38. [Članak R30.
Odluke br. 768/2008/EZ]
Koordinacija
prijavljenih tijela
Komisija osigurava odgovarajuću
koordinaciju i suradnju između tijela prijavljenih u skladu s ovom Uredbom
te pravilno upravljanje u obliku sektorske skupine, odnosno skupina
prijavljenih
tijela.
Države članice osiguravaju da tijela koja
su prijavile, izravno ili preko imenovanih zastupnika, sudjeluju u radu te
skupine ili tih skupina.
POGLAVLJE V.
POSTUPAK
ODBORA, PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 39.
Odborski
postupak
(1)
Komisiji pomaže odbor za žičare. Navedeni
odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
(2)
Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se
članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 40.
Kazne
Države članice određuju pravila za
kazne koje se primjenjuju na gospodarske subjekte zbog kršenja odredaba ove
Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu primjenu.
Navedena pravila mogu obuhvaćati kaznene sankcije za ozbiljna kršenja.
Predviđene kazne moraju biti
učinkovite, u skladu s težinom prekršaja i odvraćajuće.
Države članice obavješćuju Komisiju
o navedenim odredbama najkasnije do [3 mjeseca prije datuma iz članka
43. stavka 2.] i bez odgode je obavješćuju o svim njihovim daljnjim
izmjenama.
Članak 41.
Prijelazne
odredbe
Države članice ne sprečavaju
stavljanje na raspolaganje na tržištu podsustava ili sigurnosnih komponenti
obuhvaćenih Direktivom 2000/9/EZ koji su u skladu s tom Direktivom i koji
su stavljeni na tržište prije [datum iz članka 43.
stavka 2.].
Države članice ne sprečavaju
puštanje u pogon žičara obuhvaćenih Direktivom 2000/9/EZ koje su u
skladu s tom Direktivom i koje su izgrađene prije [datum iz
članka 43. stavka 2.].
Članak 42.
Stavljanje
izvan snage
Direktiva 2009/142/EZ stavlja se izvan snage
od [datum iz članka 42. stavka 2.].
Upućivanja na Direktivu stavljenu izvan
snage shvaćaju se kao upućivanja na ovu Uredbu i tumače se u
skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga X.
Članak 43.
Stupanje
na snagu i datum početka primjene
(1)
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana
njezine objave u Službenom listu Europske unije.
(2)
Primjenjuje se od [dvije godine nakon njezina
stupanja na snagu].
(3)
Odstupajući od stavka 2.,
članci 22. i 38. primjenjuju se od [šest mjeseci nakon njezina
stupanja na snagu].
Ova je Uredba u cijelosti
obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu
Za Europski parlament                                  Za
Vijeće
Predsjednik                                                    Predsjednik
[1]               SLEU L 106, 3.5.2000., str.21.
[2]               COM(2013)471 završna verzija.
[3]               SLEU L 316, 14.11.2012.
[4]               Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o
nadzoru tržišta proizvoda i izmjeni direktiva Vijeća 89/686/EEZ i
93/15/EEZ, direktiva 94/9/EZ, 94/25/EZ, 95/16/EZ, 97/23/EZ, 1999/5/EZ,
2000/9/EZ, 2000/14/EZ, 2001/95/EZ, 2004/108/EZ, 2006/42/EZ, 2006/95/EZ,
2007/23/EZ, 2008/57/EZ, 2009/48/EZ, 2009/105/EZ, 2009/142/EZ, 2011/65/EU,
Uredbe (EU) br. 305/2011, Uredbe (EZ) br. 764/2008 i Uredbe (EZ)
br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (COM(2013.) 75, završna
verzija). COM(2013) 75 završna verzija.
[5]               SL L 11, 15.1.2002., str. 4.
[6]               SL L 218, 13.8.2008., str. 30.
[7]               Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću,
Gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija, COM(2011.) 206, završna
verzija.
[8]               Izvješće Komisije Europskom parlamentu i
Vijeću, COM(2011) 123 završna verzija, 16.3.2011.
[9]               SL L 213, 7.9.1995., str.1.
[10]             SL C […], […], str. […].
[11]             Direktiva 2000/9/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
20. ožujka 2000. o žičarama za prijevoz osoba (SL L 106, 3.5.2000.,
str.21.).
[12]             SL C 136, 4.6.1985., str. 1.
[13]             Uredba (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i
Vijeća od 25. listopada 2012. o europskoj normizaciji, o izmjeni
direktiva Vijeća 89/686/EEZ i 93/15/EEZ i direktiva 94/9/EZ, 94/25/EZ,
95/16/EZ, 97/23/EZ, 98/34/EZ, 2004/22/EZ, 2007/23/EZ, 2009/23/EZ i 2009/105/EZ
Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Odluke
Vijeća 87/95/EEZ i Odluke br. 1673/2006/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća (SL L 316, 14.11.2012., str. 12.).
[14]             Odluka br. 768/2008/EZ Europskog parlamenta i
Vijeća od 9. srpnja 2008. o zajedničkom okviru za stavljanje na
tržište proizvoda i o stavljanju izvan snage Odluke Vijeća 93/465/EEZ (SL
L 218, 13.8.2008., str. 82.).
[15]             Uredba (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i
Vijeća od 9. srpnja 2008. o utvrđivanju zahtjeva za akreditaciju
i nadzor tržišta u odnosu na stavljanje proizvoda na tržište i stavljanju izvan
snage Uredbe (EEZ) br. 339/93 (SL L 218, 13.8.2008.,
str. 30.).
[16]             SL L […...].
[17]             Uredba (EU)
br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače
2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima
nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL
L 55, 28.2.2011., str.13.).
[18]             Direktivu 95/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od
29. lipnja 1995. o usklađivanju zakonodavstava država članica u
odnosu na dizala (SL L 213, 7.9.1995., str.1.).
PRILOG I.
PODSUSTAVI
Žičare se dijele na infrastrukturu i
podsustave navedene u nastavku, s time da je u svakom pojedinom slučaju
potrebno uzeti u obzir operativno-tehničke zahtjeve i tehničke
zahtjeve za održavanje:
1.         Užad i užetni spojevi
2.         Pogoni i kočnice
3.         Mehanički uređaji
3.1.      Natezni uređaji za užad
3.2.      Mehanički uređaji u
postajama
3.3.      Mehanička oprema trase
4.         Vozila
4.1.      Kabine, sjedala ili vučni
uređaji
4.2.      Ovjes
4.3.      Vozna kolica
4.4.      Stezaljke
5.         Elektrotehnički uređaji
5.1.      Upravljački, kontrolni i
sigurnosni uređaji
5.2.      Komunikacijska i informatička
oprema
5.3.      Oprema za zaštitu od groma
6.         Spasilačka oprema
6.1.      Fiksna spasilačka oprema
6.2.      Prenosiva spasilačka oprema
PRILOG II.
BITNI
ZAHTJEVI
1. Svrha
U ovom se Prilogu utvrđuju bitni zahtjevi,
uključujući tehničke zahtjeve za održavanje i
operativno-tehničke zahtjeve koji se primjenjuju na projektiranje,
izgradnju i puštanje u uporabu žičara.
2. Opći zahtjevi
2.1. Sigurnost osoba
Sigurnost korisnika, radnika i trećih strana osnovni
je zahtjev pri projektiranju, izgradnji i radu žičara.
2.2. Sigurnosna načela
Sve žičare projektiraju se, servisiraju i njima se
upravlja u skladu sa sljedećim načelima, koja se trebaju
primjenjivati prema prikazanom redoslijedu:
–
otkloniti ili, ako to nije moguće, smanjiti
rizike primjenom odgovarajućih postupaka pri projektiranju i izgradnji
–
utvrditi i provoditi sve potrebne mjere za zaštitu
od rizika koji se ne mogu otkloniti primjenom odgovarajućih postupaka pri
projektiranju i izgradnji
–
utvrditi i navesti mjere predostrožnosti koje treba
poduzeti kako bi se izbjegli rizici koje nije bilo moguće u cijelosti
otkloniti odredbama i mjerama navedenima u prvoj i drugoj alineji.
2.3. Uvažavanje vanjskih
utjecaja
Žičare se moraju projektirati i graditi tako da je
moguće njima sigurno upravljati, uzimajući u obzir vrstu žičara,
prirodu i fizičke značajke terena na kojemu se ugrađuju, njihovu
okolinu te atmosferske i meteorološke utjecaje, kao i moguće objekte i
prepreke smještene u blizini na zemlji ili u zraku.
2.4. Dimenzioniranje
Žičara, podsustavi i sve sigurnosne komponente
postrojenja dimenzioniraju se, projektiraju i grade tako da uz
zadovoljavajući stupanj sigurnosti mogu podnijeti sva opterećenja u
svim predvidivim uvjetima, uključujući ona koja se javljaju kada
postrojenje ne radi, te uzimajući u obzir posebno vanjske utjecaje,
dinamičke učinke i pojavu zamora, uz poštovanje priznatog najnovijeg
tehničkog razvoja, posebno u pogledu odabira materijala.
2.5. Sastavljanje
2.5.1. Žičare, podsustavi i sve sigurnosne komponente
projektiraju se i grade na način kojim se osigurava njihovo sigurno
sastavljanje i ugradnja.
2.5.2. Sigurnosne komponente projektiraju se na način
koji onemogućuje greške pri njihovom sastavljanju, bilo zahvaljujući
samoj konstrukciji bilo odgovarajućim oznakama na samim komponentama.
2.6. Cjelovitost žičara
2.6.1. Sigurnosne komponente projektiraju se i grade te se
mogu upotrebljavati na način kojim se u svakome slučaju, uz
primjerene sigurnosne granice osigurava njihova vlastita funkcionalna
nepovredivost i/ili sigurnost žičare, kako je utvrđeno u sigurnosnoj
analizi definiranoj u Prilogu III., kako bi vjerojatnost njihova ispada bila
minimalna.
2.6.2. Žičara se projektira i gradi na način
kojim se osigurava da svaki ispad komponente tijekom rada postrojenja, koji
može, čak i neizravno, utjecati na sigurnost, bude otklonjen
odgovarajućom pravovremeno poduzetom mjerom.
2.6.3. Sigurnosne mjere iz točaka 2.6.1. i 2.6.2.
primjenjuju se kroz cijelo razdoblje između dviju predviđenih
pregleda dotične komponente. Vremenski razmak između predviđenih
pregleda sigurnosne komponente jasno je naznačen u uputama za rad.
2.6.4. Sigurnosne komponente koje su ugrađene u
žičare kao rezervni dijelovi ispunjuju bitne zahtjeve ove Uredbe te uvjete
koji se odnose na nesmetano međusobno djelovanje s drugim dijelovima žičara.
2.6.5. Potrebno je poduzeti mjere kako bi se osiguralo da
učinci požara na žičaru ne ugrožavaju sigurnost osoba koje se prevoze
i radnika.
2.6.6. Potrebno je poduzeti posebne mjere za zaštitu
žičara i osoba od posljedica groma.
2.7. Sigurnosni uređaji
2.7.1. Sigurnosni uređaj mora, kada je to izvedivo,
otkriti, prijaviti i obraditi sve nepravilnosti u radu žičare koji bi za
posljedicu mogli imati ispad koji ugrožava sigurnost. Isto vrijedi i za sve, u
normalnim okolnostima predvidive, vanjske događaje koji bi mogli ugroziti
sigurnost.
2.7.2. U svakom trenutku mora biti moguće ručno isključivanje
žičare.
2.7.3. Nakon što sigurnosni uređaj isključi
žičaru, ne postoji mogućnost njezina ponovnog pokretanja ako se ne
poduzmu odgovarajuće mjere.
2.8. Tehnički zahtjevi
za održavanje
Žičara se projektira i gradi na način kojim se omogućuje
sigurno redovno i izvanredno održavanje i popravci.
2.9. Štetno djelovanje na
okoliš
Žičara se projektira i gradi na način kojim se
osigurava da sva štetna djelovanja otrovnih plinova, buke ili vibracija unutar
ili izvan žičare budu u okviru propisanih najviših dopuštenih vrijednosti.
3. Infrastrukturni zahtjevi
3.1. Trasa žičare,
brzina, udaljenost između vozila
3.1.1. Žičara je projektirana za siguran rad
uzimajući u obzir značajke terena i njegove okoline, atmosferske i
meteorološke prilike, sve eventualne objekte i prepreke smještene u blizini, na
zemlji ili u zraku, na način kojim se neće prouzročiti štetno
djelovanje na okoliš ili koji neće predstavljati opasnost u bilo kakvim
radnim uvjetima ili uvjetima servisiranja ili u slučaju akcije spašavanja
osoba.
3.1.2. Među vozilima, vučnim uređajima,
tračnicama, užadi itd. te eventualnim objektima i preprekama smještenima u
blizini na zemlji ili u zraku, osigurana je dovoljna bočna i okomita udaljenost,
uzimajući u obzir okomito, uzdužno i bočno kretanje užadi i vozila
ili vučnih uređaja u najlošijim predvidivim radnim uvjetima.
3.1.3. Pri određivanju najveće udaljenosti
između vozila i tla uzima se u obzir vrsta žičare, vrsta vozila i
postupci spašavanja. U slučaju otvorenih vozila u obzir se uzima i rizik
od pada, kao i psihološki aspekti vezani uz udaljenost između vozila i
tla.
3.1.4. Odabire se najveća brzina vozila ili
vučnih uređaja, najmanja udaljenost među njima i njihove
mogućnosti ubrzanja i kočenja kojima se osigurava sigurnost osoba i
siguran rad žičare.
3.2. Postaje i objekti uz trasu
3.2.1. Postaje i objekti uz trasu projektiraju se, grade i
opremaju tako da se osigura stabilnost. Oni moraju omogućiti sigurno
vođenje užadi, vozila i vučnih uređaja, kao i sigurno održavanje
u svim uvjetima rada.
3.2.2. Područja za pristup žičari projektiraju se
na način koji jamči sigurnost prometa vozila, vučnih
uređaja i osoba. Kretanje vozila i vučnih uređaja u postajama
odvija se bez rizika za osobe, uzimajući u obzir njihovo moguće
aktivno sudjelovanje u njihovu kretanju.
4. Zahtjevi u vezi sa užadi, pogonima i kočnicama
te mehaničkim i električnim uređajima
4.1. Užad i njihovi nosači
4.1.1. Sve se mjere poduzimaju u skladu s najnovijim
tehnološkim razvojem:
–
kako bi se izbjegao prekid užadi ili njihovih
spojeva
–
kako bi se poštovale najniže i najviše vrijednosti
njihovog opterećenja
–
kako bi se osiguralo njihovo sigurno postavljanje
na nosače i spriječilo njihovo iskliznuće
–
kako bi se omogućio njihov nadzor.
4.1.2. Nije moguće spriječiti sve rizike od
iskliznuća užadi te se poduzimaju mjere kako bi se u slučaju
iskliznuća omogućilo zadržavanje užadi i zaustavljanje žičara
bez izlaganja osoba riziku.
4.2. Mehanički uređaji
4.2.1. Pogoni
Pogonski sustav žičare dovoljno je učinkovit i
dovoljnog kapaciteta te je prilagođen različitim sustavima i
načinima rada.
4.2.2. Pomoćni pogon
Žičara ima pomoćni pogon čija je energetska
opskrba nezavisna od energetske opskrbe glavnog pogonskog sustava. Pomoćni
pogon, međutim, nije nužan ako se sigurnosnom analizom pokaže da osobe
mogu lako, brzo i sigurno napustiti vozila, a posebno vučnice, čak i
ako ne postoji pomoćni pogon.
4.2.3. Kočenje
4.2.3.1. U hitnim slučajevima postoji mogućnost
zaustavljanja žičare i/ili vozila u svakom trenutku, u najnepovoljnijim
uvjetima dozvoljenog opterećenja i kočenja pogonskog kotača
tijekom rada. Zaustavni put mora biti onoliko kratak koliko to zahtijeva sigurnost
žičare.
4.2.3.2. Vrijednosti usporenja nalaze se unutar
određenih granica, a utvrđuju se na način kojim se osigurava
sigurnost osoba i zadovoljavajuće ponašanje vozila, užadi i drugih
dijelova žičare.
4.2.3.3. U svim žičarama postoje dva ili više sustava
kočenja od kojih svaki može zaustaviti žičaru, a koji su
međusobno usklađeni tako da automatski zamijene aktivni sustav kada
njegova učinkovitost postane neodgovarajuća. Zadnji sustav
kočenja vučnog užeta djeluje izravno na pogonski kotač. Ove se
odredbe ne primjenjuju na vučnice.
4.2.3.4. Žičara je opremljena učinkovitim
sustavom za blokiranje i zaključavanje kojim se sprečava preuranjeno
ponovno pokretanje.
4.3. Kontrolni uređaji
Kontrolni uređaji projektiraju se i grade tako da budu
sigurni i pouzdani, da podnose uobičajena radna opterećenja i vanjske
utjecaje kao što su vlaga, ekstremne temperature ili elektromagnetske smetnje
te da ne uzrokuju opasne situacije, čak niti u slučaju greške u radu.
4.4. Komunikacijski uređaji
Osigurava se odgovarajuća oprema kojom se
omogućuje stalna komunikacija među osobljem te obavješćivanje
korisnika u slučajevima nužde.
5. Vozila i vučnice
5.1. Vozila i/ili vučnice projektiraju se i opremaju
tako da u predvidivim radnim uvjetima nitko iz njih ne može ispasti ili biti
izložen bilo kakvim drugim rizicima.
5.2. Dijelovi za učvršćivanje vozila i
vučnih uređaja dimenzionirani su i izrađeni tako da u
najnepovoljnijim uvjetima:
–
 ne oštete užad ili
–
ne skliznu, izuzev situacija kada klizanje ne
utječe znatno na sigurnost vozila, vučnica ili žičare.
5.3. Vrata vozila (na visećim žičarama, kabinama)
projektiraju se i grade tako da ih je moguće zatvoriti i zaključati.
Pod i zidovi vozila projektiraju se i grade tako da u svim okolnostima mogu
podnijeti pritiske i opterećenja koja izazovu korisnici.
5.4. Ako je zbog sigurnosti rada nužna nazočnost
operatera u vozilu, vozilo je opremljeno opremom koja je operateru potrebna za
izvršavanje njegovih zadataka.
5.5. Vozila i/ili vučnice te, posebno, njihovi nosivi
mehanizmi projektiraju se i opremaju priključnom opremom na način
kojim se osigurava sigurnost radnika koji ih servisiraju u skladu s
odgovarajućim pravilima i uputama.
5.6. Kod vozila koja su opremljena rasklopivom
priključnom opremom poduzimaju se sve mjere kako bi se, bez ugrožavanja
korisnika, u trenutku polaska zaustavila sva vozila čija je
priključna oprema nepravilno spojena na užad i, u trenutku dolaska, sva
vozila čija se priključna oprema nije rasklopila, te kako bi se
spriječio pad vozila.
5.7. Uspinjače i, ako konfiguracija žičare to
dozvoljava, viseće žičare sa dva užeta opremljene su automatskim
uređajem za kočenje na trasi, ako se ne može sa sigurnošću
isključiti mogućnost prekida nosivog užeta.
5.8. Ako se drugim mjerama ne mogu ukloniti svi rizici od
iskliznuća vozila, vozila su opremljena napravom za sprečavanje
iskliznuća koja omogućuje zaustavljanje vozila bez opasnosti za
osobe.
6. Oprema za korisnike
Pristup prostorima ukrcaja i iskrcaja, te ulaz i izlaz
korisnika organizirani su tako da se u obzir uzima kretanje i zaustavljanje
vozila na način kojim se osigurava sigurnost osoba, posebno u
područjima u kojima postoji opasnost od pada.
Djeci i osobama sa smanjenom pokretljivošću
omogućeno je sigurno korištenje žičare ako je ona projektirana za
prijevoz takvih osoba.
7. Zahtjevi za pogon i funkcioniranje
7.1. Sigurnost
7.1.1. Donose se sve tehničke odredbe i mjere kako bi
se osiguralo korištenje žičare u predviđene svrhe u skladu s njegovim
tehničkim specifikacijama i s utvrđenim uvjetima rada, kao i
poštovanje uputa o sigurnom radu i održavanju. Upute za rad i pripadajuće
bilješke sastavljaju se na jeziku koji bez poteškoća razumiju korisnici, a
određuje ga država članica na čijem se državnom području
žičara gradi.
7.1.2. Osobe odgovorne za upravljanje radom žičare
imaju odgovarajuća radna sredstva i osposobljene su za obavljanje
povjerenih im zadataka.
7.2. Sigurnost u slučaju prekida rada žičare
Donose se sve tehničke odredbe i mjere kako bi se
osiguralo da se osobe dovedu na sigurno u određenom roku koji je primjeren
vrsti žičare i njezinu okruženju u slučaju prekida rada žičare
te nemogućnosti njezina brzog ponovnog pokretanja.
7.3. Druge posebne odredbe o sigurnosti
7.3.1. Radna mjesta operatera
Pomični dijelovi koji su obično dostupni u
postajama projektiraju se, izvode i postavljaju tako da se spriječe svi
rizici ili, ako takvi rizici postoje, moraju se opremiti zaštitnim
uređajima kako bi se spriječio svaki kontakt s dijelovima žičare
koji bi mogli uzrokovati nezgode. Ti su uređaji takvi da ih nije
moguće lako ukloniti ili onemogućiti njihovo funkcioniranje.
7.3.2. Rizik od pada
Radna mjesta i područja rada, uključujući
ona koja se rabe samo povremeno, kao i pristup njima, projektiraju se i izvode
tako da se spriječi pad osoba koje na njima moraju raditi ili se po njima
moraju kretati. Ako konstrukcija nije primjerena, na nju se postavljaju
sigurnosni priključci za osobnu zaštitnu opremu kako bi se spriječili
padovi.
PRILOG III.
SIGURNOSNA
ANALIZA
U sigurnosnoj analizi koju je potrebno provesti za svaku
žičaru na temelju članka 8. uzimaju se u obzir svi predviđeni
načini rada. Analiza se obavlja u skladu s priznatom ili utvrđenom
metodom i pritom se u obzir uzimaju najnovija tehnologija i kompleksnost
predmetne žičare. Cilj je ujedno osigurati da se pri projektiranju i
konfiguraciji žičare uzimaju u obzir lokalna okolina i najnepovoljnije
situacije kako bi se osigurali zadovoljavajući sigurnosni uvjeti.
Analiza sigurnosti obuhvaća i sigurnosne uređaje
te njihov utjecaj na žičaru i povezane podsustave koje oni pokreću
kako bi:
–
mogli reagirati na otkriveni početni kvar ili
ispad, te tako ili ostati u stanju u kojem je zajamčena sigurnost ili
nastaviti u nižem režimu rada ili se pouzdano zaustaviti
–
bili zalihosni i pod nadzorom ili
–
bili takvi da se može ocijeniti vjerojatnost
njihovog ispada te takve kvalitete koja je jednakovrijedna onoj sigurnosnih
uređaja koji ispunjuju kriterije iz prve i druge alineje.
Sigurnosna analiza mora se primijeniti radi sastavljanja popisa
rizika i opasnih situacija u skladu s člankom 8. stavkom 1. te utvrđivanja
popisa sigurnosnih komponenti iz njezinog članka 8. stavka 2. Rezultat
sigurnosne analize sažeto se prikazuje u sigurnosnom izvješću.
PRILOG IV.
POSTUPCI
OCJENJIVANJA SUKLADNOSTI ZA PODSUSTAVE I SIGURNOSNE KOMPONENTE: MODUL B: EU
TIPSKO ISPITIVANJE – PROIZVODNI TIP
1. EU tipsko ispitivanje dio je postupka
ocjenjivanja sukladnosti u kojem prijavljeno tijelo ispituje tehničku
izvedbu podsustava ili sigurnosne komponente te provjerava i potvrđuje da ispunjuje
zahtjeve ove Uredbe.
2. EU tipsko ispitivanje provodi se
ocjenjivanjem prikladnosti tehničke izvedbe podsustava ili sigurnosne
komponente pregledom tehničke dokumentacije i popratne dokumentacije iz
točke 3., pregledom uzorka koji je reprezentativan za predviđenu
proizvodnju cijelog podsustava ili sigurnosne komponente (proizvodni tip).
3. Proizvođač podnosi zahtjev za EU
tipsko ispitivanje jednom prijavljenom tijelu po svom izboru.
Zahtjev sadržava sve od navedenog kako
slijedi:
(a)
naziv i adresu proizvođača i, ako zahtjev
podnosi ovlašteni zastupnik, njegov naziv i adresu;
(b)
pisanu izjavu da isti zahtjev nije podnesen niti
jednom drugom prijavljenom tijelu;
(c)
tehničku dokumentaciju za podsustav i/ili
sigurnosnu komponentu u skladu s Prilogom IX;
(d)
reprezentativni uzorak predviđene podsustava
ili sigurnosne komponente ili podatke o radnom prostoru na kojem se može
pregledati. Prijavljeno tijelo može zatražiti dodatne uzorke ako je to potrebno
za izvršenje programa testiranja;
4.         Prijavljeno
tijelo:
4.1. pregledava
tehničku dokumentaciju i popratnu dokumentaciju kako bi ocijenilo
prikladnost tehničke izvedbe podsustava ili sigurnosne komponente;
4.2. provjerava da
je uzorak (uzorci) proizveden (proizvedeni) u skladu s tehničkom
dokumentacijom i utvrđuje elemente projektirane u skladu s primjenjivim
odredbama odgovarajućih usklađenih normi i tehničkih
specifikacija te elemente koji su projektirani bez primjene odgovarajućih
odredaba tih normi;
4.3. ako je
proizvođač primijenio specifikacije odgovarajućih
usklađenih normi, provodi sve potrebne preglede i ispitivanja ili
osigurava njihovo provođenje kako bi provjerilo jesu li pravilno
primijenjene;
4.4. ako je proizvođač primijenio
rješenja iz odgovarajućih usklađenih normi i/ili tehničkih
specifikacija, provodi sve potrebne preglede i ispitivanja ili osigurava
njihovo provođenje kako bi provjerilo jesu li pravilno primijenjena;
4.5. ako nisu primijenjena rješenja iz
odgovarajućih usklađenih normi i/ili tehničkih specifikacija,
provodi sve potrebne preglede i ispitivanja ili osigurava njihovo provođenje
kako bi provjerilo ispunjuju li rješenja koja je primijenio
proizvođač odgovarajuće bitne zahtjeve iz ove Uredbe;
4.6. dogovara s proizvođačem mjesto
na kojemu će se obaviti ispitivanja i testiranja.
5. Prijavljeno tijelo sastavlja
izvješće o ocjeni u kojem su navedene aktivnosti provedene u skladu s
točkom 1.4. i njihovi rezultati. Ne dovodeći u pitanje svoje obveze
prema tijelima koja provode prijavljivanje, prijavljeno tijelo objavljuje
sadržaj tog izvješća u cijelosti ili djelomično samo uz suglasnost
proizvođača.
6. Ako tip ispunjuje
zahtjeve ove Uredbe, prijavljeno tijelo proizvođaču izdaje EU potvrdu
o tipskom pregledu. Potvrda sadržava naziv i adresu proizvođača,
zaključke ispitivanja, uvjete valjanosti, podatke potrebne za
identifikaciju odobrenog tipa (podsustav ili sigurnosna komponenta) i, prema
potrebi, opis njegova djelovanja. Potvrda može sadržavati jedan ili više
priloga.
Potvrda i njezini prilozi sadržavaju sve važne
informacije kojima se omogućuje ocjenjivanje sukladnosti proizvedenih podsustava
i sigurnosnih komponenti s ispitanim tipom te nadzor tijekom korištenja.
Najdulji rok valjanosti potvrde jest trideset
godina od datuma njezina izdavanja. Ako tip ne ispunjuje primjenjive zahtjeve
ove Uredbe, prijavljeno tijelo odbija izdati potvrdu o EU potvrdu o tipskom
ispitivanju i o tome obavješćuje podnositelja zahtjeva uz navođenje
razloga za odbijanje.
7. Prijavljeno tijelo upoznato je sa svim
promjenama općepoznatih najnovijih dostignuća tehnike koje ukazuju na
to da odobreni tip možda više ne ispunjuje primjenjive zahtjeve iz ove Uredbe
te odlučuje nalažu li takve promjene daljnju istragu. Ako je to
slučaj, prijavljeno tijelo o tome obavješćuje proizvođača.
Proizvođač obavješćuje
prijavljeno tijelo kod kojeg se nalazi tehnička dokumentacija u vezi s EU
potvrdom o tipskom ispitivanju o svim preinakama odobrenog tipa komponente koje
mogu utjecati na sukladnost podsustava ili sigurnosne komponente s bitnim
zahtjevima ove Uredbe ili uvjete za valjanost potvrde.
Prijavljeno tijelo
ispituje preinaku i obavješćuje proizvođača je li EU potvrda o
tipskom ispitivanju i dalje valjana ili su potrebni dodatni pregledi, provjere
ili ispitivanja. Prijavljeno tijelo će po potrebi izdati dodatak o
izvornoj EU potvrdi o tipskom ispitivanju ili zatražiti podnošenje novog
zahtjeva za izdavanje EU potvrde o tipskom ispitivanju.
8. Svako
prijavljeno tijelo obavješćuje tijela koja su izvršila njegovu prijavu i
ostala prijavljena tijela o EU potvrdama o tipskom ispitivanju i/ili svim
dodacima uz te potvrde koje je to tijelo izdalo.
Prijavljeno tijelo koje odbije izdati ili povuče,
ukine ili na drugi način ograniči EU potvrdu o tipskom ispitivanju o
tome mora obavijestiti tijela koja su izvršila njegovu prijavu i ostala
prijavljena tijela, uz navođenje razloga za svoju odluku.
Komisija, države članice i ostala prijavljena
tijela na zahtjev mogu dobiti primjerak EU potvrda o tipskom ispitivanju i
dodatke uz te potvrde. Komisija i države članice na zahtjev mogu dobiti
primjerak tehničke dokumentacije i rezultate ispitivanja koja je provelo
prijavljeno tijelo. Prijavljeno tijelo do isteka valjanosti potvrde čuva
primjerak EU potvrde o tipskom ispitivanju, njezine priloge i dodatke te
tehničku dokumentaciju s dokumentacijom koju je dostavio
proizvođač.
9. Proizvođač
čuva primjerak EU potvrde o tipskom ispitivanju, njezine priloge i dodatke
te tehničku dokumentaciju dostupne za inspekciju nacionalnim tijelima
trideset godina nakon što su podsustav ili sigurnosna komponenta stavljeni na
tržište.
10. Obveze
proizvođača iz točaka 7. i 9. može ispuniti njegov ovlašteni
zastupnik uz uvjet da su navedene u ovlaštenju.
PRILOG V.
POSTUPCI
OCJENJIVANJA SUKLADNOSTI ZA PODSUSTAVE I SIGURNOSNE KOMPONENTE: MODUL D:
SUKLADNOST S TIPOM NA TEMELJU OSIGURANJA KVALITETE PROIZVODNOG POSTUPKA
1. Sukladnost s
tipom na temelju osiguranja kvalitete proizvodnog postupka dio je postupka
ocjenjivanja sukladnosti u kojem proizvođač ispunjuje obveze
utvrđene u točkama 2.2. i 2.5., a kojim jamči i potvrđuje,
na vlastitu odgovornost, da su dotični podsustavi ili sigurnosne
komponente sukladni s tipom opisanim u EU potvrdi o tipskom ispitivanju te da ispunjuju
zahtjeve ove Uredbe koji se na njih odnose.
2. Proizvodnja
Proizvođač
primjenjuje odobreni sustav kvalitete u proizvodnji, konačnom ispitivanju
proizvoda i testiranju dotičnih podsustava ili sigurnosnih komponenti kako
je utvrđeno u točki 2.3. te je podložan nadzoru kako je utvrđeno
u točki 2.4.
3. Sustav
kvalitete
3.1.
Proizvođač prijavljenom tijelu po svom izboru podnosi zahtjev za
ocjenu svojeg sustava kvalitete.
Zahtjev sadržava:
(a)
naziv i adresu proizvođača i, ako zahtjev
podnosi ovlašteni zastupnik, njegov naziv i adresu;
(b)
pisanu izjavu da isti zahtjev nije podnesen niti
jednom drugom prijavljenom tijelu;
(c)
sve važne informacije o podsustavima ili
sigurnosnim komponentama odobrenima u skladu s modulom B;
(d)
dokumentaciju o sustavu kvalitete;
(e)
tehničku dokumentaciju odobrenog tipa i
primjerak (primjerke) EU potvrde (potvrda) o tipskom ispitivanju;
(f)
podatke o radnom prostoru na kojem se podsustav ili
sigurnosna komponenta proizvodi.
3.2. Sustavom
kvalitete osigurava se da su podsustavi ili sigurnosne komponente u skladu s
tipom (tipovima) opisanima u EU potvrdi (potvrdama) o tipskom ispitivanju te da
ispunjuju zahtjeve ove Uredbe koji se na njih odnose.
Svi elementi,
zahtjevi i odredbe koje proizvođač donese sustavno se i uredno
dokumentiraju u obliku pisanih politika, postupaka i uputa. Dokumentacija o
sustavu kvalitete omogućuje dosljedno tumačenje programa, nacrta,
priručnika i zapisa o kvaliteti.
Ona posebno sadržava primjeren opis:
(a)
ciljeva kvalitete i organizacijske strukture,
odgovornosti i ovlasti uprave u vezi s kvalitetom proizvoda;
(b)
odgovarajućih tehnika proizvodnje, kontrole i
osiguranja kvalitete, procesa i sustavnih mjera koje će se primjenjivati;
(c)
ispitivanja i testiranja koji će se provoditi
prije, tijekom i nakon proizvodnje, te učestalosti kojom će se ista
provoditi;
(d)
zapisa o kvaliteti, kao što su inspekcijska izvješća
i podaci o testiranju, podaci o umjeravanju, izvješća o osposobljenosti dotičnog
osoblja itd.;
(e)
sredstava kojima se nadzire postizanje potrebne
kvalitete proizvoda te učinkovitost djelovanja sustava kvalitete.
3.3. Prijavljeno
tijelo ocjenjuje sustav kvalitete kako bi utvrdilo udovoljava li on zahtjevima
iz točke 3.2.
Ono je obvezno
predvidjeti sukladnost s navedenim zahtjevima s obzirom na elemente sustava
kvalitete koji su u skladu s odgovarajućim specifikacijama nacionalne
norme kojom se provodi relevantna usklađena norma i/ili tehničke
specifikacije.
Revizija
uključuje obilazak radnih prostora u kojima se podsustavi ili sigurnosne
komponente proizvode, provjeravaju i ispituju.
Osim iskustva sa
sustavima upravljanja kvalitetom, revizorski tim mora imati barem jednog
člana koji ima iskustvo u ocjenjivanju u području žičara i tehnologija
dotičnih podsustava ili sigurnosnih komponenti te poznavanje primjenjivih
zahtjeva ove Uredbe. Revizija uključuje inspekcijski obilazak prostora
proizvođača. Revizorski tim pregledava tehničku dokumentaciju
navedenu u točki 3.1. (e) s ciljem provjere sposobnosti
proizvođača da odredi odgovarajuće zahtjeve ove Uredbe te da
provede potrebne preglede u smislu osiguranja sukladnosti podsustava i
sigurnosnih komponenata s tim zahtjevima.
Proizvođač
se obavješćuje o odluci. Obavijest sadržava zaključke o reviziji i
obrazloženu odluku o ocjeni.
3.4.
Proizvođač se obvezuje da će ispunjavati obveze koji proizlaze
iz odobrenog sustava kvalitete te da će se pobrinuti za primjerenost i
učinkovitost sustava.
3.5. Proizvođač mora prijavljeno
tijelo koje je odobrilo sustav kvalitete obavješćivati o svim planiranim
izmjenama u sustavu kvalitete.
Prijavljeno tijelo
ocjenjuje sve predložene izmjene i odlučuje zadovoljava li izmijenjeni
sustav kvalitete i dalje zahtjeve navedene u točki 3.2. ili ga je potrebno
ponovno ocijeniti.
Ono obavješćuje
proizvođača o rezultatima ocjenjivanja. U slučaju ponovnog
ocjenjivanja, prijavljeno tijelo obavješćuje proizvođača o
svojoj odluci. Obavijest mora sadržavati zaključke ispitivanja i
obrazloženu odluku o ocjeni.
4. Nadzor u nadležnosti
prijavljenog tijela
4.1. Svrha nadzora
jest osigurati da proizvođač uredno izvršava svoje obveze koje
proizlaze iz odobrenog sustava kvalitete proizvodnje.
4.2.
Proizvođač je u svrhu inspekcije prijavljenom tijelu dužan dopustiti
pristup proizvodnim prostorima, prostorima za inspekciju i testiranja te
skladištenje, te mu pružiti sve potrebne informacije, a posebno:
(a)
dokumentaciju o sustavu kvalitete;
(b)
zapise o kvaliteti, kao što su inspekcijska izvješća
i podaci o testiranju, podaci o umjeravanju, izvješća o osposobljenosti
dotičnog osoblja itd.,
4.3. Prijavljeno
tijelo periodično najmanje svake dvije godine provodi reviziju kako bi
osiguralo da proizvođač održava i primjenjuje sustav kvalitete i
dostavlja proizvođaču izvješće o reviziji.
4.4. Osim toga,
prijavljeno tijelo može nenajavljeno obilaziti proizvođača. Tijekom
takvih obilazaka prijavljeno tijelo može, ako je potrebno, provesti ili se
pobrinuti da se provedu testiranja kako bi provjerilo pravilno funkcioniranje
sustava kvalitete. Prijavljeno tijelo proizvođaču dostavlja izvješće
o obilasku te izvješće o testiranju ako je testiranje provedeno.
5. Oznaka CE i EU
izjava o sukladnosti
5.1.
Proizvođač stavlja oznaku CE i, pod odgovornošću prijavljenoga
tijela navedenoga u točki 3.1., identifikacijski broj tog tijela na svaki
zasebni podsustav ili sigurnosnu komponentu koji su u skladu s tipom opisanim u
EU potvrdi o tipskom ispitivanju te zadovoljava primjenjive zahtjeve ove
Uredbe. Ako je prijavljeno tijelo suglasno, na njegovu odgovornost
proizvođač na podsustave i sigurnosne komponente za vrijeme postupka
proizvodnje može staviti identifikacijski broj prijavljenog tijela.
5.2. Proizvođač
sastavlja pisanu EU izjavu o sukladnosti za svaki podsustav ili sigurnosnu
komponentu te je stavlja na raspolaganje nacionalnim tijelima 30 godina nakon
što su podsustav ili sigurnosna komponenta stavljeni na tržište. EU potvrda o
sukladnosti služi za identifikaciju podsustava ili sigurnosne komponente za
koji je sastavljena.
Primjerak
EU potvrde o sukladnosti mora biti dostupan nadležnim tijelima na njihov
zahtjev.
6.
Proizvođač je obvezan u razdoblju od 30 godina nakon što je
posljednji podsustav ili sigurnosna komponenta stavljen na tržište, nacionalnim
tijelima staviti na raspolaganje:
(a)
dokumentaciju navedenu u točki 3.1.;
(b)
izmjenu navedenu u točki 3.5., kako je odobrena;
(c)
odluke i izvješća prijavljenog tijela navedene
u točkama 3.5., 4.3. i 4.4.
7. Svako
prijavljeno tijelo obavješćuje tijela koja su izvršila njegovu prijavu o
odobrenjima sustava kvalitete koje je povuklo, te je također obvezno,
periodično ili na zahtjev, tijelima koja su izvršila njegovu prijavu
staviti na raspolaganje informacije o ocjenama sustava kvalitete.
Svako prijavljeno tijelo obavješćuje
ostala tijela koja izvršavaju prijavu o odobrenjima sustava kvalitete koje je
odbilo, suspendiralo, povuklo ili na neki drukčiji način
ograničilo navodeći razloge za svoju odluku.
8. Ovlašteni zastupnik
Ovlašteni
zastupnik može ispuniti obveze proizvođača utvrđene u
točkama 3.1., 3.5., 5. i 6. u svoje ime te pod svojom odgovornošću,
pod uvjetom da su one označene u punomoći.
PRILOG VI.
POSTUPCI
OCJENJIVANJA SUKLADNOSTI ZA PODSUSTAVE I SIGURNOSNE KOMPONENTE: MODUL F:
SUKLADNOST S TIPOM NA TEMELJU PROVJERE PODSUSTAVA ILI SIGURNOSNE KOMPONENTE
1. Sukladnost s
tipom na temelju provjere podsustava ili sigurnosne komponente dio je postupka
ocjenjivanja sukladnosti pri kojem proizvođač ispunjuje obveze utvrđene
točkama 3.2., 3.5.1. i 3.6., a kojim jamči i potvrđuje na svoju
vlastitu odgovornost da su dotični podsustavi ili sigurnosne komponente,
koji podliježu odredbama točke 3.3., u skladu s tipom opisanim u EU
potvrdi o tipskom ispitivanju te da zadovoljavaju zahtjeve ove Uredbe.
2. Proizvodnja
Proizvođač
poduzima sve potrebne mjere kako bi se procesom proizvodnje i njegovim nadzorom
zajamčila sukladnost proizvedenih podsustava ili sigurnosnih komponenata s
odobrenim tipom opisanim u EU potvrdi o tipskom ispitivanju kao i sa zahtjevima
ove Uredbe.
3. Provjera
3.1.
Proizvođač prijavljenom tijelu po svom izboru podnosi zahtjev za
provjeru podsustava ili sigurnosne komponente.
Zahtjev sadržava:
(a)
naziv i adresu proizvođača i, ako zahtjev
podnosi ovlašteni zastupnik, njegov naziv i adresu;
(b)
pisanu izjavu da isti zahtjev nije podnesen niti
jednom drugom prijavljenom tijelu;
(c)
sve važne informacije o podsustavima ili
sigurnosnim komponentama odobrenima u skladu s modulom B;
(d)
tehničku dokumentaciju odobrenog tipa i primjerak
(primjerke) EU potvrde (potvrda) o tipskom ispitivanju;
(e)
podatke o radnom prostoru na kojem se podsustav ili
sigurnosna komponenta (proizvodi) može pregledati.
3.2       Prijavljeno
tijelo provodi prikladne preglede i ispitivanja ili
osigurava njihovu provedbu kako bi provjerilo sukladnost podsustava i
sigurnosnih komponenata s odobrenim tipom opisanim u EU potvrdi o tipskom
ispitivanju te s prikladnim zahtjevima ove Uredbe.
Pregledi i
ispitivanja kojima se provjerava sukladnost podsustava i sigurnosnih komponenata
s prikladnim zahtjevima prema odluci proizvođača provode se pregledom
i ispitivanjem svakog podsustava ili sigurnosne komponente kako je
naznačeno u točki 4. ili pregledom i ispitivanjem podsustava i
sigurnosnih komponenata na temelju statističkih podataka, kako je pobliže
označeno u točki 5.
4. Provjera
sukladnosti pregledom i ispitivanjem svakog podsustava ili sigurnosne
komponente
4.1. Svi se
podsustavi ili sigurnosne komponente zasebno pregledavaju, a odgovarajuća
ispitivanja utvrđena u relevantnim usklađenim normama ili
ekvivalentna ispitivanja provode se kako bi se provjerila sukladnost s
odobrenim tipom opisanim u EU potvrdi o tipskom ispitivanju te s
odgovarajućim zahtjevima ove Uredbe.
Ako takva
usklađena norma ne postoji, dotično prijavljeno tijelo odlučuje
o odgovarajućim ispitivanjima koje je potrebno provesti.
4.2. Prijavljeno
tijelo izdaje potvrdu o sukladnosti s obzirom na izvršene preglede i
ispitivanja te na svaki odobreni podsustav ili sigurnosnu komponentu stavlja
identifikacijski broj ili ga daje postaviti pod svojom odgovornošću.
Proizvođač
čuva potvrde o sukladnosti dostupne za inspekciju nadležnim nacionalnim
tijelima trideset godina nakon što su podsustav ili sigurnosna komponenta
stavljeni na tržište.
5.
Statistička provjera sukladnosti
5.1.
Proizvođač poduzima sve potrebne mjere kako bi procesom proizvodnje i
njegovim nadzorom osigurao homogenost svake proizvedene serije proizvoda, te
svoj podsustav ili sigurnosnu komponentu predaje na provjeru u obliku homogenih
serija proizvoda.
5.2. Iz svake se serije
nasumično odabire uzorak u skladu sa zahtjevima ove
Uredbe. Svi podsustavi ili sigurnosne komponente u uzorku zasebno se
pregledavaju dok se odgovarajuća ispitivanja utvrđena u relevantnim
usklađenim normama i/ili tehničkim specifikacijama, ili njima
ekvivalentna ispitivanja, provode kako bi se osigurala njihova sukladnost s
odobrenim tipom opisanim u EU potvrdi o tipskom ispitivanju te s primjenjivim
zahtjevima ove Uredbe. Ako takva usklađena norma ne postoji, prijavljeno
tijelo odlučuje o odgovarajućim ispitivanjima koje je potrebno
provesti.
5.3. Ako je serija
proizvoda prihvaćena, svi podsustavi ili sigurnosne komponente iz te
serije smatraju se odobrenima, osim podsustava ili sigurnosnih komponenata iz
uzorka za koje je otkriveno da nisu zadovoljili zahtjeve ispitivanja.
Prijavljeno tijelo
izdaje potvrdu o sukladnosti s obzirom na izvršene preglede i ispitivanja te na
svaki odobreni podsustav ili sigurnosnu komponentu stavlja identifikacijski
broj ili ga daje postaviti pod svojom odgovornošću.
Proizvođač
čuva potvrde o sukladnosti dostupne za inspekciju nacionalnim tijelima
trideset godina nakon što su podsustav ili sigurnosna komponenta stavljeni na
tržište.
5.4. U
slučaju odbijanja serije, prijavljeno tijelo ili nadležno tijelo poduzima
odgovarajuće mjere kako bi spriječilo stavljanje te serije na
tržište. U slučaju učestalog odbijanja serija, prijavljeno tijelo
može obustaviti statističku provjeru i poduzeti odgovarajuće mjere.
6. Oznaka CE i EU
izjava o sukladnosti
6.1. Proizvođač
stavlja oznaku CE i, pod odgovornošću prijavljenoga tijela navedenoga u
točki 3., identifikacijski broj tog tijela na svaki zasebni podsustav ili
sigurnosnu komponentu koji su u skladu s odobrenim tipom opisanim u EU potvrdi
o tipskom ispitivanju te zadovoljava primjenjive zahtjeve ove Uredbe.
6.2.
Proizvođač sastavlja pisanu EU izjavu o sukladnosti za svaki
podsustav ili sigurnosnu komponentu te je stavlja na raspolaganje nacionalnim
tijelima 30 godina nakon što su podsustav ili sigurnosna komponenta stavljeni
na tržište. EU potvrda o sukladnosti služi za identifikaciju podsustava ili
sigurnosne komponente za koji je sastavljena.
Primjerak EU
potvrde o sukladnosti mora biti dostupan nadležnim tijelima na njihov zahtjev.
Primjerak EU potvrde o sukladnosti mora biti dostupan na
zahtjev.
Ako je prijavljeno
tijelo navedeno u točki 3. suglasno, na njegovu odgovornost
proizvođač na podsustave i sigurnosne komponente može staviti
identifikacijski broj prijavljenog tijela.
7. Ako je
prijavljeno tijelo suglasno, na njegovu odgovornost proizvođač na
podsustave i sigurnosne komponente za vrijeme postupka proizvodnje može staviti
identifikacijski broj prijavljenog tijela.
8. Ovlašteni
zastupnik
Ovlašteni
zastupnik može ispuniti obveze proizvođača utvrđene u točkama
2. i 5.1., u svoje ime te pod svojom odgovornošću, pod uvjetom da su one
označene u punomoći.
PRILOG VII.
POSTUPCI
OCJENJIVANJA SUKLADNOSTI ZA PODSUSTAVE I SIGURNOSNE KOMPONENTE: MODUL G:
SUKLADNOST NA TEMELJU ZASEBNE PROVJERE
1. Sukladnost na temelju zasebne provjere jest
postupak ocjenjivanja sukladnosti u kojem proizvođač ispunjuje obveze
utvrđene točkama 4.2., 4.3. i 4.5., te kojim jamči i
potvrđuje na svoju vlastitu odgovornost da je podsustav ili sigurnosna
komponenta koji podliježu odredbama točke 4.4. u skladu sa zahtjevima ove
Uredbe.
2. Proizvodnja
Proizvođač poduzima sve potrebne
mjere kako bi se procesom projektiranja i proizvodnje te njegovim nadzorom
osigurala sukladnost proizvedenih podsustava ili sigurnosnih komponenata s
primjenjivim zahtjevima ove Uredbe.
3. Provjera
3.1.
Proizvođač prijavljenom tijelu po svom izboru podnosi zahtjev za
zasebnu provjeru podsustava ili sigurnosne komponente.
Zahtjev sadržava:
(a)
naziv i adresu proizvođača i, ako zahtjev
podnosi ovlašteni zastupnik, njegov naziv i adresu;
(b)
pisanu izjavu da isti zahtjev nije podnesen niti
jednom drugom prijavljenom tijelu;
(c)
tehničku dokumentaciju za podsustav ili
sigurnosnu komponentu u skladu s Prilogom IX;
(d)
podatke o radnom prostoru u kojem se podsustav ili
sigurnosna komponenta (proizvodi) može pregledati.
3.2       Prijavljeno tijelo pregledava
tehničku dokumentaciju podsustava ili sigurnosnih komponenata i provodi
odgovarajuće preglede i ispitivanja, utvrđene u relevantnim
usklađenim normama i/ili tehničkim specifikacijama, odnosno
jednakovrijednim ispitivanjima, kako bi provjerilo sukladnost proizvoda s
primjenjivim zahtjevima ove Uredbe ili osigurava njihovo provođenje. Ako takve
usklađene norme i/ili tehničke specifikacije ne postoje, prijavljeno
tijelo odlučuje o odgovarajućim ispitivanjima koja je potrebno
provesti.
Prijavljeno tijelo izdaje potvrdu o
sukladnosti s obzirom na izvršene preglede i ispitivanja te na odobreni
podsustav ili sigurnosnu komponentu stavlja identifikacijski broj ili ga daje
postaviti pod svojom odgovornošću.
Ako prijavljeno tijelo odbije izdati potvrdu o
sukladnosti, ono će odbijanje podrobno obrazložiti i navesti potrebne
popravne mjere.
Ako proizvođač podnosi ponovni
zahtjev za zasebnu provjeru dotičnog podsustava ili sigurnosne komponente,
taj zahtjev podnosi istom prijavljenom tijelu.
Prijavljeno tijelo Komisiji i državama
članicama na zahtjev dostavlja primjerak potvrde o sukladnosti.
Proizvođač čuva tehničku
dokumentaciju i primjerak potvrde o sukladnosti dostupne za inspekciju
nacionalnim tijelima trideset godina nakon što su podsustav ili sigurnosna
komponenta stavljeni na tržište.
4. Oznaka CE i EU izjava o sukladnosti
4.1. Proizvođač stavlja oznaku CE i,
pod odgovornošću prijavljenog tijela navedenoga u točki 4.,
identifikacijski broj tog tijela na svaki zasebni podsustav ili sigurnosnu
komponentu koji ispunjuje primjenjive zahtjeve ove Uredbe.
4.2. Proizvođač sastavlja pisanu EU
izjavu o sukladnosti te je stavlja na raspolaganje nacionalnim tijelima 30
godina nakon što su podsustav ili sigurnosna komponenta stavljeni na tržište.
EU potvrda o sukladnosti služi za identifikaciju podsustava ili sigurnosne
komponente za koji je sastavljena.
Primjerak EU potvrde o sukladnosti mora biti
dostupan relevantnim vlastima na njihov zahtjev.
5. Ovlašteni zastupnik
Ovlašteni zastupnik može ispuniti obveze
proizvođača utvrđene u točkama 3.1. i 4., u svoje ime te
pod svojom odgovornošću, pod uvjetom da su one označene u
punomoći.
PRILOG VIII.
POSTUPCI
OCJENJIVANJA SUKLADNOSTI ZA PODSUSTAVE I SIGURNOSNE KOMPONENTE: MODUL H:
SUKLADNOST NA TEMELJU POTPUNOG OSIGURANJA KVALITETE
1.         Sukladnost na temelju potpunog
osiguranja kvalitete dio je postupka ocjenjivanja sukladnosti prilikom kojeg
proizvođač ispunjuje obveze utvrđene točkama 2. i 5., a
kojim jamči i potvrđuje na svoju vlastitu odgovornost da dotični
podsustavi i sigurnosne komponente ispunjuju zahtjeve ove Uredbe.
2. Proizvodnja
Proizvođač primjenjuje odobreni
sustav kvalitete za projektiranje, proizvodnju i konačni pregled i
ispitivanje podsustava ili sigurnosnih komponenata kako je utvrđeno u
točki 3. te je podložan nadzoru kako je utvrđeno u točki 4.
3. Sustav kvalitete
3.1. Proizvođač prijavljenom tijelu
po vlastitom izboru podnosi zahtjev za ocjenjivanje svojeg sustava kvalitete za
dotične podsustave ili sigurnosne komponente.
Zahtjev sadržava:
(a)
naziv i adresu proizvođača i, ako zahtjev
podnosi ovlašteni zastupnik, njegov naziv i adresu;
(b)
sve potrebne informacije o podsustavima ili
sigurnosnim komponentama koji će se proizvesti;
(c)
tehničku dokumentaciju u skladu s Prilogom IX.
za jedan reprezentativni tip za svaku kategoriju podsustava ili sigurnosne
komponente koje namjerava proizvesti;
(d)
dokumentaciju o sustavu kvalitete;
(e)
podatke o radnom prostoru u kojem se podsustavi ili
sigurnosne komponente projektiraju, proizvode, pregledavaju i ispituju;
(f)
pisanu izjavu da isti zahtjev nije podnesen niti
jednom drugom prijavljenom tijelu.
3.2. Sustavom kvalitete osigurava se
sukladnost podsustava ili sigurnosne komponente s primjenjivim zahtjevima ove
Uredbe.
Svi elementi, zahtjevi i odredbe koje
proizvođač donese sustavno se i uredno dokumentiraju u obliku pisanih
politika, postupaka i uputa. Dokumentacija o sustavu kvalitete omogućuje
dosljedno tumačenje programa, nacrta, priručnika i zapisa o kvaliteti.
Ona posebno sadržava primjeren opis:
(a)
kvalitativnih ciljeva i organizacijske strukture,
odgovornosti i ovlaštenja upravljačke strukture s obzirom na projektiranje
i kvalitetu podsustava ili sigurnosnih komponenata;
(b)
tehničke projektne specifikacije,
uključujući norme, koje će se primjenjivati i u slučajevima
kada se relevantne usklađene norme ne primjenjuju u cijelosti, sredstava
kojima će se osigurati ispunjivanje bitnih zahtjeva ove Uredbe;
(c)
tehnika nadzora projektiranja i njegove provjere,
procesi i sustavne aktivnosti koji će se koristiti pri projektiranju podsustava
i sigurnosnih komponenata;
(d)
odgovarajućih tehnika proizvodnje, kontrole i
osiguranja kvalitete, procesa i sustavnih mjera koje će se primjenjivati;
(e)
ispitivanja i testiranja koji će se provoditi
prije, tijekom i nakon proizvodnje te učestalosti kojom će se ona
provoditi;
(f)
zapise o kvaliteti, kao što su inspekcijska izvješća
i podaci o testiranju, podaci o umjeravanju, izvješća o osposobljenosti
dotičnog osoblja itd.;
(g)
sredstava kojima se nadzire postizanje potrebne
kvalitete projektiranja i proizvoda te učinkovitost djelovanja sustava
kvalitete.
3.3. Prijavljeno tijelo ocjenjuje sustav
kvalitete kako bi utvrdilo udovoljava li on zahtjevima iz točke 3.2. Ono
je obvezno predvidjeti sukladnost s navedenim zahtjevima s obzirom na elemente
sustava kvalitete koji su u skladu s odgovarajućim specifikacijama
nacionalne norme, kojom se provodi relevantna usklađena norma i/ili
tehničke specifikacije.
Revizija uključuje obilazak radnih
prostora u kojima se podsustavi ili sigurnosne komponente projektiraju,
proizvode, provjeravaju i ispituju.
Osim iskustva sa sustavima upravljanja
kvalitetom, revizorski tim mora imati barem jednog člana koji ima iskustvo
u ocjenjivanju u području žičara i tehnologija dotičnih
podsustava ili sigurnosnih komponenata te poznavanje primjenjivih zahtjeva ove
Uredbe.
Revizorski tim pregledava tehničku
dokumentaciju navedenu u točki 3.1. s ciljem provjere sposobnosti
proizvođača da odredi primjenjive zahtjeve ove Uredbe te da provede
potrebne preglede u smislu osiguranja sukladnosti podsustava i sigurnosnih
komponenti s tim zahtjevima.
Prijavljeno tijelo o svojoj odluci
obavješćuje proizvođača ili njegova ovlaštenog zastupnika.
Obavijest sadržava zaključke o reviziji i obrazloženu odluku o ocjeni.
3.4. Proizvođač se obvezuje da
će ispunjavati obveze koji proizlaze iz odobrenog sustava kvalitete te da će
se pobrinuti za primjerenost i učinkovitost sustava.
3.5.      Proizvođač mora
prijavljeno tijelo koje je odobrilo sustav kvalitete obavješćivati o svim
planiranim izmjenama u sustavu kvalitete.
Prijavljeno tijelo ocjenjuje sve predložene
izmjene i odlučuje zadovoljava li izmijenjeni sustav kvalitete i dalje
zahtjeve navedene u točki 3.2. ili ga je potrebno ponovno procijeniti.
Ono obavješćuje proizvođača o
rezultatima ocjenjivanja. U slučaju ponovnog ocjenjivanja, prijavljeno
tijelo obavješćuje proizvođača o svojoj odluci. Obavijest
sadržava zaključke o ocjeni i obrazloženu odluku o ocjeni.
4. Nadzor u nadležnosti prijavljenog tijela
4.1. Svrha nadzora jest osigurati da
proizvođač uredno izvršava svoje obveze koje proizlaze iz odobrenog
sustava kvalitete.
4.2. Proizvođač je u svrhu
inspekcije prijavljenom tijelu dužan dopustiti pristup projektnim i proizvodnim
prostorima, prostorima za inspekciju i testiranja te skladištenje, te mu
pružiti sve potrebne informacije, a posebno:
(a)
dokumentaciju o sustavu kvalitete;
(b)
zapise o kvaliteti predviđene za projektni dio
sustava kvalitete, kao što su rezultati analiza, izračuna, testiranja
itd.;
(c)
zapise o kvaliteti kako je predviđeno proizvodnim
dijelom sustava kvalitete, kao što su izvješća o pregledu i podaci o
ispitivanjima, podaci o umjeravanju, izvješća o stručnoj
osposobljenosti dotičnog osoblja itd.
4.3. Prijavljeno tijelo provodi periodične
revizije kako bi zajamčilo da proizvođač održava i primjenjuje
sustav kvalitete te proizvođaču dostavlja izvješće o reviziji.
Učestalost periodičnih revizija osigurava provedbu potpunog ponovnog
ocjenjivanja svake tri godine.
4.4. Osim toga, prijavljeno tijelo može
nenajavljeno obilaziti proizvođača.
Tijekom takvih posjeta prijavljeno tijelo može
prema potrebi provesti ispitivanja proizvoda ili organizirati njihovo
provođenje kako bi provjerilo da sustav kvalitete ispravno funkcionira.
Ono proizvođaču dostavlja izvješće o obilasku te izvješće o
testiranju ako je testiranje provedeno.
5.         Oznaka CE i EU izjava o sukladnosti
5.1.      Proizvođač stavlja oznaku
CE i, pod odgovornošću prijavljenog tijela navedenoga u točki 3.1.,
identifikacijski broj tog tijela na svaki zasebni podsustav ili sigurnosnu komponentu
koji su u skladu s tipom opisanim u EU potvrdi o tipskom ispitivanju te
zadovoljava primjenjive zahtjeve ove Uredbe.
Ako je prijavljeno tijelo suglasno, na njegovu
odgovornost proizvođač na podsustave i sigurnosne komponente za
vrijeme postupka proizvodnje može staviti identifikacijski broj prijavljenog
tijela.
5.2.      Proizvođač sastavlja
pisanu EU izjavu o sukladnosti za svaki podsustav ili sigurnosnu komponentu te
je stavlja na raspolaganje nacionalnim tijelima 30 godina nakon što su
podsustav ili sigurnosna komponenta stavljeni na tržište. EU potvrda o
sukladnosti služi za identifikaciju podsustava ili sigurnosne komponente za
koji je sastavljena.
Primjerak EU potvrde o sukladnosti mora biti
dostupan relevantnim vlastima na njihov zahtjev.
6. Proizvođač je obvezan u razdoblju
od 30 godina nakon što je posljednji podsustav ili sigurnosna komponenta
stavljen na tržište, nacionalnim tijelima staviti na raspolaganje:
(a)
tehničku dokumentaciju navedenu u točki
3.1. (c);
(b)
dokumentaciju o sustavu kvalitete navedenu u
točki 3.1.;
(c)
dokumentaciju o izmjeni navedenu u točki 3.5.,
kako je odobrena;
(d)
odluke i izvješća prijavljenog tijela navedene
u točkama 3.3., 3.5., 4.3. i 4.4.
7. Svako prijavljeno tijelo obavješćuje tijela
koja su izvršila njegovu prijavu o odobrenjima sustava kvalitete koje je izdalo
ili povuklo, a tijelima koja su izvršila njegovu prijavu periodično ili na
zahtjev staviti na raspolaganje popis odobrenja sustava kvalitete koje je
odbilo, suspendiralo ili na neki drugi način ograničilo.
Svako prijavljeno tijelo obavješćuje druga
prijavljena tijela o odobrenjima sustava kvalitete koje je odbilo, suspendiralo
ili povuklo i, na zahtjev, o odobrenjima sustava kvalitete koje je to tijelo
izdalo.
8.         Ovlašteni zastupnik
Ovlašteni zastupnik može ispuniti obveze
proizvođača utvrđene u točkama 3.1., 3.5., 5. i 6. u svoje
ime te pod svojom odgovornošću, pod uvjetom da su one označene u
punomoći.
PRILOG IX.
TEHNIČKA
DOKUMENTACIJA ZA PODSUSTAVE I SIGURNOSNE KOMPONENTE:
(1)
Tehnička dokumentacija omogućuje
ocjenjivanje sukladnosti podsustava ili sigurnosne komponente s primjenjivim
zahtjevima ove Uredbe te sadržava odgovarajuće analize i procjene rizika.
U tehničkoj je dokumentaciji potrebno naznačiti primjenjive zahtjeve
i u mjeri u kojoj je to bitno za ocjenu sukladnosti obuhvatiti projektiranje,
proizvodnju i djelovanje podsustava ili sigurnosne komponente.
(2)
Tehnička dokumentacija sadržava najmanje jedan
od sljedećih elemenata:
(a)
općeniti opis podsustava ili sigurnosne
komponente,
(b)
projektne i proizvodne nacrte i dijagrame
komponenata, podsklopova, krugova itd. te opise i objašnjenja potrebne za
razumijevanje tih nacrta i dijagrama te za djelovanje podsustava ili sigurnosne
komponente,
(c)
popis usklađenih normi i/ili ostalih
tehničkih specifikacija, upućivanja koja su objavljena u Službenom
listu Europske unije, primjenjivih u cijelosti ili djelomično, te
opise rješenja donesenih kako bi se zadovoljili bitni zahtjevi ove Uredbe, u
situacijama kada se takve usklađene norme ne primjenjuju. U slučaju
djelomično primijenjenih usklađenih normi, tehničkom se
dokumentacijom moraju pobliže označiti dijelovi koji se primjenjuju;
(d)
popratna dokumentacija za ocjenu prikladnosti
projekta, uključujući rezultate svih projektnih izračuna,
pregleda ili ispitivanja koje je proizvođač proveo ili je osigurao
njihovo provođenje te izvješća o njima;
(e)
primjerak uputa za upotrebu podsustava ili
sigurnosne komponente;
(f)
za podsustave, primjerak EU izjave o sukladnosti za
sigurnosne komponente ugrađene u podsustav.
PRILOG X.
EU
IZJAVA O SUKLADNOSTI ZA PODSUSTAVE I SIGURNOSNE KOMPONENTE
(1)
EU izjava o sukladnosti prilaže se podsustavu ili
sigurnosnoj komponenata. Sastavlja se na istom jeziku ili jezicima kao i
priručnik iz točke 7.1.1. Priloga II.
(2)
EU izjava o sukladnosti sadržava sljedeće
elemente:
(a)
model podsustava/sigurnosne komponente (proizvod,
serija, tip ili serijski broj);
(b)
naziv i adresa proizvođača i, prema
potrebi, njegova ovlaštenog zastupnika;
(c)
ova se izjava o sukladnosti izdaje pod
isključivom odgovornošću proizvođača;
(d)
predmet izjave (identifikacija podsustava ili
sigurnosne komponente kojom je omogućena sljedivost. Ako je to potrebno za
identifikaciju podsustava ili sigurnosne komponente, može sadržavati i sliku):
–
opis podsustava ili sigurnosne komponente (tip
itd.),
–
primijenjeni postupak ocjenjivanja sukladnosti,
–
naziv i adresa prijavljenog tijela koje je provelo
ocjenjivanje sukladnosti,
–
upućivanje na EU potvrdu o tipskom ispitivanju
s podrobnim informacijama, uključujući datum izdavanja, a prema
potrebi i informacije o trajanju i uvjetima njegove valjanosti,
–
sve relevantne odredbe koje komponenta mora
ispunjavati te, posebno, uvjeti uporabe.
(e)
gore opisani cilj izjave u skladu je s relevantnim
zakonodavstvom Unije o usklađivanju: ……………. (upotrijebljena
upućivanja na druge akte Unije):
(f)
upotrijebljena upućivanja na relevantne
usklađene norme ili upućivanja na specifikacije u vezi kojih je
proglašena sukladnost:
(g)
prijavljeno tijelo (prijavljena tijela) ... (naziv,
adresa, broj) ... izvršilo je ... (opis aktivnosti) ... i izdalo potvrdu
(potvrde): ... …
(h)
identitet osobe ovlaštene za potpisivanje u ime
proizvođača ili njegova ovlaštenog zastupnika;
(i)
dodatne informacije:
Potpisano od strane i u ime: … …………………….
(mjesto i datum izdavanja):
(ime, funkcija) (potpis):
PRILOG XI.
 KORELACIJSKA TABLICA
 Direktiva 2000/9/EZ || Ova Uredba
 ___ || Članak 1.
 Članak 1. stavak 1. || Članak 2. stavak 1.
 Članak 1. stavak 2. || Članak 3. stavak 1.
 Članak 1. stavak 3. || Članak 3. stavak 7. do članak 3. stavak 9.
 Članak 1. stavak 4. prvi i drugi podstavak || ___
 Članak 1. stavak 4. treći podstavak || Članak 8. stavak 3.
 Članak 1. stavak 5. || Članak 3. stavak 1. i stavci 3. do 6.
 Članak 2. || ___
 Članak 3. || Članak 6.
 ___ || Članak 3. stavci 10. do 27.
 Članak 4. || Članak 8.
 Članak 5. stavak 1. || Članak 4. stavci 1. i 2.
 Članak 5. stavak 2. || Članak 3.
 Članak 6. || Članak 7.
 Članak 7. || Članak ___
 Članak 8. || Članak 4. stavci 1. i 2.
 Članak 9. || Članak 4. stavci 1. i 2.
 Članak 10. || ___
 Članak 11. stavak 1. || Članak 9. stavak 1.
 Članak 11. stavak 2. || Članak 4. stavak 2.
 Članak 11. stavak 3. || ___
 Članak 11. stavak 4. || ___
 Članak 11. stavak 5. || ___
 Članak 11. stavak 6. || ___
 Članak 11. stavak 7. || ___
 ___ || Članak 11.
 ___ || Članak 12.
 ___ || Članak 13.
 ___ || Članak 14.
 ___ || Članak 15.
 ___ || Članak 16.
 Članak 12. || Članak 9. stavak 4.
 Članak 13. || Članak 10. stavak 1.
 Članak 14. || Članak ___
 Članak 15. || Članak 10. stavak 2.
 Članak 16. || ___
 ___ || Članak 17.
 ___ || Članak 18.
 ___ || Članak 19.
 ___ || Članak 20.
 ___ || Članak 21.
 ___ || Članak 22.
 ___ || Članak 23.
 ___ || Članak 24.
 ___ || Članak 25.
 ___ || Članak 26.
 ___ || Članak 27.
 ___ || Članak 28.
 ___ || Članak 29.
 ___ || Članak 30.
 ___ || Članak 31.
 ___ || Članak 32.
 ___ || Članak 33.
 ___ || Članak 34.
 ___ || Članak 35.
 ___ || Članak 36.
 ___ || Članak 37.
 ___ || Članak 38.
 Članak 17. || Članak 39.
 Članak 18. || ___
 Članak 19. || ___
 Članak 20. || ___
 Članak 21. || ___
 Članak 22. || ___
 Članak 23. || ___
 ___ || Članak 40.
 ___ || Članak 41.
 ___ || Članak 42.
 ___ || Članak 43.
 Prilog I. || Prilog I.
 Prilog II. || Prilog II.
 Prilog III. || Prilog III.
 Prilog IV. || Prilog IX.
 Prilog V. || Prilozi IV. do VIII.
 Prilog VI. || Prilog IX.
 Prilog VII. || Prilozi IV. do VIII.
 Prilog VIII. || __
 Prilog IX. || __
 __ || Prilog X.