                         EUROPSKA
                         KOMISIJA
                                                  Bruxelles, 15.12.2021.
                                                  COM(2021) 805 final
                                                  2021/0423 (COD)
                                        Prijedlog
                 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
   o smanjenju emisija metana u energetskom sektoru i izmjeni Uredbe (EU) 2019/942
                                (Tekst značajan za EGP)
        {SEC(2021) 432 final} - {SWD(2021) 459 final} - {SWD(2021) 460 final}
HR                                                                                HR
 ---pagebreak---                                              OBRAZLOŽENJE
   1.        KONTEKST PRIJEDLOGA
   •         Razlozi i ciljevi prijedloga
   Europski zeleni plan usmjerava Uniju prema ostvarenju klimatske neutralnosti do 2050.
   temeljitom dekarbonizacijom svih sektora gospodarstva. Njime se ujedno nastoji zaštititi,
   očuvati i poboljšati prirodni kapital Unije te zaštititi zdravlje i dobrobit građana od okolišnih
   rizika i utjecaja. Metan je snažan staklenički plin koji svojim ukupnim doprinosom
   klimatskim promjenama zaostaje jedino za ugljikovim dioksidom, a odgovoran je za otprilike
   trećinu trenutačnog klimatskog zagrijavanja. Iako u atmosferi ostaje kraće od ugljikova
   dioksida (10 do 12 godina prije nego što oksidira u ugljikov dioksid koji i dalje zadržava
   toplinu), na molekularnoj razini metan mnogo snažnije utječe na klimu (s potencijalom
   globalnog zagrijavanja 28 puta većim od potencijala globalnog zagrijavanja ugljikova
   dioksida u razdoblju od 100 godina i 86 puta većim u razdoblju od 20 godina). Osim toga,
   metan pridonosi stvaranju ozona koji je snažan onečišćivač zraka koji uzrokuje ozbiljne
   zdravstvene probleme.
   Otprilike 60 % globalnih emisija metana antropogeno je, a najveći su izvori, na temelju
   procjena, proizvodnja i uporaba fosilnih goriva (između četvrtine i trećine), otpad (oko
   četvrtine) i poljoprivreda (oko polovine ukupnih emisija metana), posebno u segmentu
   intenzivne proizvodnje.
   Međuvladin panel o klimatskim promjenama (IPCC) upozorava da se do 2030. moraju postići
   znatna smanjenja emisija metana kako bi se porast temperature u svijetu zadržao ispod 1,5 °C
   (ili čak 2 °C) što je postavljeno kao globalni cilj do 2050. 1 U najnovijem izvješću IPCC-a
   ističe se uloga metana kao jednog od glavnih stakleničkih plinova odgovornih za klimatske
   promjene. U izvješću se navodi da su razine metana na najvišoj dosad zabilježenoj razini i
   znatno iznad razina emisija koje su u skladu s ograničenjem zagrijavanja na 1,5 °C. Stoga
   postoji potreba za naglim, brzim i održivim smanjenjem emisija metana kako bi se usporilo
   globalno zagrijavanje i poboljšala kvaliteta zraka. Važno je napomenuti da se u izvješću
   zaključuje da je povećanje metana u atmosferi posljedica ljudskog djelovanja i da su fosilna
   goriva, uz poljoprivredu (uglavnom stočarstvo) i otpadne vode, znatno pridonijela rastu
   emisija metana barem od 2007.
   Procjena učinka Plana za postizanje klimatskog cilja do 2030. ukazuje na to da se u EU-u
   troškovno najučinkovitije smanjenje emisija metana može postići u energetskom sektoru. Te
   su emisije prekogranični problem, a nekoordinirano regulatorno postupanje u državama
   članicama i sektorima dovodi do nedostataka i neučinkovitosti te može narušiti funkcioniranje
   jedinstvenog energetskog tržišta Unije. Budući da većina emisija metana povezanih s
   fosilnom energijom koja se troši unutar Unije nastaje izvan njezinih granica, rezultati u tom
   području mogli bi se ostvariti jedino zajedničkim djelovanjem država članica.
   U rujnu 2021. Unija i Sjedinjene Američke Države najavile su preuzimanje globalne obveze
   smanjenja emisija metana (Global Methane Pledge), političke inicijative smanjenja globalnih
   emisija metana u svim sektorima koji proizvode metan za 30 % do 2030. (u odnosu na razine
   1
           Međuvladin panel o klimatskim promjenama, 2021.: Sažetak za oblikovatelje politika. U: Climate
           Change 2021: The Physical Science Basis. Contribution
           of Working Group I to the Sixth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change
           (Klimatske promjene 2021.: Fizikalni znanstveni temelji. Doprinos radne skupine I. šestom izvješću o
           procjeni Međuvladina panela o klimatskim promjenama), Cambridge University Press, u tisku.
HR                                                     1                                                        HR
 ---pagebreak---    iz 2020.) koja je pokrenuta na Konferenciji UN-a o klimatskim promjenama (COP 26) u
   studenome 2021. u Glasgowu. Više od stotinu zemalja obvezalo se poduprijeti obvezu, koja
   se odnosi na gotovo polovinu globalnih antropogenih emisija metana. Globalna obveza
   smanjenja emisija metana uključuje obvezu prelaska na primjenu najboljih dostupnih
   metodologija za inventare emisija u cilju kvantifikacije emisija metana, s posebnim
   naglaskom na izvorima s visokim emisijama.
   Opći je cilj Uredbe, u kontekstu funkcioniranja unutarnjeg energetskog tržišta i uz vođenje
   brige o sigurnosti opskrbe u Uniji, očuvati i unaprijediti okoliš smanjenjem emisija metana iz
   fosilne energije koja se proizvodi ili troši u Uniji.
   Posebni su ciljevi sljedeći:
            (i)    poboljšati točnost informacija o glavnim izvorima emisija metana povezanima
                  s energijom koja se proizvodi i troši u EU-u. Cilj je osigurati dostupnost
                  podataka na razini imovine i pouzdanu kvantifikaciju emisija te time povećati
                  točnost mjerenja, uključujući izvješćivanje o podacima iz inventara
                  stakleničkih plinova prema Okvirnoj konvenciji Ujedinjenih naroda o promjeni
                  klime („UNFCCC”) te obuhvat odgovarajućih mjera za ublažavanje;
            (ii)  osigurati daljnje učinkovito smanjenje emisija metana u cijelom lancu opskrbe
                  energijom u EU-u. Tim posebnim ciljem otklanjaju se tržišni nedostaci koji
                  dovode do toga da poduzeća nedovoljno ublažavaju emisije metana;
            (iii) poboljšati dostupnost informacija kako bi se osigurali poticaji za smanjenje
                  emisija metana povezanih s fosilnom energijom uvezenom u EU. Budući da
                  većina emisija metana povezanih s fosilnom energijom koja se troši u EU-u
                  nastaje izvan EU-a, ovim se posebnim ciljem nastoje uspostaviti poticaji za
                  smanjenje emisija metana u partnerskim zemljama stvaranjem transparentnosti
                  na tržištu.
   •        Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području
   U Uredbi (EU) 2021/1119 („Europski zakon o klimi”) Unija je u zakonodavstvo ugradila cilj
   postizanja klimatske neutralnosti u cijelom gospodarstvu do 2050. i uspostavila obvezu Unije
   da do 2030. smanji neto domaće emisije stakleničkih plinova (emisije nakon što se odbiju
   uklanjanja) za najmanje 55 % u odnosu na razine iz 1990.
   Prijedlog se temelji na Planu Unije za postizanje klimatskog cilja do 2030. i procjeni njegova
   učinka. Plan za postizanje klimatskog cilja pokazao je, na temelju modeliranog scenarija, da
   je postizanje povećanog klimatskog cilja smanjenja neto emisija stakleničkih plinova za
   najmanje 55 % do 2030. izvedivo i da bi se njime omogućilo neometano postizanje klimatske
   neutralnosti do 2050. Naglašava se i potreba za ubrzavanjem smanjenja emisija metana.
   Europski zeleni plan objedinjuje sveobuhvatan skup mjera i inicijativa koje se međusobno
   nadopunjuju i čiji je cilj postizanje klimatske neutralnosti u Uniji do 2050. U Komunikaciji o
   europskom zelenom planu2 navodi se da će se olakšati dekarbonizacija sektora plina, među
   ostalim rješavanjem pitanja emisija metana povezanih s energijom. Komisija je u listopadu
   2020. donijela strategiju EU-a za smanjenje emisija metana („strategija za metan”) kojom se
   utvrđuju mjere za smanjenje emisija metana u EU-u, među ostalim u energetskom sektoru, i
   na međunarodnoj razini.
   2
           COM(2019) 640 final.
HR                                                  2                                             HR
 ---pagebreak---    Uredbom (EU) 2018/1999 (Uredba o upravljanju) od država članica zahtijeva se uspostava
   nacionalnih sustava inventara za procjenu antropogenih emisija stakleničkih plinova i
   izvješćivanje o tim nacionalnim projekcijama. To se izvješćivanje provodi na temelju
   smjernica IPCC-a i često se temelji na zadanim emisijskim faktorima, a ne na izravnim
   mjerenjima na razini izvora, što upućuje na nesigurnosti u pogledu točnog podrijetla,
   učestalosti i razmjera emisija.
   Emisije metana koje nastaju kod istraživanja i proizvodnje nafte i fosilnog plina, prikupljanja
   i prerade fosilnog plina, prijenosa, distribucije, podzemnog skladištenja i iz terminala
   ukapljenog fosilnog plina (UPP) te emisije iz aktivnih, zatvorenih ili napuštenih ugljenokopa
   nisu posebno regulirane na razini Unije.
   Direktivom 2010/75/EU (Direktiva o industrijskim emisijama), koja je trenutačno u postupku
   revizije, reguliraju se emisije onečišćujućih tvari iz industrijskih postrojenja, posebno
   utvrđivanjem graničnih vrijednosti emisija na temelju najboljih raspoloživih tehnika kao
   uvjeta dozvole. Direktiva o industrijskim emisijama obuhvaća rafiniranje mineralnih ulja i
   plina, ali ne i istraživanje i proizvodnju, pohranu i prijevoz te obradu i prodaju fosilnog plina
   (UPP, podzemno skladištenje plina, prijenos, distribucija) ili vađenje ugljena.
   Usko povezano s Direktivom o industrijskim emisijama, Uredbom (EZ) br. 166/20063
   (Europski registar ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari, E-PRTR) zahtijeva se da se u
   „podzemnom rudarenju i povezanim djelatnostima” izvješćuje o ispuštanju onečišćujućih
   tvari, uključujući metan, ako premašuje prag za izvješćivanje od 100 000 kg godišnje. Za
   mjerenje ispuštanja metana u Dodatku 3. smjernicama za E-PRTR4 upućuje se na ISO normu
   koja je u pripremi (ISP/TC 146/SC 1/WG 22). Osim toga, E-PRTR trenutačno je u postupku
   revizije. Revizijom Direktive o industrijskim emisijama i E-PRTR-a uzet će se u obzir potreba
   za izbjegavanjem dvostrukog reguliranja. Ovim se prijedlogom stoga dopunjuju ta dva akta
   jer se bavi emisijama metana duž cijelog lanca opskrbe fosilnom energijom.
   Europska komisija donijela je 14. srpnja 2021. niz zakonodavnih prijedloga u kojima se
   utvrđuje kako namjerava postići klimatsku neutralnost u EU-u do 2050., uključujući prijelazni
   cilj smanjenja neto emisija stakleničkih plinova za najmanje 55 % do 2030. U tom kontekstu
   sljedeće inicijative imaju relevantne poveznice s mjerenjem i ublažavanjem emisija metana:
   Uredba (EU) 2018/842 (Uredba o raspodjeli tereta) sadržava obvezujuće godišnje ciljeve za
   emisije stakleničkih plinova na nacionalnoj razini za države članice od 2021. do 2030. za
   sektore uključujući promet (osim zračnog prometa), zgradarstvo, poljoprivredu, otpad,
   industriju i dijelove energetskog sektora koji nisu obuhvaćeni postojećim sustavom EU-a za
   trgovanje emisijama (ETS). Područje primjene obuhvaća metan, što je zadržano u prijedlogu
   revizije donesenom 14. srpnja 2021. Ova je inicijativa nadopuna Uredbi o raspodjeli tereta jer
   se njome uvode posebne mjere za smanjenje emisija metana koje tom uredbom nisu
   propisane, a državama članicama ostavlja se određena sloboda odlučivanja o tome kako
   najbolje postići potrebna smanjenja emisija stakleničkih plinova. Te će mjere pridonijeti tome
   da države članice ispune svoje ciljeve, a mogu pridonijeti i povećanju troškovne učinkovitosti
   postizanja ciljeva Uredbe o raspodjeli tereta zbog potencijala trgovanja među državama
   članicama u okviru te uredbe.
   Prijedlogom izmjene Uredbe (EU) 2018/841 (Uredba o LULUCF-u) u okviru paketa za
   ostvarivanje cilja od 55 % utvrđuje se opći cilj EU-a za uklanjanje ugljika prirodnim
   3
           Uredba (EZ) br. 166/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. siječnja 2006. o uspostavi Europskog
           registra ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari i o izmjeni direktiva Vijeća 91/689/EEZ i 96/61/EZ
           (SL L 33, 4.2.2006.).
   4
           Smjernice za provedbu Europskog PRTR-a, Europska komisija (2006.).
HR                                                         3                                                      HR
 ---pagebreak---    ponorima, a nacionalnim ciljevima od država članica zahtijevat će se da se pobrinu za svoje
   ponore ugljika i prošire ih. Prijedlogom se utvrđuje i cilj klimatske neutralnosti Unije do
   2035. u sektorima korištenja zemljišta, šumarstva i poljoprivrede, uključujući emisije iz
   poljoprivrede koje nisu CO2, tj. metan.
   Direktiva (EU) 2018/2001 (Direktiva o obnovljivoj energiji, RED II) glavni je instrument EU-
   a kojim se promiče uporaba energije iz obnovljivih izvora i olakšat će postupnu zamjenu
   fosilnih izvora energije obnovljivim izvorima. Sadržava i zadane vrijednosti uštede
   stakleničkih plinova, uključujući procjene gubitaka metana u proizvodnji bioplina i
   biometana, što može biti relevantno za održivost bioplina i biometana. Te zadane vrijednosti
   proizvođači mogu upotrebljavati u svojim izvješćima o uštedama stakleničkih plinova u
   svojoj proizvodnji kako bi dokazali da ispunjavaju zahtjeve u pogledu održivosti iz Direktive
   RED II te neizravno daju poticaj smanjenju emisija metana.
   Emisije metana u uređajima za grijanje i hlađenje prostora obuhvaćene su u nekoliko uredbi o
   ekološkom dizajnu i označivanju energetske učinkovitosti, kojima se utvrđuju pravila za
   poboljšanje ekološke učinkovitosti proizvoda, kao što su kućanski uređaji, informacijske i
   komunikacijske tehnologije ili tehnika.
   Naposljetku, Europska komisija predlaže i reviziju Direktive 2009/73/EZ i Uredbe (EZ)
   br. 715/2009 kako bi se olakšao nastanak tržišta dekarboniziranog vodika i plina uspostavom
   novog modela tržišta te olakšavanjem pristupa plinovodima za plinove iz obnovljivih izvora i
   niskougljične plinove kako bi se, s jedne strane, stvorili uvjeti za tržište vodika i, s druge
   strane, uklonile prepreke dekarbonizaciji postojeće mreže prirodnog plina. Prijedlog je
   komplementaran jer će se njime poboljšati klimatska učinkovitost fosilnog plina tijekom
   razdoblja u kojem će se postupno zamijeniti plinovima iz obnovljivih izvora i niskougljičnim
   plinovima.
   •        Dosljednost u odnosu na druge politike Unije
   Ovim se prijedlogom dopunjuju mjere poduzete u području poljoprivrede i otpada kako bi se
   smanjile emisije metana.
   Kad je riječ o poljoprivrednom sektoru, u strategiji „od polja do stola”5 razmatra se nekoliko
   izazova. Komisija je osnovala stručnu skupinu za analizu mjerenja emisija metana tijekom
   njihova životnog ciklusa. Komisija u suradnji sa stručnjacima iz sektora i državama članicama
   izrađuje zbirku primjera najbolje prakse i dostupnih tehnologija s ciljem istraživanja i
   promicanja šireg prihvaćanja inovativnih mjera za ublažavanje. Kako bi potaknula
   izračunavanje bilance ugljika na razini poljoprivrednih gospodarstava Komisija će do 2022.
   na raspolaganje staviti digitalni predložak za izračunavanje bilance ugljika i smjernice o
   uobičajenim postupcima za kvantitativni izračun emisija i uklanjanja stakleničkih plinova.
   Komisija će od 2021. promicati prihvaćanje tehnologija za ublažavanje, i to širom primjenom
   sekvestracije ugljika u poljoprivredi u državama članicama i njihovim strateškim planovima
   zajedničke poljoprivredne politike. Komisija u strateškom planu programa Obzor Europa za
   razdoblje 2021.–2024. predlaže ciljana istraživanja o različitim čimbenicima koji djelotvorno
   dovode do smanjenja emisija stakleničkih plinova, s naglaskom na tehnološkim i prirodnim
   rješenjima, te o čimbenicima koji utječu na promjenu načina prehrane. Komisija razmatra i
   uključivanje dijela uzgoja goveda u područje primjene Direktive o industrijskim emisijama,
   što može pridonijeti smanjenju emisija metana u tom sektoru.
   Emisije metana u sektoru otpada obuhvaćene su postojećim i predstojećim planiranim
   revizijama zakonodavstva o okolišu. Direktivom (EU) 2018/850 (Direktiva o odlagalištima
   5
           COM/2020/381 final.
HR                                               4                                                HR
 ---pagebreak---    otpada) obvezuje se operatere odlagališta da upravljaju odlagališnim plinom tako da ga
   koriste za proizvodnju energije ili da ga spaljuju na baklji. Tijekom revizije Direktive o
   odlagalištima otpada predviđene za 2024. Komisija će razmotriti daljnje mjere za poboljšanje
   upravljanja odlagališnim plinom, svođenje njegovih štetnih učinaka na klimu na najmanju
   moguću mjeru i iskorištavanje svih potencijalnih energetskih koristi. Nadalje, u okviru
   revizije Direktive o industrijskim emisijama koja je u tijeku razmatra se i donošenje
   zaključaka o NRT-ovima za odlaganje otpada na odlagališta kojima bi se, među ostalim,
   nastojalo riješiti pitanje emisija metana. Nedavnim izmjenama zakonodavstva EU-a o otpadu
   (2018.) uvedena je obveza da se 2024. počne odvojeno prikupljati biorazgradivi otpad i
   postavljen je novi cilj da se do 2035. na odlagališta odlaže najviše 10 % otpada. Očekuje se da
   će se zahvaljujući tim promjenama dodatno smanjiti emisije metana iz odlagališta. Kad je
   riječ o pročišćavanju i uporabi otpadnih voda i kanalizacijskog mulja u okviru postojećeg
   regulatornog okvira, odnosno Direktive o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda6 i
   Direktive o mulju iz otpadnih voda7, emisije stakleničkih plinova nisu posebno razmotrene.
   Međutim, provedba Direktive o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda znatno je
   pridonijela sprečavanju emisija metana zahvaljujući prikupljanju i pročišćavanju otpadnih
   voda u učinkovitim centraliziranim postrojenjima. Direktiva o pročišćavanju komunalnih
   otpadnih voda trenutačno se preispituje. Direktivom o mulju iz otpadnih voda uređuje se
   upotreba kanalizacijskog mulja u cilju zaštite okoliša, a posebno tla, od štetnih učinaka
   kontaminiranog mulja u poljoprivredi.
   2.         PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
   •          Pravna osnova
   Pravna je osnova ove inicijative članak 194. stavak 2. Ugovora o funkcioniranju Europske
   unije (UFEU), kojim se Unija ovlašćuje za utvrđivanje mjera potrebnih za ostvarivanje ciljeva
   Unije u vezi s energetskom politikom. Prijedlog se odnosi samo na energetski sektor i
   pridonosi ciljevima energetske politike Unije navedenima u članku 194. stavku 1., posebno
   funkcioniranju energetskog tržišta usklađivanjem pravila o praćenju emisija metana,
   izvješćivanju o njima te njihovu smanjivanju, čime se pridonosi očuvanju i poboljšanju
   okoliša.
   •          Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)
   Emisije metana u energetskom sektoru prekogranični su problem, a razlike u Uniji postoje na
   nacionalnoj i regionalnoj razini. Relevantne su u svim državama članicama u različitoj mjeri,
   ovisno o njihovoj kombinaciji izvora energije i prirodnih bogatstava, npr. koliko podzemnih
   ugljenokopa je aktivno ili zapečaćeno, koliko se fosilnog plina proizvodi ili transportira.
   Veličina plinske infrastrukture ukazuje na aspekt koji se tiče čitave Unije, s obzirom na oko
   190 000 km plinovoda u svim državama članicama.
   Razina izvješćivanja o emisijama i obuhvat mjera ublažavanja razlikuju se među državama
   članicama i podsektorima. Postoji nekoliko privatnih i dobrovoljnih inicijativa, no one nisu
   dovoljne zbog svojeg ograničenog obuhvata i provedivosti te ograničenog sudjelovanja u
   njima. Različiti nacionalni pristupi mogu dovesti do nedosljednosti u regulatornom tretmanu u
   državama članicama, čime bi se povećalo administrativno opterećenje za poduzeća koja
   posluju u više država članica, što bi moglo ometati funkcioniranje unutarnjeg tržišta
   stvaranjem prepreka za operatore te otežati prikupljanje usporedivih podataka u Uniji.
   6
            Direktiva Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda.
   7
            Direktiva Vijeća 86/278/EEZ od 12. lipnja 1986. o zaštiti okoliša, posebno tla, kod upotrebe mulja iz
   uređaja za pročišćavanje otpadnih voda u poljoprivredi.
HR                                                         5                                                      HR
 ---pagebreak---    Osim toga, budući da većina emisija metana povezanih s fosilnom energijom koja se troši u
   Uniji nastaje izvan njezinih granica, veća je vjerojatnost da će se zajedničkim djelovanjem
   država članica ostvariti rezultati za te dijelove lanca opskrbe i očuvati cjelovitost unutarnjeg
   energetskog tržišta.
   S obzirom na prethodno navedeno, ujednačen pristup politici na razini Unije pridonio bi
   smanjenju emisija metana u Uniji. Učinci mjera usmjerenih na mjerenje i ublažavanje emisija
   metana i povezani učinci na inovacije, troškovnu učinkovitost i jednake uvjete u održavanju
   funkcionalnog unutarnjeg tržišta opravdavaju koordinaciju među državama članicama. Postoji
   mnogo veća vjerojatnost da će do daljnjeg smanjenja emisija metana u energetskom sektoru
   dovesti koordinirane politike Unije, a ne fragmentirana nacionalna nastojanja. Koordiniranim
   djelovanjem na razini Unije nadalje se olakšava cjelovito razmatranje različitih mogućnosti
   djelovanja među državama članicama i privatnim subjektima. Zahvaljujući tome, operatori će
   imati koristi od jedinstvenog regulatornog režima, čime se olakšava poštovanje pravila i
   smanjuje administrativno opterećenje povezano s primjenom rascjepkanih pravila u državama
   članicama.
   Politika za metan na razini Unije dodaje znatnu vrijednost međunarodnom djelovanju u
   području klime. Izradom zakonodavstva za smanjenje emisija metana u energetskom sektoru
   na najmanju mjeru Unija šalje snažnu političku poruku vanjskim akterima, povećavajući
   svijest o štetnim učincima emisija metana na klimu. Ta poruka neće samo potaknuti partnere
   Unije na rješavanje problema emisija metana u energetskom sektoru, nego će dovesti i do
   stvaranja međunarodnog partnerstva čime će Unija preuzeti vodeću ulogu u rješavanju
   problema emisija metana.
   Zaključno, izazovi u pogledu smanjenja emisija metana stoga iziskuju usklađen i koordiniran
   pristup te ih se ne može učinkovito prevladati na razini pojedinačnih država članica.
   Djelovanje Unije stoga je opravdano na temelju supsidijarnosti u skladu s člankom 194.
   UFEU-a.
   •         Proporcionalnost
   Prijedlogom se pažljivo uspostavlja ravnoteža između, s jedne strane, regulatorne autonomije
   koju države članice imaju za nacionalne korektivne mjere, kojima se utvrđuju poticaji za
   tehnološke inovacije ili odlučivanje o razini namjenskih resursa, i, s druge strane, potrebe za
   rješavanjem problema povezanih s emisijama metana koji se moraju riješiti na razini Unije.
   Kako je opisano u poglavlju 6. procjene učinka, troškovi i regulatorno opterećenje povezani s
   ovim prijedlogom zadržani su na najmanjoj mogućoj mjeri. Mjere predviđene ovim
   prijedlogom ne premašuju ono što je nužno za rješavanje utvrđenih problema i ostvarivanje
   postavljenih ciljeva. Predviđeni troškovi za Komisiju i države članice smatraju se
   prihvatljivima, uzimajući u obzir i pozitivne neto gospodarske učinke povezane s razinom
   smanjivanja koja će biti prihvatljiva za okoliš i troškovno učinkovita.
   •         Odabir instrumenta
   Uredba je odgovarajući pravni instrument za ovaj zakonodavni prijedlog jer se njome nameću
   jasna i detaljna pravila kojima se državama članicama ne ostavlja prostor za različito
   prenošenje. Uredbom se osigurava istodobna primjena pravnih zahtjeva u cijeloj Uniji, čime
   bi se izbjegle neučinkovitosti i regulatorni troškovi/opterećenje povezani s nedosljednom
   provedbom odredaba o smanjenju emisija metana u cijeloj Uniji.
   Osim toga, Uredba je prikladan instrument kojim se gospodarskim subjektima i nacionalnim
   tijelima nameću izravne obveze. To bi bilo potrebno kako bi se utvrdile jasne obveze za
HR                                                  6                                               HR
 ---pagebreak---    kvantificiranje podataka, izvješćivanje o njima i njihovu provjeru te kako bi se poduzele
   mjere za ublažavanje emisija metana, uključujući postupno ukidanje štetnih industrijskih
   praksi kao što su ispuštanje i spaljivanje na baklji.
   Kako bi se dobili dosljedni i usporedivi podaci, ključno je imati usklađene zahtjeve u pogledu
   mjerenja i izvješćivanja. To se najbolje može postići uredbom, kako je vidljivo iz povezanih
   pravnih akata EU-a kao što su Uredba (EU) 2015/7578, Uredba (EZ) 166/2006 ili Provedbena
   uredba (EU) 2018/20669. U vezi s tim, razina diskrecijskih ovlasti prepuštena državama
   članicama na temelju direktive ne bi bila u skladu s potrebom za usporedivim i stoga
   usklađenim podacima.
   Nadalje, kad je riječ o mjerama ublažavanja i ograničenjima industrijskih postupaka, uredba
   je odgovarajući instrument kojim se osigurava da se u odnosu na te postupke donesu odredbe
   koje su izravno usmjerene na poduzeća i uspostave minimalni jednaki uvjeti.
   Naposljetku, uredbom se omogućuje hitno postupanje u odnosu na emisije metana kojima se u
   kontekstu klimatske krize i cilja klimatske neutralnosti Unije, kako je objašnjeno u
   odjeljku 1., treba pozabaviti na izravniji i povoljniji način.
   Odabirom uredbe osigurava se da se utvrđeni problemi i ciljevi rješavaju na najdjelotvorniji,
   najučinkovitiji i najproporcionalniji način. Time se pažljivo uspostavlja ravnoteža između, s
   jedne strane, regulatorne autonomije koju države članice imaju za nacionalne korektivne
   mjere kojima se utvrđuju poticaji za tehnološke inovacije ili odlučivanje o razini namjenskih
   resursa, i, s druge strane, potrebe za rješavanjem problema povezanih s emisijama metana koji
   se moraju riješiti na razini Unije.
   3.         REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I
              PROCJENA UČINKA
   •          Savjetovanja s dionicima
   U skladu sa smjernicama za bolju regulativu za procjene učinka Komisija je provela
   sveobuhvatno savjetovanje s dionicima na temelju strategije savjetovanja koja je obuhvaćala
   niz metoda i alata. Cilj strategije savjetovanja bio je osigurati da se uzmu u obzir svi
   relevantni dokazi, uključujući podatke o troškovima, društvenom učinku i mogućim koristima
   inicijative. Strategija je osmišljena u skladu s logikom intervencije i objedinjuje elemente
   usmjerene na prošlost i budućnost. Primijenjeno je nekoliko alata za savjetovanje: internetsko
   javno savjetovanje, ciljano savjetovanje o troškovima provedbe praćenja, izvješćivanja i
   provjere (MRV) prema pravilima Partnerstva za kontrolu metana iz nafte i plina10, detaljni
   razgovori i (tri) webinara s dionicima.
   8
            Uredba (EU) 2015/757 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2015. o praćenju emisija
            ugljikova dioksida iz pomorskog prometa, izvješćivanju o njima i njihovoj verifikaciji te o izmjeni
            Direktive 2009/16/EZ, SL L 123, 19.5.2015., str. 55.
   9
            Provedbena uredba Komisije (EU) 2018/2066 od 19. prosinca 2018. o praćenju i izvješćivanju o
            emisijama stakleničkih plinova u skladu s Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i o
            izmjeni Uredbe Komisije (EU) br. 601/2012, SL L 334, 31.12.2018., str. 1.
   10
            Partnerstvo za kontrolu metana iz nafte i plina (OGMP), pokrenuto 2014., osnovali su Koalicija za
            klimu i čisti zrak (CCAC) i Program Ujedinjenih naroda za zaštitu okoliša (UNEP) kao dobrovoljnu
            inicijativu za pomoć poduzećima u mjerenju emisija metana i izvješćivanju o njima. OGMP je usmjeren
            na utvrđivanje najbolje prakse kako bi se poboljšala dostupnost globalnih informacija o kvantifikaciji
            emisija metana i upravljanju njima te kako bi se potaknule mjere ublažavanja radi smanjenja emisija
            metana. Do danas se više od 60 poduzeća pridružilo OGMP-u, čime je obuhvaćeno 30 % svjetske
            proizvodnje nafte i plina te naftne i plinske imovine na pet kontinenata.
HR                                                           7                                                     HR
 ---pagebreak---    U okviru otvorenog javnog savjetovanja zaprimljen je 131 odgovor, od čega je 126
   zaprimljeno barem djelomičnim ispunjavanjem internetskog upitnika, a pet dodatnih
   odgovora zaprimljeno je u obliku podnesaka poslanih e-poštom.
   Konkretno, Agencija za suradnju energetskih regulatora (ACER) i Vijeće europskih
   energetskih regulatora (CEER) podnijeli su istraživanje provedeno među svojim članovima
   kao neformalni doprinos otvorenom javnom savjetovanju, u kojem su izrazili stajalište da
   „nacionalna regulatorna tijela općenito podupiru usklađeni pristup praćenju i otkrivanju
   emisija metana na razini EU-a, koji se posebno temelji na obveznom praćenju emisija
   metana”.
   Dionici su naširoko podržali razvoj pouzdanog standarda MRV-a za emisije metana u
   energetskom sektoru. U otvorenom javnom savjetovanju 78 % sudionika izjasnilo se za to da
   se prijedlog MRV-a u dijelu koji se odnosi na naftu i plin temelji na metodologiji Partnerstva
   za kontrolu metana iz nafte i plina koju su podržala i sva profesionalna udruženja za naftu i
   plin s prostora EU-a. Vrlo snažnu podršku, uključujući podršku industrije ugljena, dobilo je i
   uključivanje ugljena u odredbe o MRV-u (96 % sudionika otvorenog javnog savjetovanja). Ti
   su aspekti uključeni u ovaj prijedlog.
   Naširoko su podržane i zakonodavne mjere za ublažavanje emisija u sektorima nafte, fosilnog
   plina i ugljena. Sva udruženja industrije nafte i plina koja su se odazvala na otvoreno javno
   savjetovanje podržala su uvođenje obveze otkrivanja i saniranja istjecanja (LDAR) u pravo
   Unije. Takvu obvezu uvelike su podržale i nevladine organizacije. Sve nevladine organizacije
   i predstavnici industrije koji su se odazvali na otvoreno javno savjetovanje smatrali su da je
   moguće postupno ukinuti rutinsko ispuštanje i spaljivanje na baklji povezano s energijom koja
   se proizvodi i troši u EU-u. Kad je riječ o uključivanju mjera ublažavanja za metan iz
   ugljenokopa, prilikom javnog savjetovanja iskazana je snažna podrška (80 % odgovora). Ti su
   aspekti uključeni u ovaj prijedlog.
   92 % sudionika otvorenog javnog savjetovanja podržava zakonodavstvo Unije o emisijama
   metana u energetskom sektoru, što obuhvaća naftu i plin koji se stavljaju na tržište Unije.
   Konkretno, 96 % sudionika podržava razvoj alata za transparentnost u području emisija
   metana na razini Unije i na međunarodnoj razini. Taj je element uključen u ovaj prijedlog.
   72 % sudionika smatra da bi se zakonodavstvom Unije o emisijama metana u energetskom
   sektoru obveze trebale proširiti na poduzeća koja uvoze fosilnu energiju u Uniju. 65 %
   sudionika smatra da je iste obveze u pogledu MRV-a, LDAR-a, ispuštanja i spaljivanja na
   baklji moguće jednako nametnuti svim akterima u vrijednosnom lancu nafte i plina koji se
   troše u Uniji. Kao odgovor na to, prijedlog uključuje klauzulu o preispitivanju u kojoj se
   izričito upućuje na pravo Komisije da podnese zakonodavne prijedloge o izmjeni kako bi se
   uvoznicima nametnule strože mjere nakon što budu dostupni bolji podaci o globalnim
   emisijama metana.
   •         Prikupljanje i primjena stručnog znanja
   Prijedlog i procjena učinka na kojoj se temelji oslanjaju se na dokaze iz odgovora dionika
   dobivenih u okviru opsežnih savjetovanja provedenih u tom pogledu, posebnih radionica te
   pregleda literature, analize i modeliranja. Pregled literature odnosio se na rezultate niza
   tematskih studija o ključnim elementima propisa o emisijama metana u različitim zemljama i
   državama članicama EU-a, kojima se ograničavaju emisije metana u energetskom sektoru te
   evaluacije i procjene provedene u okviru drugih relevantnih inicijativa Komisije.
HR                                                8                                               HR
 ---pagebreak---    •         Procjena učinka
   Tijekom rada na procjeni učinka razmatran je niz mjera u svim područjima za rješavanje
   utvrđenih problema i uklanjanje njihovih uzroka kako bi se postigli ciljevi inicijative. Sva
   područja politike uključivala su opciju prema scenariju „bez mjera”. Za tri područja politike
   odabrane su najpoželjnije opcije. Nakon procjene njihove djelotvornosti, učinkovitosti,
   usklađenosti i proporcionalnosti utvrđeno je da je paket najpoželjnijih opcija najprikladniji za
   doprinos utvrđenim ciljevima. U paket najpoželjnijih opcija uključene su sljedeće glavne
   odredbe:
   U prvom području politike razmatraju se mogućnosti za poboljšanje točnosti mjerenja emisija
   metana u energetskom sektoru i izvješćivanja o njima na način da se operatore obveže na
   provedbu mjerenja na razini imovine i izvješćivanje o izravnim emisijama metana za
   gospodarske aktivnosti na području EU-a. To uključuje obvezno praćenje, izvješćivanje i
   provjeru za naftu i plin, obvezno praćenje, izvješćivanje i provjeru za naftu, plin i ugljen te
   obvezno praćenje, izvješćivanje i provjeru za naftu, plin i ugljen kojima su obuhvaćene i
   neizravne emisije.
   Najpoželjnija je opcija za prvo područje politike uvođenje obveze detaljnog mjerenja (na
   razini imovine) emisija metana iz nafte, plina i ugljena u energetskom sektoru EU-a te
   izvješćivanja o njima. Ključna je prednost da će se time unaprijediti kvaliteta izvješćivanja o
   takvim emisijama te omogućiti bolje razumijevanje izvora i razmjera tih emisija, što će
   dovesti do učinkovitijeg smanjivanja povezanih emisija.
   Drugo područje politike sadržava mogućnosti za ublažavanje emisija metana u EU-u s
   pomoću mjera za otkrivanje i saniranje istjecanja te ograničenja ispuštanja i spaljivanja na
   baklji. Njima se nastoji osigurati daljnje učinkovito ublažavanje emisija metana u cijelom
   lancu opskrbe energijom. Opcije uključuju smjernice Komisije ili obvezne mjere za
   ublažavanje emisija metana u sektorima nafte i fosilnog plina, obvezne mjere za ublažavanje
   emisija metana u sektorima nafte, fosilnog plina i ugljena te neizravnih emisija i zakonodavnu
   mjeru za postizanje određenog smanjenja emisija metana na temelju zahtjeva u pogledu
   učinkovitosti.
   Najpoželjnija je opcija za drugo područje politike uvođenje obveza za ublažavanje emisija
   metana iz nafte, plina i ugljena u energetskom sektoru EU-a u pogledu mjera za otkrivanje i
   saniranje istjecanja te zabrana ispuštanja i spaljivanja na baklji. To će dovesti do većeg
   smanjivanja emisija metana u usporedbi sa scenarijem „bez mjera”, uz povezane koristi za
   okoliš i društvo u smislu usporavanja klimatskih promjena i smanjenja onečišćenja zraka.
   Treće područje politike sadržava mogućnosti kojima je cilj smanjenje emisija metana
   povezanih s uvezenom fosilnom energijom. Uključuje mogućnosti mjerenja emisija metana
   koje su povezane s potrošnjom fosilnih goriva u EU-u, ali nastaju izvan EU-a, izvješćivanja o
   njima i njihova ublažavanja, uključujući primjenu diplomatskih mjera i alata za
   transparentnost, obvezno mjerenje emisija metana, izvješćivanje o njima i njihovo
   ublažavanje koji se primjenjuju na sve emisije metana iz fosilne energije potrošene u EU-u,
   uključujući lanac vrijednosti, uspostavu baze podataka o transparentnosti emisija metana i
   globalnog alata za praćenje visokih emisija metana te obvezu postizanja određene količine
   smanjenja emisija metana koja se primjenjuje na svu fosilnu energiju potrošenu u EU-u koja
   obuhvaća lanac vrijednosti.
   Najpoželjnija je opcija za treće područje politike predložiti različite instrumente za
   poboljšanje informacija o izvorima emisija metana iz poduzeća koja izvoze fosilnu energiju u
HR                                                9                                                 HR
 ---pagebreak---    EU te poticaje za zemlje da smanje svoje emisije metana. Slično kao u drugom području
   politike, smanjenje globalnih emisija metana donijet će EU-u koristi za okoliš i društvo,
   ponajprije u pogledu usporavanja klimatskih promjena.
   •         Temeljna prava
   Inicijativa je u potpunosti u skladu s člankom 37. Povelje Europske unije o temeljnim pravima
   prema kojem visoka razina zaštite okoliša i poboljšavanje kakvoće okoliša moraju biti
   uključeni u politike Unije i osigurani u skladu s načelom održivog razvoja.
   4.        UTJECAJ NA PRORAČUN
   Prijedlog uključuje niz zahtjeva koji utječu na proračun. Kao prvo, postavlja se zahtjev da
   Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora (ACER) jednom svake tri godine
   utvrdi i objavi skup pokazatelja i odgovarajuće referentne vrijednosti za usporedbu jediničnih
   troškova ulaganja povezanih s mjerenjem emisija metana za usporedive projekte,
   izvješćivanjem o njima i njihovim smanjivanjem. Iako se ACER dosad nije bavio troškovima
   mrežnih operatora zbog mjerenja emisija metana, izvješćivanja o njima te njihova
   smanjivanja, procjenjuje se da su dodatne zadaće i radno opterećenje koje predstavljaju za
   ACER dostatno pokriveni jednim dodatnim ekvivalentom punog radnog vremena.
   Kao drugo, tu je zahtjev da Unija uspostavi i održava platformu za transparentnost emisija
   metana, uključujući informacije o uvozu fosilne energije u Uniju, s ažuriranjima koja se
   dostavljaju svakog tromjesečja, te da uspostavi globalni alat za praćenje metana iz zraka
   kojim se redovito objavljuju rezultati praćenja velikih emitera metana iz energetskih izvora,
   uz ažuriranja koja se dostavljaju svaki mjesec. Procjenjuje se da će radno opterećenje za
   obavljanje dodatnih zadaća za Komisiju iziskivati dva dodatna službenika koja bi radila u
   punom radnom vremenu.
   U odjeljku 3. zakonodavnog financijskog izvještaja navode se proračunske posljedice
   prijedloga te potrebni ljudski i administrativni resursi.
   5.        DRUGI ELEMENTI
   •         Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja
   Zakonodavstvo EU-a u području klime i energetike pruža sveobuhvatan okvir za postizanje
   napretka u ostvarivanju ciljeva EU-a i za praćenje tog napretka, čemu će ovaj prijedlog
   pridonijeti. Taj je okvir utvrđen Europskim zakonom o klimi, dok je detaljni integrirani okvir
   za praćenje i izvješćivanje utvrđen Uredbom o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem
   u području klime. Podaci prikupljeni u kontekstu te uredbe trebaju biti javno dostupni na e-
   platformi, uključujući pokazatelje za praćenje napretka u ostvarivanju energetskih i klimatskih
   ciljeva Unije.
   Komisija svakih pet godina provjerava nacionalne politike i mjere država članica za
   postizanje njihovih ciljeva u okviru Uredbe o raspodjeli tereta. Stoga će se provedba i
   učinkovitost odredbi sadržanih u prijedlogu pratiti i u okviru postizanja ciljeva u skladu s tom
   uredbom. Uspostavljeni kontrolni mehanizmi za kvalitetu dostavljenih nacionalnih podataka
   omogućit će i procjenu učinkovitosti odredaba ovog prijedloga u cilju poboljšanja točnosti
   podataka. U tom kontekstu Uredbom o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u
   području klime utvrđuju se zahtjevi za nacionalne sustave inventara i sustave inventara Unije
   za emisije stakleničkih plinova, politike, mjere i projekcije te se poziva na njihovo stalno
   poboljšanje. Uspostava takvih sustava potrebna je na međunarodnoj razini i namijenjena je
HR                                                 10                                               HR
 ---pagebreak---    podupiranju dimenzije provedbe nacionalnih energetskih i klimatskih planova koja se odnosi
   na dekarbonizaciju.
   Javnost sve više obraća pozornost na emisije metana, što uključuje znanstvene kampanje i
   kampanje dionika u cilju otkrivanja i kvantifikacije emisija. Takav javni nadzor, uz potporu
   sve veće prostorne i vremenske rezolucije satelitskih podataka, vrijedan je resurs za praćenje
   učinka prijedloga i utvrđivanje nedostataka u provedbi.
   Kad je riječ o praćenju i evaluaciji obveza utvrđenih u ovom prijedlogu, glavna odgovornost
   za osiguravanje primjene odredaba bit će na nacionalnim nadležnim tijelima. Kad je riječ o
   provjeri podataka o emisijama, ovim se prijedlogom predviđa uloga neovisnih akreditiranih
   verifikatora. Međunarodni opservatorij za emisije metana11 osigurat će dodatni nadzor
   dostavljenih podataka o emisijama metana, uključujući mogućnost njihova višestrukog
   povezivanja s drugim izvorima kao što su satelitsko snimanje i proizvodi.
   Komisija će pratiti provedbu pravnog akta tako što će provjeravati primjenjuju li stranke
   obveznice ispravno mjere i, prema potrebi, poduzimati provedbene mjere. Ovaj prijedlog
   uključuje klauzulu o preispitivanju prema kojoj će Komisija podnijeti izvješće o ocjeni i
   preispitivanju uredbe.
   •         Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga
   Prijedlog uredbe sastoji se od šest poglavlja i obuhvaća 35 članaka.
   Poglavlje 1. – Opće odredbe
   U ovom se poglavlju utvrđuju područje primjene i glavni pojmovi upotrijebljeni u predloženoj
   uredbi. Uključuje i odredbu kojom se priznaju troškovi mrežnih operatora pri provedbi
   uredbe.
   Poglavlje 2. – Nadležna tijela i neovisna provjera
   U ovom se poglavlju utvrđuju odredbe o usklađenosti iz uredbe, uz odredbe o sankcijama iz
   poglavlja 6. U njemu se utvrđuju zadaće nadležnih tijela, posebno pravila o inspekcijskim
   nadzorima i pritužbama te uloga i postupci neovisnih akreditiranih verifikatora u pogledu
   provjere podataka o emisijama metana koje dostavljaju operatori.
   Poglavlje 3. – Emisije metana u sektorima nafte i plina
   U ovom se poglavlju utvrđuju obveze operatora i država članica u pogledu mjerenja podataka
   o emisijama metana i izvješćivanja o njima te obveze smanjivanja emisija metana na
   relevantnim lokacijama.
   Poglavlje 4. – Emisije metana u sektoru ugljena
   Ovo je poglavlje podijeljeno na tri odjeljka kako bi se obuhvatilo sljedeće: praćenje emisija
   metana u aktivnim rudnicima i izvješćivanje o njima; ublažavanje emisija metana u aktivnim
   podzemnim rudnicima i emisija metana u zatvorenim i napuštenim podzemnim rudnicima.
   U svakom se odjeljku utvrđuju obveze operatora i država članica u pogledu mjerenja podataka
   o emisijama metana i izvješćivanja o njima te obveze smanjivanja emisija metana na
   relevantnim lokacijama.
   Poglavlje 5. – Emisije metana koje nastaju izvan Unije
   U ovom se poglavlju uvode alati za transparentnost u pogledu emisija metana koje nastaju
   izvan Unije: obveza uvoznika fosilnih goriva u pogledu informacija o emisijama metana,
   popis transparentnosti poduzeća i zemalja iz Unije te poduzeća koja izvoze fosilnu energiju u
   11
           https://www.unep.org/explore-topics/energy/what-we-do/international-methane-emissions-observatory
HR                                                     11                                                    HR
 ---pagebreak---    Uniju, uključujući informacije o njihovim međunarodnim obvezama izvješćivanja o
   emisijama metana i globalni alat za praćenje kojim će se otkriti razmjer i učestalost emisija te
   lokacija emitera metana na globalnoj razini.
   Osim toga, kako bi se uzeo u obzir uvoz fosilne energije u Uniju, u poglavlju se utvrđuju
   zahtjevi za informacije o uvoznicima te pravo Komisije da podnese zakonodavne prijedloge o
   izmjenama kako bi se uvoznicima nametnule strože mjere nakon što budu dostupni bolji
   podaci o globalnim emisijama metana i osigurala usklađenost s primjenjivim međunarodnim
   obvezama Unije.
   Poglavlje 6. – Završne odredbe
   U ovom se poglavlju posebno predviđa sustav sankcija: iako se priznaje da je utvrđivanje
   sankcija u nacionalnoj nadležnosti, njime se utvrđuju vodeća načela za sankcije, osobito
   kriteriji za određivanje sankcija, vrste povreda koje treba sankcionirati, kriteriji za utvrđivanje
   najviših gornjih granica te mogućnost izricanja periodičnih novčanih kazni.
   Sadržava i odredbe o ovlastima za donošenje delegiranih i provedbenih akata te klauzulu o
   preispitivanju.
HR                                                12                                                   HR
 ---pagebreak---                                                          2021/0423 (COD)
                                                   Prijedlog
                           UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
          o smanjenju emisija metana u energetskom sektoru i izmjeni Uredbe (EU) 2019/942
                                           (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 194. stavak 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
   uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora12,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija13,
   u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
   budući da:
   (1)     Metan, glavna sastavnica prirodnog plina, prema ukupnom doprinosu klimatskim promjenama
          odmah je iza ugljikova dioksida i odgovoran je za otprilike trećinu trenutačnog klimatskog
          zagrijavanja.
   (2)    Na molekularnoj razini, iako metan u atmosferi ostaje kraće (od 10 do 12 godina) od ugljikova
          dioksida (stotine godina), njegov je utjecaj na klimu u vidu učinka staklenika značajniji i
          pridonosi stvaranju ozona, snažnog onečišćivača zraka koji uzrokuje ozbiljne zdravstvene
          probleme. Količina metana u atmosferi u svijetu naglo je porasla tijekom posljednjeg desetljeća.
   (3)    Prema nedavnim procjenama Programa Ujedinjenih naroda za zaštitu okoliša i Koalicije za
          klimu i čisti zrak, smanjenjem emisija metana za 45 % do 2030. na temelju dostupnih ciljanih
          mjera i dodatnih mjera u skladu s prioritetnim razvojnim ciljevima Ujedinjenih naroda (UN)
          mogao bi se izbjeći porast globalnog zatopljenja za 0,3 °C do 2045.
   (4)    Prema podacima iz inventara stakleničkih plinova Unije procjenjuje se da je energetski sektor
          odgovoran za 19 % emisija metana u Uniji. To ne uključuje emisije metana povezane s
          potrošnjom fosilne energije u Uniji koje nastaju izvan Unije.
   (5)    Europski zeleni plan objedinjuje sveobuhvatan skup mjera i inicijativa koje se međusobno
          nadopunjuju i čiji je cilj postizanje klimatske neutralnosti u Uniji do 2050. U Komunikaciji o
          europskom zelenom planu14 navodi se da će se olakšati dekarbonizacija sektora plina, među
          ostalim rješavanjem pitanja emisija metana povezanih s energijom. Komisija je u listopadu
          2020. donijela strategiju EU-a za smanjenje emisija metana („strategija za metan”) kojom se
          utvrđuju mjere za smanjenje emisija metana u EU-u, među ostalim u energetskom sektoru, i na
   12
          SL C , , str. .
   13
          SL C , , str. .
   14
          COM(2019) 640 final.
HR                                                13                                              HR
 ---pagebreak---         međunarodnoj razini. U Uredbi (EU) 2021/111915 („Europski zakon o klimi”) Unija je u
        zakonodavstvo ugradila cilj klimatske neutralnosti u cijelom gospodarstvu do 2050. i
        uspostavila obvezu Unije da do 2030. smanji neto domaće emisije stakleničkih plinova (emisije
        nakon što se odbiju uklanjanja) za najmanje 55 % u odnosu na razine iz 1990. Kako bi se
        postigla ta razina smanjenja emisija stakleničkih plinova, emisije metana iz energetskog sektora
        trebale bi se do 2030. smanjiti za oko 58 % u odnosu na 2020.
   (6)  Emisije metana obuhvaćene su ciljevima Unije u pogledu smanjenja emisija stakleničkih
        plinova do 2030. utvrđenima u Europskom zakonu o klimi i obvezujućim nacionalnim ciljevima
        smanjenja emisija u skladu s Uredbom (EU) 2018/84216. Međutim, trenutačno ne postoji pravni
        okvir na razini Unije kojim bi se utvrdile posebne mjere za smanjenje antropogenih emisija
        metana u energetskom sektoru. Osim toga, iako su Direktivom 2010/75/EU17 o industrijskim
        emisijama obuhvaćene emisije metana nastale rafiniranjem mineralnih ulja i plina, njome nisu
        obuhvaćene druge djelatnosti u energetskom sektoru.
   (7)  U tom bi se kontekstu ova Uredba trebala primjenjivati na smanjenje emisija metana u
        istraživanju i proizvodnji nafte i fosilnog plina, prikupljanju i preradi fosilnog plina, transportu,
        distribuciji, podzemnom skladištenju i terminalima ukapljenog fosilnog plina (UPP) te na
        aktivne podzemne i površinske ugljenokope te zatvorene i napuštene podzemne ugljenokope.
   (8)  Pravila za točno mjerenje emisija metana, izvješćivanje o njima i njihovu provjeru u sektorima
        nafte, plina i ugljena te za smanjivanje tih emisija, među ostalim s pomoću pregleda radi
        otkrivanja i saniranja istjecanja te ograničenja u pogledu ispuštanja i spaljivanja na baklji,
        trebala bi biti obuhvaćena odgovarajućim pravnim okvirom Unije. Takav bi okvir trebao
        sadržavati pravila za povećanje transparentnosti u pogledu uvoza fosilne energije u Uniju, čime
        bi se poboljšali poticaji za širu primjenu rješenja za ublažavanje emisija metana u cijelom
        svijetu.
   (9)  Usklađenost s obvezama iz ove Uredbe vjerojatno će zahtijevati ulaganja reguliranih operatora,
        a troškovi povezani s takvim ulaganjima trebali bi se uzeti u obzir pri određivanju tarifa,
        podložno načelima učinkovitosti.
   (10) Svaka država članica trebala bi imenovati barem jedno nadležno tijelo koje nadzire ispunjavaju
        li operatori učinkovito obveze utvrđene u ovoj Uredbi te o tome i o svim promjenama tog tijela
        obavijestiti Komisiju. Imenovana nadležna tijela trebala bi poduzeti sve potrebne mjere kako bi
        se osigurala usklađenost sa zahtjevima utvrđenima u ovoj Uredbi. Uzimajući u obzir
        prekogranični karakter poslovanja energetskog sektora i emisija metana, nadležna tijela trebala
        bi surađivati međusobno i s Komisijom. U tom kontekstu, Komisija i nadležna tijela država
        članica trebali bi zajedno uspostaviti mrežu javnih tijela koja primjenjuju ovu Uredbu kako bi se
        potaknula bliska suradnja, uz potrebne mehanizme razmjene informacija i najbolje prakse, te
        kako bi se omogućila savjetovanja.
   15
        Uredba (EU) 2021/1119 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. lipnja 2021. o uspostavi okvira za postizanje
        klimatske neutralnosti i o izmjeni uredaba (EZ) br. 401/2009 i (EU) 2018/1999 („Europski zakon o klimi”)
        (SL L 243, 9.7.2021.).
   16
        Uredba (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju
        emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području
        klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL L 156,
        19.6.2018.).
   17
        Direktiva 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o industrijskim emisijama
        (integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja) (SL L 334, 17.12.2010.).
HR                                                     14                                                HR
 ---pagebreak---    (11) Kako bi se osigurala neometana i učinkovita provedba obveza utvrđenih u ovoj Uredbi,
        Komisija u okviru Instrumenta za tehničku potporu18 podupire države članice pružanjem
        prilagođenog tehničkog stručnog znanja za osmišljanje i provedbu reformi, uključujući one
        kojima se promiče smanjenje emisija metana u energetskom sektoru. Tehnička potpora, na
        primjer, uključuje jačanje administrativnih kapaciteta, usklađivanje zakonodavnih okvira i
        razmjenu relevantnih primjera najbolje prakse.
   (12) Kako bi se osiguralo obavljanje zadaća nadležnih tijela, operatori bi im trebali pružiti svu
        potrebnu pomoć. Osim toga, operatori bi trebali poduzeti sve potrebne mjere koje su utvrdila
        nadležna tijela u roku koji su odredila nadležna tijela ili u bilo kojem drugom razdoblju
        usuglašenom s nadležnim tijelima.
   (13) Glavni mehanizam dostupan nadležnim tijelima trebali bi biti inspekcijski nadzori, uključujući
        pregled dokumentacije i evidencija, mjerenja emisija i provjere na licu mjesta. Inspekcijski
        nadzori trebali bi se provoditi redovito, na temelju procjene rizika za okoliš koju provode
        nadležna tijela. Osim toga, trebalo bi provesti inspekcijske nadzore kako bi se istražile
        obrazložene pritužbe i slučajevi nesukladnosti te kako bi se osiguralo da se sanacije ili zamjene
        komponenata provode u skladu s ovom Uredbom. Ako utvrde ozbiljnu povredu zahtjeva iz ove
        Uredbe, nadležna tijela trebala bi izdati obavijest o korektivnim mjerama koje operator treba
        poduzeti. Nadležna tijela bi trebala voditi evidenciju inspekcijskih nadzora, a relevantne
        informacije trebale bi biti dostupne u skladu s Direktivom 2003/4/EZ Europskog parlamenta i
        Vijeća19.
   (14) S obzirom na blizinu nekih izvora emisija metana urbanim ili stambenim područjima, fizičke ili
        pravne osobe oštećene povredama ove Uredbe trebale bi moći podnijeti propisno obrazložene
        pritužbe nadležnim tijelima. Podnositelji pritužbe trebali bi biti obaviješteni o postupku i
        donesenim odlukama te bi trebali dobiti konačnu odluku u razumnom roku od podnošenja
        pritužbe.
   (15) Čvrstim okvirom za provjeru može se poboljšati vjerodostojnost dostavljenih podataka. Osim
        toga, razina detaljnosti i tehnička složenost mjerenja emisija metana zahtijevaju odgovarajuću
        provjeru podataka o emisijama metana koje dostavljaju operatori i operatori rudnika. Iako je
        samoprovjera moguća, provjerom koju provodi treća strana osiguravaju se veća neovisnost i
        transparentnost. Osim toga, njome se omogućuje usklađeni skup kompetencija i razina
        stručnosti koji možda nisu dostupni svim javnim subjektima. Verifikatore bi trebala akreditirati
        akreditacijska tijela u skladu s Uredbom (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća20.
        Neovisni akreditirani verifikatori trebali bi stoga osigurati da su izvješća o emisijama koja
        pripremaju operatori i operatori rudnika točna i u skladu sa zahtjevima utvrđenima u ovoj
        Uredbi. Trebali bi preispitati podatke iz izvješća o emisijama kako bi procijenili njihovu
        pouzdanost, vjerodostojnost i točnost u odnosu na besplatne i javno dostupne europske ili
        međunarodne norme koje su razvila neovisna tijela i koje je Komisija stavila u primjenu.
        Komisija bi stoga trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata u cilju uključivanja i
        utvrđivanja primjenjivosti takvih europskih ili međunarodnih normi. Verifikatori su odvojeni od
        nadležnih tijela i trebali bi biti neovisni o operatorima i operatorima rudnika, koji bi im trebali
   18
        Uredba (EU) 2021/240 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. veljače 2021. o uspostavi Instrumenta za tehničku
        potporu (SL L 57, 18.2.2021.).
   19
        Direktiva 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o javnom pristupu informacijama o
        okolišu i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/313/EEZ (SL L 41, 14.2.2003.).
   20
        Uredba (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o utvrđivanju zahtjeva za akreditaciju
        i za nadzor tržišta u odnosu na stavljanje proizvoda na tržište i o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 339/93
        (SL L 218, 13.8.2008.).
HR                                                     15                                                        HR
 ---pagebreak---         pružiti svu potrebnu pomoć kako bi omogućili ili olakšali obavljanje aktivnosti provjere,
        posebno u pogledu pristupa prostorima i podnošenja dokumentacije ili evidencija.
   (16) Informacije iz izvješća o emisijama koja se podnose nadležnim tijelima trebalo bi dostaviti
        Komisiji s obzirom na verifikacijsku ulogu koju treba dodijeliti Međunarodnom opservatoriju
        za emisije metana (IMEO), posebno u pogledu metodologija za agregiranje i analizu podataka
        te provjere metodologija i statističkih postupaka koje poduzeća upotrebljavaju za kvantificiranje
        svojih prijavljenih podataka o emisijama. Referentni kriteriji u tom pogledu mogu uključivati
        standarde i smjernice OGMP-a. Informacije koje izrađuje IMEO trebale bi biti dostupne
        javnosti, a Komisija bi te informacije trebala upotrijebiti za uklanjanje svih utvrđenih
        nedostataka u pogledu mjerenja emisija metana, izvješćivanja i provjere podataka o njima.
   (17) Unija je osnovala IMEO u listopadu 2020. u partnerstvu s Programom Ujedinjenih naroda za
        zaštitu okoliša, Koalicijom za klimu i čisti zrak i Međunarodnom agencijom za energiju, i to na
        sastanku na vrhu skupine G20 u listopadu 2021. IMEO je zadužen za prikupljanje, usklađivanje,
        provjeru i objavljivanje podataka o antropogenim emisijama metana na globalnoj razini. IMEO
        je dio Programa Ujedinjenih naroda za okoliš koji je s Europskom unijom sklopio
        Memorandum o razumijevanju. Njegova je uloga ključna za provjeru podataka o emisijama
        metana u energetskom sektoru te bi trebalo uspostaviti odgovarajuće odnose kako bi se
        realizirala dodjela zadataka provjere. Budući da IMEO nije tijelo Unije i ne podliježe pravu
        Unije, ključno je predvidjeti da IMEO poduzima odgovarajuće mjere kako bi se osigurala
        zaštita interesa Unije i njezinih država članica.
   (18) Kao stranka Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC) i Pariškog
        sporazuma, Unija je dužna svake godine dostaviti izvješće o inventaru antropogenih emisija
        stakleničkih plinova koje objedinjuje nacionalne inventare stakleničkih plinova država članica,
        pripremljeno primjenom metodologija dobre prakse koje je donio Međuvladin panel o
        klimatskim promjenama (IPCC).
   (19) Uredbom (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća21 od država članica zahtijeva se da
        Komisiji dostavljaju podatke iz inventara stakleničkih plinova i izvješćuju o svojim nacionalnim
        projekcijama. U skladu s člankom 17. stavkom 2. Uredbe (EU) 2018/1999, to se izvješćivanje
        provodi na temelju smjernica UNFCCC-a o izvješćivanju i često se temelji na zadanim
        emisijskim faktorima, a ne na izravnim mjerenjima na razini izvora, što upućuje na nesigurnosti
        u pogledu podrijetla, učestalosti i razmjera emisija.
   (20) Podaci za pojedine zemlje dostavljeni u skladu s odredbama UNFCCC-a o izvješćivanju
        dostavljaju se tajništvu UNFCCC-a prema različitim razinama izvješćivanja u skladu sa
        smjernicama IPCC-a. U tom kontekstu IPCC općenito predlaže primjenu metoda više razine za
        one izvore emisija koji znatno utječu na ukupni inventar stakleničkih plinova zemlje u smislu
        apsolutne razine, trenda ili nesigurnosti.
   (21) Razina predstavlja stupanj metodološke složenosti. Postoje tri razine. U metodama prve razine
        obično se upotrebljavaju zadani emisijski faktori IPCC-a i traže se najosnovniji i najmanje
        raščlanjeni podaci o djelatnostima. Na višim se razinama obično upotrebljavaju razrađenije
        metode i emisijski faktori specifični za pojedine izvore, tehnologije, regije ili zemlje koji se
        često temelje na mjerenjima i obično zahtijevaju raščlanjenije podatke o djelatnostima.
   21
        Uredba (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i
        djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i
        Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU
        Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe
        (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 328, 21.12.2018., str. 1.).
HR                                                  16                                                      HR
 ---pagebreak---         Konkretno, druga razina zahtijeva upotrebu emisijskih faktora specifičnih za pojedinu zemlju
        umjesto zadanih, dok treća razina zahtijeva podatke ili mjerenja pojedinačnih postrojenja i
        obuhvaća primjenu stroge procjene odozdo prema gore prema vrsti izvora na razini
        pojedinačnog postrojenja. Prelaskom s prve na treću razinu povećava se pouzdanost mjerenja
        emisija povezanih s metanom22.
   (22) Države članice imaju različite prakse u pogledu razine na kojoj izvješćuju UNFCCC o svojim
        emisijama metana povezanima s energijom. Izvješćivanje na drugoj razini za velike izvore
        emisija u skladu je sa smjernicama IPCC-a o izvješćivanju jer se druga razina smatra metodom
        više razine. Stoga se metodologije procjene i izvješćivanje o emisijama metana povezanima s
        energijom razlikuju među državama članicama, a izvješćivanje na najnižoj, prvoj razini i dalje
        je uobičajeno u nekoliko država članica u pogledu emisija metana iz ugljena, plina i nafte.
   (23) Trenutačno su dobrovoljne inicijative koje predvodi industrija i dalje glavni smjer djelovanja za
        kvantifikaciju i ublažavanje emisija metana u mnogim zemljama. Ključna inicijativa pod
        vodstvom energetskog sektora jest Partnerstvo za kontrolu metana iz nafte i plina („OGMP”),
        dobrovoljna inicijativa za mjerenje emisija metana i izvješćivanje o njima koju su 2014.
        pokrenuli Program Ujedinjenih naroda za zaštitu okoliša (UNEP) i Koalicija za klimu i čisti
        zrak (CCAC), u čijem je odboru zastupljena Komisija. OGMP je usmjeren na utvrđivanje
        najbolje prakse kako bi se poboljšala dostupnost globalnih informacija o kvantifikaciji emisija
        metana i upravljanju njima te kako bi se potaknule mjere ublažavanja radi smanjenja emisija
        metana. Do danas se više od 60 poduzeća obvezalo na primjenu OGMP-a, čime je obuhvaćeno
        30 % svjetske proizvodnje nafte i plina te naftne i plinske imovine na pet kontinenata. Rad
        OGMP-a na razvoju standarda i metodologija uključuje vlade, civilno društvo i poduzeća. Okvir
        OGMP 2.0 najnovija je verzija dinamičnog standarda za emisije metana i može biti prikladna
        osnova za standarde emisija metana na temelju pouzdanih znanstvenih normi.
   (24) U tom je kontekstu potrebno poboljšati mjerenje i kvalitetu dostavljenih podataka o emisijama
        metana, među ostalim o glavnim izvorima emisija metana povezanima s energijom koja se
        proizvodi i troši u Uniji. Nadalje, trebalo bi osigurati dostupnost podataka na razini izvora i
        pouzdanu kvantifikaciju emisija, čime bi se povećala pouzdanost izvješćivanja te područje
        primjene odgovarajućih mjera za ublažavanje.
   (25) Kako bi mjerenje i izvješćivanje bili učinkoviti, naftna i plinska poduzeća trebala bi biti
        obvezna mjeriti emisije metana po izvoru i izvješćivati o njima te državama članicama staviti na
        raspolaganje zbirne podatke kako bi mogle poboljšati točnost svojih izvješća o inventarima.
        Osim toga, potrebna je učinkovita provjera podataka koje dostavljaju poduzeća, a kako bi se
        administrativno opterećenje za operatore svelo na najmanju moguću mjeru, izvješćivanje bi
        trebalo organizirati na godišnjoj osnovi.
   (26) Ova se Uredba temelji na okviru OGMP 2.0 u mjeri u kojoj ispunjava kriterije iz uvodnih izjava
        24. i 25. kako bi se pridonijelo prikupljanju pouzdanih i konzistentnih podataka koji bi činili
        dostatnu osnovu za praćenje emisija metana i, prema potrebi, za uvođenje dodatnih mjera za
        daljnje ograničavanje emisija metana.
   (27) Okvir OGMP 2.0 obuhvaća pet razina izvješćivanja. Izvješćivanje na razini izvora započinje na
        trećoj razini, što se smatra usporedivim s trećom razinom UNFCCC-a. Omogućuje primjenu
        općih emisijskih faktora. Izvješćivanje četvrte razine prema standardu OGMP 2.0 zahtijeva
        izravno mjerenje emisija metana na razini izvora. Omogućuje primjenu specifičnih emisijskih
        faktora. Izvješćivanje pete razine prema standardu OGMP 2.0 zahtijeva provođenje dopunskih
        mjerenja na lokaciji. Osim toga, okvirom OGMP 2.0 od poduzeća se zahtijeva da izvješćuju o
   22
        IPCC (2019.) Revizija smjernica IPCC-a iz 2006. za nacionalne inventare stakleničkih plinova provedena 2019.
HR                                                  17                                                         HR
 ---pagebreak---         izravnim mjerenjima emisija metana u roku od tri godine od pristupanja standardu OGMP 2.0
        za poslovnu imovinu i u roku od pet godina za neposlovnu imovinu. Na temelju pristupa iz
        OGMP-a 2.0 u pogledu izvješćivanja na razini izvora i uzimajući u obzir da se velik broj
        poduzeća iz Unije već obvezao na primjenu OGMP-a 2.0 u 2021., od operatora iz Unije trebalo
        bi zahtijevati da dostavljaju izravna mjerenja na razini izvora svojih emisija u roku od 24
        mjeseca za poslovnu imovinu i u roku od 36 mjeseci za neposlovnu imovinu. Osim
        kvantifikacije na razini izvora, kvantifikacija na razini lokacije omogućuje procjenu, provjeru i
        usklađivanje procjena na razini izvora agregiranih po lokaciji, čime se osigurava veće
        povjerenje u prijavljene emisije. Kao i u OGMP-u 2.0, ovom se Uredbom zahtijeva mjerenje na
        razini lokacije kako bi se uskladila mjerenja na razini izvora.
   (28) Prema podacima iz inventara stakleničkih plinova Unije više od polovine svih izravnih emisija
        metana u energetskom sektoru posljedica je nenamjernog ispuštanja emisija u atmosferu. U
        slučaju nafte i plina, to čini najveći udio emisija metana.
   (29) Nenamjerno istjecanje metana u atmosferu može se dogoditi tijekom bušenja, vađenja i obrade,
        skladištenja, prijenosa i distribucije krajnjim potrošačima. Može se pojaviti i u neaktivnim
        naftnim ili plinskim bušotinama. Neke emisije nastaju zbog nesavršenosti ili uobičajenog
        trošenja tehničkih komponenata kao što su spojevi, prirubnice i ventili ili oštećenih
        komponenata, na primjer u slučaju nesreća. Korozija ili oštećenja isto tako mogu uzrokovati
        istjecanje kroz stjenke opreme pod tlakom.
   (30) Iako je ispuštanje metana obično namjerno te proizlazi iz postupaka ili aktivnosti i uređaja
        osmišljenih za tu svrhu, ono može biti i nenamjerno, primjerice kod kvarova.
   (31) Kako bi smanjili te emisije, operatori bi trebali poduzeti sve mjere koje su im na raspolaganju
        kako bi se emisije metana u njihovom poslovanju svele na najmanju moguću mjeru.
   (32) Točnije, emisije metana koje nastaju zbog istjecanja najčešće se smanjuju s pomoću pregledȃ
        radi otkrivanja i saniranja istjecanja metana („LDAR”) koji se provode kako bi se utvrdila
        istjecanja i nakon čega slijedi saniranje takvih istjecanja. Operatori bi stoga trebali provoditi
        barem periodične preglede radi otkrivanja i saniranja istjecanja koji bi trebali obuhvaćati i
        preglede komponenata koje ispuštaju metan kako bi se utvrdilo nenamjerno ispuštanje metana.
   (33) U tu bi svrhu trebalo uspostaviti usklađeni pristup kako bi se osigurali jednaki uvjeti za sve
        operatore u Uniji. Taj bi pristup trebao uključivati minimalne zahtjeve za preglede radi
        otkrivanja i saniranja istjecanja, a državama članicama i operatorima trebalo bi ostaviti
        odgovarajući stupanj fleksibilnosti. To je ključno kako bi se omogućile inovacije i razvoj novih
        tehnologija i metoda za otkrivanje i saniranje istjecanja, čime bi se spriječila ovisnost o
        tehnologiji na štetu zaštite okoliša. I dalje se pojavljuju nove tehnologije i metode otkrivanja, a
        države članice trebale bi poticati inovacije u tom sektoru kako bi se mogle usvojiti najtočnije i
        najisplativije metode.
   (34) Obveze u pogledu pregleda radi otkrivanja i saniranja istjecanja trebale bi odražavati niz
        primjera dobre prakse. Pregledi radi otkrivanja i saniranja istjecanja trebali bi prvenstveno biti
        usmjereni na pronalaženje i saniranje istjecanja, a ne na njihovo kvantificiranje, a područja u
        kojima postoji veći rizik od istjecanja trebala bi se češće provjeravati; učestalost pregleda
        trebala bi se temeljiti ne samo na potrebi popravka komponenata iz kojih metan izlazi iznad
        praga emisija metana nego i na operativnim razmatranjima, uzimajući u obzir rizike za
        sigurnost. Stoga, ako se utvrdi veći rizik za sigurnost ili veći rizik od gubitaka metana,
        nadležnim tijelima trebalo bi dopustiti da preporuče veću učestalost pregleda relevantnih
        komponenata; svako istjecanje bez obzira na količinu treba bilježiti i pratiti jer se malo
        istjecanje može pretvoriti u veće; nakon saniranja potrebno je potvrditi je li istjecanje
HR                                                18                                               HR
 ---pagebreak---         učinkovito zaustavljeno; kako bi se u budućnosti mogle upotrebljavati naprednije tehnologije za
        otkrivanje emisija metana, trebalo bi utvrditi na kojoj razini gubitka metana ili iznad koje razine
        je potrebno saniranje, a operatorima treba omogućiti odabir uređaja za otkrivanje. Prema
        potrebi, u kontekstu ove Uredbe može se primjenjivati stalno praćenje.
   (35) Ispuštanje se sastoji od ispuštanja nesagorjelog metana u atmosferu, namjerno iz procesa ili
        aktivnosti ili uređaja osmišljenih za tu svrhu ili nenamjerno u slučaju kvara. S obzirom na
        njegov snažan učinak emisija stakleničkih plinova, trebalo bi zabraniti ispuštanje, osim u
        slučaju izvanrednih situacija, kvarova ili tijekom određenih posebnih događaja u kojima je
        određena mjera ispuštanja neizbježna.
   (36) Spaljivanje na baklji kontrolirano je izgaranje metana u svrhu odlaganja u uređaju
        namijenjenom za to izgaranje. Ako se provodi tijekom uobičajene proizvodnje nafte ili fosilnog
        plina i zbog nedostatnih postrojenja ili pogodnih geoloških formacija za ponovno ubrizgavanje
        metana, njegovo iskorištavanje na licu mjesta ili njegovo otpremanje na tržište, smatra se
        rutinskim spaljivanjem na baklji. Rutinsko spaljivanje na baklji trebalo bi zabraniti. Spaljivanje
        na baklji trebalo bi biti dopušteno samo ako je jedina alternativa ispuštanju i ako ispuštanje nije
        zabranjeno. Ispuštanje je štetnije za okoliš od spaljivanja na baklji jer ispušteni plin obično
        sadržava visoke razine metana, dok spaljivanje na baklji oksidira metan u ugljikov dioksid.
   (37) Primjena spaljivanja na baklji kao alternative ispuštanju zahtijeva da uređaji za spaljivanje na
        baklji omogućuju učinkovito izgaranje metana. Zbog toga bi trebalo uključiti i zahtjev u
        pogledu učinkovitosti izgaranja za slučajeve u kojima je spaljivanje na baklji dopušteno. Usto bi
        trebalo zahtijevati upotrebu pilotskih plamenika koji omogućuju pouzdanije paljenje jer na njih
        ne utječe vjetar.
   (38) Ponovnom ubrizgavanju, iskorištavanju na licu mjesta ili otpremanju metana na tržište uvijek bi
        trebalo dati prednost pred spaljivanjem metana na baklji, a time i njegovim ispuštanjem.
        Operatori koji ispuštaju metan trebali bi nadležnim tijelima dostaviti dokaz da nije bilo moguće
        ponovno ubrizgavanje, iskorištavanje na licu mjesta ili otprema metana na tržište niti spaljivanje
        na baklji, a operatori koji ga spaljuju na baklji nadležnim bi tijelima trebali dostaviti dokaz da
        nije bilo moguće ponovno ubrizgavanje, iskorištavanje na licu mjesta ili otprema metana na
        tržište.
   (39) Operatori bi trebali bez odgode obavijestiti nadležna tijela o većim ispuštanjima ili
        spaljivanjima na baklji te podnositi sveobuhvatnija izvješća o svim slučajevima ispuštanja i
        spaljivanja na baklji. Usto bi trebali osigurati da su oprema i uređaji u skladu sa standardima
        utvrđenima u pravu Unije.
   (40) Emisije metana iz neaktivnih naftnih i plinskih bušotina predstavljaju rizik za javno zdravlje,
        sigurnost i okoliš. Stoga bi se i dalje trebale primjenjivati obveze praćenja i izvješćivanja, a te bi
        bušotine i lokacije bušotina trebalo sanirati i obnoviti. U takvim slučajevima države članice
        trebale bi imati prevladavajuću ulogu, posebno u planiranju inventara i mjera ublažavanja.
   (41) Podaci iz inventara stakleničkih plinova u EU-u pokazuju da su emisije metana iz ugljenokopa
        najveći pojedinačni izvor emisija metana u energetskom sektoru Unije. Izravne emisije iz
        sektora ugljena 2019. činile su 31 % emisija metana, što je gotovo jednako postotku izravnih
        emisija metana iz fosilnog plina i nafte zajedno koji iznosi 33 %.
   (42) Trenutačno ne postoje posebni propisi na razini Unije kojima se ograničavaju emisije metana iz
        sektora ugljena unatoč dostupnosti širokog raspona tehnologija za ublažavanje. Ne postoji
        Unijin ili međunarodni standard praćenja, izvješćivanja i provjere koji se odnosi na ugljen. U
        Uniji je izvješćivanje o emisijama metana iz industrije ugljena dio izvješćivanja država članica
HR                                                19                                                 HR
 ---pagebreak---         o emisijama stakleničkih plinova, a podaci iz podzemnih rudnika uključeni su i u Europski
        registar ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari uspostavljen Uredbom (EZ) br. 166/200623.
   (43) Emisije metana prvenstveno su povezane s djelatnostima podzemnog rudarenja u aktivnim i
        napuštenim rudnicima24. U aktivnim podzemnim rudnicima koncentracija metana u zraku stalno
        se kontrolira jer predstavlja opasnost za zdravlje i sigurnost. U slučaju podzemnih ugljenokopa
        velika većina emisija metana nastaje u sustavima ventilacije i drenaže ili otplinjavanja koji
        predstavljaju dva glavna načina smanjenja koncentracija metana u ventilacijskim putovima
        rudnika.
   (44) Nakon zaustavljanja proizvodnje i zatvaranja ili napuštanja rudnika iz njega se i dalje oslobađa
        metan, koji se naziva metan iz napuštenih rudnika (AMM). Te se emisije obično pojavljuju u
        točno određenim točkastim izvorima, kao što su ventilacijska okna ili izlazni otvori za
        rasterećenje tlaka. S povećanim klimatskim ambicijama i preusmjeravanjem proizvodnje
        energije na izvore energije s manjim emisijama ugljika, emisije AMM-a vjerojatno će se
        povećati u Uniji. Procjenjuje se da čak i 10 godina nakon prestanka rudarenja razine emisija
        metana iz rudnika koji nisu poplavljeni dosežu otprilike 40 % emisija zabilježenih u trenutku
        zatvaranja25. Nadalje, postupanje s AMM-om i dalje je fragmentirano zbog različitih prava
        vlasništva i iskorištavanja u EU-u. Države članice stoga bi trebale uspostaviti inventare
        zatvorene i napuštene imovine povezane s ugljenom te bi se od njih ili utvrđene odgovorne
        strane trebalo zahtijevati da instaliraju uređaje za mjerenje emisija metana.
   (45) U aktivnim površinskim ugljenokopima u Uniji proizvodi se lignit i iz njih se ispušta manje
        metana nego iz podzemnih ugljenokopa. Prema inventaru stakleničkih plinova Unije, u 2019. su
        emisije iz aktivnih površinskih rudnika iznosile 166 kilotona u usporedbi s 828 kilotona za
        podzemne ugljenokope26. Mjerenje emisija metana iz površinskih ugljenokopa izazov je zbog
        njihove difuzne prirode na širokom području. Stoga se unatoč dostupnoj tehnologiji27 rijetko
        mjere emisije iz površinskih rudnika. Emisije metana iz površinskih rudnika mogu se izvesti s
        pomoću emisijskih faktora specifičnih za ugljenosni bazen28 i, s većom preciznošću, uz
        primjenu emisijskih faktora specifičnih za rudnike ili ležišta, s obzirom na to da se u
        ugljenosnim bazenima nalaze ležišta različitog kapaciteta za proizvodnju metana 29. Emisijski
        faktori mogu se izvesti iz mjerenja sadržaja plina u slojevima uzorkovanima iz jezgre
   23
        Uredba (EZ) br. 166/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. siječnja 2006.
        o uspostavi Europskog registra ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari i o izmjeni i dopuni direktiva Vijeća
        91/689/EEZ i 96/61/EZ (SL L 33, 4.2.2006.).
   24
        (2020.) N. Kholod i dr. Global methane emissions from coal mining to continue growing even with declining coal
        production (Globalne emisije metana iz ugljenokopa nastavit će se povećavati bez obzira na pad proizvodnje
        ugljena), Journal of Cleaner Production, svezak 256, 120489.
   25
        (2020.) N. Kholod i dr. Global methane emissions from coal mining to continue growing even with declining coal
        production (Globalne emisije metana iz ugljenokopa nastavit će se povećavati bez obzira na pad proizvodnje
        ugljena), Journal of Cleaner Production, svezak 256, 120489.
   26
        Emisije metana za energetski sektor u kilotonama, raščlanjene prema kategorijama izvora emisija, o kojima je EEA
        izvijestila UNFCC u travnju 2021. u ime EU-a.
   27
        Best Practice Guidance for Effective Management of Coal Mine Methane at National Level: Monitoring,
        Reporting, Verification and Mitigation (Smjernice za najbolju praksu za učinkovito upravljanje metanom iz
        ugljenokopa na nacionalnoj razini: praćenje, izvješćivanje, provjera i ublažavanje), ECE Energy Series br. 71,
        UNECE 2021. (u pripremi).
   28
        Smjernice IPCC-a iz 2006. za nacionalne inventare stakleničkih plinova.
   29
        Bilans Zasobow Zloz Kopalin, stan na 31.12.2020’, State Geological Surowce mineralne (pgi.gov.pl)
HR                                                    20                                                        HR
 ---pagebreak---         istraživačkih bušotina30. Operatori rudnika stoga bi trebali mjeriti emisije metana u površinskim
        ugljenokopima primjenom takvih emisijskih faktora.
   (46) Stoga bi operatori rudnika trebali kontinuirano mjeriti i kvantificirati emisije metana iz
        ventilacijskih okana u podzemnim ugljenokopima, kontinuirano mjeriti metan koji se ispušta i
        spaljuje na baklji u drenažnim stanicama te primjenjivati specifične emisijske faktore u pogledu
        površinskih ugljenokopa. Te bi podatke trebali dostaviti nadležnim tijelima.
   (47) Trenutačno se ublažavanje emisija metana najbolje može postići u aktivnim i zatvorenim ili
        napuštenim podzemnim ugljenokopima. Učinkovito ublažavanje emisija metana iz aktivnih i
        zatvorenih ili napuštenih površinskih rudnika trenutačno je ograničeno tehnologijom. Međutim,
        kako bi se u budućnosti pružila potpora istraživanju i razvoju tehnologija ublažavanja takvih
        emisija, trebalo bi osigurati učinkovito i detaljno praćenje razmjera tih emisija, izvješćivanje o
        njima i njihovu provjeru.
   (48) Podzemni rudnici su rudnici termalnog ili koksnog ugljena. Termalni ugljen prvenstveno se
        koristi kao izvor energije, dok se koksni ugljen upotrebljava kao gorivo i reagens u postupku
        proizvodnje čelika. Rudnici i koksnog ugljena i termalnog ugljena trebali bi podlijegati
        mjerenju emisija metana, izvješćivanju o njima i njihovoj provjeri.
   (49) Za aktivne podzemne ugljenokope ublažavanje emisija metana trebalo bi se provoditi
        postupnim ukidanjem ispuštanja i spaljivanja na baklji. Kad je riječ o zatvorenim ili napuštenim
        podzemnim ugljenokopima, iako se poplavljivanjem mogu spriječiti emisije metana, to se ne
        radi sustavno i predstavlja rizik za okoliš. Osim toga, potrebno je postupno ukinuti ispuštanje i
        spaljivanje na baklji u tim rudnicima. Budući da geološka ograničenja i pitanja zaštite okoliša
        onemogućuju univerzalni pristup ublažavanju emisija metana iz napuštenih podzemnih
        ugljenokopa31, države članice trebale bi utvrditi vlastiti plan ublažavanja, uzimajući u obzir ta
        ograničenja i tehničku izvedivost ublažavanja AMM-a.
   (50) Na temelju prijedloga Komisije Vijeće je 28. lipnja 2021. donijelo novu pravnu osnovu za
        Istraživački fond za ugljen i čelik32 kojom se predviđa potpora istraživanju i inovacijama za
        prenamjenu zatvorenih ugljenokopa ili ugljenokopa u postupku zatvaranja i povezane
        infrastrukture u skladu s općim ciljem napuštanja ugljena i mehanizma za pravednu tranziciju.
        U tom kontekstu jedan od glavnih ciljeva novog programa Istraživačkog fonda za ugljen i čelik
        za nadolazeće godine bit će smanjenje učinaka ugljenokopa u tranziciji na okoliš, posebno u
        pogledu emisija metana.
   (51) Kad je riječ o 70 % vlastite potrošnje kamenog ugljena, 97 % potrošnje nafte i 90 % potrošnje
        fosilnog plina, Unija ovisi o uvozu. Ne postoje precizna saznanja o razmjeru, podrijetlu ili
   30
        Best Practice Guidance for Effective Management of Coal Mine Methane at National Level: Monitoring,
        Reporting, Verification and Mitigation (Smjernice za najbolju praksu za učinkovito upravljanje metanom iz
        ugljenokopa na nacionalnoj razini: praćenje, izvješćivanje, provjera i ublažavanje), ECE Energy Series br. 71,
        UNECE 2021. (u pripremi).
   31
        Best Practice Guidance for Effective Methane Recovery and Use from Abandoned Mines (Smjernice o najboljoj
        praksi za učinkovitu oporabu i upotrebu metana iz napuštenih rudnika) (UNECE, 2019.).
   32
        Odluka Vijeća (EU) 2021/1094 od 28. lipnja 2021. o izmjeni Odluke 2008/376/EZ o usvajanju istraživačkog
        programa Istraživačkog fonda za ugljen i čelik i o višegodišnjim tehničkim smjernicama za taj program,
        SL L 236/69. Odluka Vijeća (EU) 2021/1207 od 19. srpnja 2021. o izmjeni Odluke 2003/77/EZ o utvrđivanju
        višegodišnjih financijskih smjernica za upravljanje imovinom EZUČ-a u likvidaciji i, po završetku likvidacije,
        imovinom Istraživačkog fonda za ugljen i čelik. Odluka Vijeća (EU) 2021/1208 od 19. srpnja 2021. o izmjeni
        Odluke Vijeća 2003/76/EZ o mjerama potrebnim za provedbu Protokola o financijskim posljedicama isteka
        Ugovora o EZUČ-u i o Istraživačkom fondu za ugljen i čelik priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice,
        SL L 261/54.
HR                                                   21                                                     HR
 ---pagebreak---         prirodi emisija metana koje su povezane s fosilnom energijom koja se troši u Uniji, ali nastaje u
        trećim zemljama.
   (52) Učinci globalnog zagrijavanja uzrokovani emisijama metana prekogranični su. Iako neke zemlje
        koje proizvode fosilnu energiju počinju poduzimati domaće mjere kako bi smanjile emisije
        metana iz svojih energetskih sektora, mnogi izvoznici ne podliježu nikakvim propisima na
        svojim domaćim tržištima. Takvim operatorima potrebni su jasni poticaji za djelovanje u
        pogledu svojih emisija metana, stoga bi tržištima trebalo staviti na raspolaganje transparentne
        informacije o emisijama metana.
   (53) Trenutačno postoje ograničeni točni podaci (UNFCCC treće razine ili ekvivalentni podaci) o
        međunarodnim emisijama metana. Mnoge zemlje izvoznice fosilnih goriva dosad UNFCCC-u
        nisu dostavile cjelovite podatke iz inventara. Istodobno postoje dokazi o velikom povećanju
        emisija metana iz aktivnosti proizvodnje nafte i plina u svijetu sa 65 na 80 Mt godišnje u
        posljednjih 20 godina33.
   (54) Kako je najavljeno u Komunikaciji o strategiji EU-a za metan34, Unija je predana suradnji sa
        svojim energetskim partnerima i drugim ključnim zemljama uvoznicama fosilne energije kako
        bi se na globalnoj razini riješio problem emisija metana. Energetska diplomacija o emisijama
        metana već je polučila važne rezultate. U rujnu 2021. Unija i Sjedinjene Američke Države
        najavile su preuzimanje globalne obveze smanjenja emisija metana (Global Methane Pledge),
        političke inicijative smanjenja globalnih emisija metana za 30 % do 2030. (u odnosu na razine
        iz 2020.) koja je pokrenuta na Konferenciji UN-a o klimatskim promjenama (COP 26) u
        studenome 2021. u Glasgowu. Više od stotinu zemalja obvezalo se poduprijeti obvezu koja se
        odnosi na gotovo polovinu globalnih antropogenih emisija metana. Globalna obveza smanjenja
        emisija metana uključuje obvezu prelaska na primjenu najboljih dostupnih metodologija za
        inventare emisija u cilju kvantifikacije emisija metana, s posebnim naglaskom na izvorima s
        visokim emisijama.
   (55) Nadalje, Međunarodni opservatorij za emisije metana (IMEO) imat će važnu i vodeću ulogu u
        povećanju transparentnosti globalnih emisija metana u energetskom sektoru. Vijeće je u svojim
        zaključcima o klimatskoj i energetskoj diplomaciji35 iz siječnja 2021. podržalo uspostavu
        IMEO-a.
   (56) Komisija će surađivati s IMEO-om na uspostavi „indeksa opskrbe metanom”, kako je izričito
        navedeno u Komunikaciji o strategiji EU-a za metan36. Time bi se osigurali podaci o emisijama
        metana iz različitih izvora fosilne energije iz cijelog svijeta, među ostalim iz procjena i mjerenja
        na razini izvora te iz zračnog/satelitskog praćenja, čime bi se kupcima fosilne energije
        omogućilo da donose utemeljene odluke o kupnji na temelju emisija metana iz fosilnih izvora
        energije.
   (57) Usporedno s nastavkom uspješnog diplomatskog rada na ispunjavanju takvih globalnih obveza,
        Unija dodatno potiče znatno smanjivanje emisija metana na globalnoj razini, a posebno u
        zemljama koje Uniju opskrbljuju fosilnom energijom.
   (58) Stoga bi od uvoznika fosilne energije u Uniju trebalo zahtijevati da državama članicama dostave
        informacije o mjerama povezanima s mjerenjem emisija metana, izvješćivanjem o njima i
   33
        Global Assessment of Oil and Gas Methane 1 Ultra-Emitters (Globalna procjena super emitera metana 1 iz nafte i
        plina); T. Lauvaux, C. Giron, M. Mazzolini, A. d’Aspremont, R. Duren, D. Cusworth, D. Shindell, P. Ciais; travanj
        2021.
   34
        COM(2020) 663 final.
   35
        5263/21 TI/eb 1 RELEX.1.C.
   36
        COM(2020) 663 final.
HR                                                   22                                                        HR
 ---pagebreak---         njihovim ublažavanjem koje provode izvoznici, posebno o primjeni regulatornih ili
        dobrovoljnih mjera za kontrolu njihovih emisija metana, uključujući mjere kao što su pregled
        radi otkrivanja i saniranja istjecanja ili mjere za kontrolu i ograničavanje ispuštanja metana i
        njegova spaljivanja na baklji. Razine mjerenja i izvješćivanja utvrđene u zahtjevima u pogledu
        informacija koji se primjenjuju na uvoznike odgovaraju razinama koje treba zahtijevati od
        operatora iz Unije u ovoj Uredbi, kako je navedeno u uvodnim izjavama od 24. do 26. i u
        uvodnoj izjavi 46. Informacije o mjerama za kontrolu emisija metana ne predstavljaju veći teret
        od onih koje se zahtijevaju od operatora iz Unije.
   (59) Države članice bi te informacije trebale dostaviti Komisiji. Na temelju tih informacija Unija bi
        trebala uspostaviti bazu podataka o transparentnosti za uvoz fosilne energije u Uniju i upravljati
        tom bazom podataka u kojoj će biti navedeno jesu li se izvozna poduzeća obvezala na primjenu
        OGMP-a za naftna i plinska poduzeća te nekog ekvivalentnog standarda priznatog na
        međunarodnoj razini ili u Uniji za poduzeća iz sektora ugljena, ako takav standard postoji. Te bi
        informacije trebale pokazati stupanj predanosti poduzeća u zemljama izvoznicama da mjere
        svoje emisije metana, izvješćuju o njima i provjeravaju ih u skladu s metodama iz treće razine
        izvješćivanja UNFCCC-a. Takva baza podataka o transparentnosti služila bi kao izvor
        informacija za odluke uvoznika fosilne energije u Uniju o kupnji te za druge dionike i javnost.
        Baza podataka o transparentnosti trebala bi odražavati i trud koji su poduzeća u Uniji i
        poduzeća koja izvoze fosilnu energiju u Uniju uložila u mjerenje svojih emisija metana,
        izvješćivanje o njima te njihovo smanjivanje. Usto bi trebala sadržavati informacije o mjerenju,
        izvješćivanju i regulatornim mjerama ublažavanja u zemljama u kojima se proizvodi fosilna
        energija.
   (60) Osim toga, Unija bi trebala uspostaviti globalni alat za praćenje emitera metana kojim bi se
        pružile informacije o razmjeru, učestalosti i lokaciji izvora s visokim emisijama metana. Time
        bi se trebali dodatno potaknuti stvarni i dokazivi rezultati provedbe propisa o metanu i
        učinkovitih mjera ublažavanja koje provode poduzeća u Uniji i poduzeća koja opskrbljuju Uniju
        fosilnom energijom. Alat bi trebao objediniti podatke više certificiranih pružatelja podataka i
        usluga, uključujući komponentu Copernicus svemirskog programa EU-a i IMEO. Taj bi alat
        trebao poslužiti kao temelj za bilateralne dijaloge Komisije s predmetnim zemljama kako bi se
        raspravilo o različitim scenarijima predviđenima za politike i mjere povezane s emisijama
        metana.
   (61) Kombinacijom mjera iz uvodnih izjava od 58. do 60. trebala bi se povećati transparentnost za
        kupce, čime bi im se omogućilo donošenje utemeljenih odluka o nabavi i poboljšala mogućnost
        šire primjene rješenja za ublažavanje emisija metana u cijelom svijetu. Osim toga, mjere bi
        trebale pružiti dodatan poticaj međunarodnim poduzećima da prihvate međunarodne standarde
        mjerenja metana i izvješćivanja, kao što je OGMP, ili da donesu učinkovite mjere mjerenja,
        izvješćivanja i ublažavanja. Te su mjere osmišljene kao temelj za postupan pristup kako bi se
        povećala razina strogosti mjera koje se primjenjuju na uvoz. Komisija bi stoga trebala biti
        ovlaštena za izmjenu ili dodavanje zahtjeva u pogledu izvješćivanja koji se odnose na uvoznike.
        Nadalje, Komisija bi trebala ocijeniti provedbu tih mjera i, ako to smatra primjerenim, podnijeti
        prijedloge na preispitivanje kako bi se uvoznicima nametnule strože mjere i osigurala
        usporediva razina učinkovitosti mjera primjenjivih u trećim zemljama za praćenje emisija
        metana, izvješćivanje o njima, njihovu provjeru i ublažavanje. U evaluaciji bi trebalo uzeti u
        obzir rad IMEO-a, uključujući indeks opskrbe metanom, bazu podataka o transparentnosti i
        globalni alat za praćenje emitera metana. Ako Komisija smatra primjerenim postrožiti mjere
        koje se primjenjuju na uvoz, posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada
        provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući savjetovanje s relevantnim trećim zemljama.
HR                                              23                                                HR
 ---pagebreak---    (62) Države članice trebale bi osigurati da se povrede ove Uredbe sankcioniraju učinkovitim,
        proporcionalnim i odvraćajućim kaznama, koje mogu uključivati novčane kazne i periodične
        novčane kazne, te poduzeti sve potrebne mjere za osiguravanje njihove provedbe. Kako bi imale
        značajan odvraćajući učinak, sankcije bi trebale biti primjerene vrsti povrede, mogućoj koristi
        za operatora te vrsti i težini štete u okolišu. Pri izricanju sankcija trebalo bi voditi računa o
        prirodi, težini i trajanju predmetne povrede. Izricanje sankcija trebalo bi biti proporcionalno i
        usklađeno s pravom Unije i nacionalnim pravom, među ostalim i s primjenjivim postupovnim
        jamstvima i načelima Povelje o temeljnim pravima.
   (63) Kako bi se osigurala veća dosljednost, trebalo bi utvrditi popis vrsta povreda koje bi trebale
        podlijegati sankcijama. Kako bi se olakšala dosljednija primjena sankcija, trebalo bi utvrditi
        zajedničke okvirne i indikativne kriterije za primjenu sankcija. Odvraćajući učinak sankcija
        trebalo bi ojačati mogućnošću objave informacija o sankcijama koje izriču države članice, u
        skladu sa zahtjevima o zaštiti podataka utvrđenima u uredbama (EU) 2016/67937 i (EU)
        2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća38.
   (64) Kao rezultat odredaba kojima se zahtijeva da se ulaganja reguliranih operatora uzmu u obzir pri
        određivanju tarifa, Uredbu (EU) 2019/942 Europskog parlamenta i Vijeća39 trebalo bi izmijeniti
        kako bi se ACER-u povjerila zadaća stavljanja na raspolaganje skupa pokazatelja i referentnih
        vrijednosti za usporedbu jediničnih troškova ulaganja povezanih s mjerenjem emisija metana za
        usporedive projekte, izvješćivanjem o njima i njihovim smanjenjem.
   (65) Kako bi se definirali elementi postupnog ukidanja ispuštanja i spaljivanja na baklji u rudnicima
        koksnog ugljena, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s
        člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije kako bi se ova Uredba dopunila
        utvrđivanjem ograničenja za ispuštanje metana iz ventilacijskih okana za rudnike koksnog
        ugljena. Osim toga, kako bi se omogućilo da se od uvoznika zahtijevaju dodatne informacije,
        trebalo bi, što se pokazalo nužnim, Komisiji delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s
        člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, kako bi se ova Uredba dopunila
        izmjenom ili dodavanjem informacija koje uvoznici trebaju dostaviti. Posebno je važno da
        Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući ona
        na razini stručnjaka, te da se ta savjetovanja provedu u skladu s načelima utvrđenima u
        Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016. Osobito, s
        ciljem osiguravanja ravnopravnog sudjelovanja u pripremi delegiranih akata, Europski
        parlament i Vijeće primaju sve dokumente istodobno kada i stručnjaci iz država članica te
        njihovi stručnjaci sustavno imaju pristup sastancima stručnih skupina Komisije koji se odnose
        na pripremu delegiranih akata.
   (66) Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti provedbe, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene
        ovlasti za donošenje detaljnih pravila o zajedničkom formatu za izvješćivanje, u skladu s
   37
        Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom
        osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća
        uredba o zaštiti podataka) (SL L 119, 4.5.2016., str. 1.).
   38
        Uredba (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s
        obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih
        podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL L 295, 21.11.2018.,
        str. 39.).
   39
        Uredba (EU) 2019/942 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o osnivanju Agencije Europske unije za
        suradnju energetskih regulatora (SL L 158, 14.6.2019.).
HR                                                    24                                                      HR
 ---pagebreak---            člankom 291. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u
           skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća40.
   (67)    Operatorima i nadležnim tijelima trebalo bi dati razuman rok za poduzimanje potrebnih
           pripremnih radnji za ispunjavanje zahtjeva iz ove Uredbe.
   (68)    Budući da države članice pojedinačno ne mogu ispuniti cilj ove Uredbe, tj. točno mjerenje
           emisija metana u energetskom sektoru, izvješćivanje o njima i njihovu provjeru i da je taj cilj
           zbog njegova opsega lakše ispuniti na razini Unije, Unija može donositi mjere u skladu s
           načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s
           načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno
           za ostvarivanje tog cilja,
   DONIJELI SU OVU UREDBU:
                                                   Poglavlje 1.
                                                Opće odredbe
                                                      Članak 1.
                                          Predmet i područje primjene
   1.      Ovom se Uredbom utvrđuju pravila za točno mjerenje emisija metana u energetskom sektoru u
   Uniji, izvješćivanje o njima i njihovu provjeru te za smanjivanje tih emisija, među ostalim s pomoću
   pregleda radi otkrivanja i saniranja istjecanja te ograničenja ispuštanja u atmosferu i spaljivanja na
   baklji. Ovom se Uredbom utvrđuju i pravila o alatima kojima se osigurava transparentnost emisija
   metana iz uvoza fosilne energije u Uniju.
   2.      Ova se Uredba primjenjuje na:
           (a) istraživanje i proizvodnju nafte i fosilnog plina, prikupljanje i preradu fosilnog plina;
           (b) terminale za prijenos, distribuciju, podzemno skladištenje i ukapljeni plin (UPP) koji rade s
           fosilnim i/ili obnovljivim (bio- ili sintetičkim) metanom;
           (c) aktivne podzemne i površinske ugljenokope te zatvorene i napuštene podzemne
           ugljenokope.
   3.      Ova se Uredba primjenjuje na emisije metana koje nastaju izvan Unije u pogledu zahtjeva koji
   se odnose na informacije od uvoznika, na bazu podataka o transparentnosti metana i na alat za praćenje
   emitera metana.
                                                      Članak 2.
                                                      Definicije
   Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se sljedeće definicije:
   40
           Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela
           u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55,
           28.2.2011., str. 13.).
HR                                                   25                                                           HR
 ---pagebreak---    (1)      „emisije metana” znači sve izravne emisije koje nastaju iz svih komponenata koji su
   potencijalni izvori emisija metana, bilo kao rezultat namjernog ili nenamjernog ispuštanja, nepotpunog
   izgaranja na baklji ili iz drugih komponenata i nenamjernog istjecanja;
   (2)      „operator prijenosnog sustava” ima značenje koje mu je dodijeljeno [člankom 2. stavkom 4.
   Direktive 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća41] [potrebno je prilagoditi u skladu s prijedlogom
   preinake koji je u izradi];
   (3)      „operator distribucijskog sustava” ima značenje koje mu je dodijeljeno [člankom 2. stavkom 6.
   Direktive 2009/73/EZ ] [potrebno je prilagoditi u skladu s prijedlogom preinake koji je u izradi];
   (4)      „operator” znači svaka fizička ili pravna osoba koja upravlja imovinom ili je nadzire ili, ako je
   to predviđeno nacionalnim zakonodavstvom, osoba kojoj je povjerena odlučujuća gospodarska ovlast
   nad tehničkim funkcioniranjem imovine;
   (5)      „operator rudnika” znači svaka fizička ili pravna osoba koja upravlja ugljenokopom ili ga
   kontrolira ili, ako je to predviđeno nacionalnim zakonodavstvom, osoba kojoj je povjerena odlučujuća
   gospodarska ovlast nad tehničkim funkcioniranjem ugljenokopa;
   (6)      „provjera” znači aktivnosti koje provodi verifikator kako bi ocijenio sukladnost izvješća koja
   dostavljaju operatori i operatori rudnika;
   (7)      „verifikator” znači pravna osoba različita od nadležnih tijela imenovanih u skladu s člankom 4.
   ove Uredbe koja provodi aktivnosti provjere i koju je akreditiralo nacionalno akreditacijsko tijelo u
   skladu s Uredbom (EZ) br. 765/2008 ili fizička osoba koja je na drugi način ovlaštena, ne dovodeći u
   pitanje članak 5. stavak 2. te uredbe, u trenutku izdavanja izjave o provjeri;
   (8)      „izvor” znači komponenta ili geološka struktura koja namjerno ili nenamjerno, povremeno ili
   trajno ispušta metan u atmosferu;
   (9)      „imovina” znači poslovna ili operativna jedinica koja se može sastojati od nekoliko objekata ili
   lokacija, uključujući imovinu pod operativnom kontrolom operatora (poslovna imovina) i imovinu koja
   nije pod operativnom kontrolom operatora (neposlovna imovina);
   (10) „emisijski faktor” znači koeficijent kojim se kvantificiraju emisije ili uklanjanja plina po
   jedinici aktivnosti, a koji se često temelji na uzorku mjernih podataka prema prosjeku za razvoj
   reprezentativne stope emisija za određenu razinu djelatnosti u određenom skupu uvjeta rada;
   (11) „opći emisijski faktor” znači standardizirani emisijski faktor za svaku vrstu izvora emisije koji
   proizlazi iz inventara ili baza podataka, ali u svakom slučaju nije provjeren izravnim mjerenjima;
   (12)     „specifični emisijski faktor” znači emisijski faktor izveden iz izravnih mjerenja;
   (13) „izravno mjerenje” znači izravna kvantifikacija emisije metana na razini izvora s pomoću
   mjernog uređaja za metan;
   (14)     „emisije metana na razini lokacije” znači svi izvori emisija unutar imovine;
   (15) „mjerenje na razini lokacije” znači mjerenje odozgo prema dolje koje obično uključuje upotrebu
   senzora ugrađenih na mobilnu platformu, kao što su vozila, bespilotne letjelice, zrakoplovi, plovila i
   sateliti, ili druga sredstva za dobivanje potpunog pregleda emisija na cijeloj lokaciji;
   (16) „poduzeće” znači fizička ili pravna osoba koja obavlja najmanje jednu od sljedećih funkcija:
   iskorištavanje, istraživanje i proizvodnju nafte i fosilnog plina, prikupljanje i preradu fosilnog plina te
   prijenos, distribuciju i podzemno skladištenje plina, uključujući UPP;
   41
            Direktiva 2009/73/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za unutarnje
            tržište prirodnog plina i stavljanju izvan snage Direktive 2003/55/EZ (SL L 211, 14.8.2009., str. 94.).
HR                                                          26                                                      HR
 ---pagebreak---    (17) „pregled radi otkrivanja i saniranja istjecanja” znači pregled radi utvrđivanja izvora emisija
   metana, uključujući istjecanje i nenamjerno ispuštanje;
   (18) „ispuštanje” znači ispuštanje nesagorjelog metana u atmosferu, namjerno iz procesa, aktivnosti
   ili uređaja osmišljenih za tu svrhu ili nenamjerno u slučaju kvara ili geoloških ograničenja;
   (19) „spaljivanje na baklji” znači kontrolirano izgaranje metana u svrhu odlaganja u uređaju
   namijenjenom za to izgaranje;
   (20) „krizna situacija” znači privremeno, neočekivano i rijetko stanje u kojem je emisija metana
   neizbježna i nužna za sprečavanje neposrednog i znatnog štetnog utjecaja na sigurnost ljudi, javno
   zdravlje ili okoliš, ali ne uključuje situacije koje proizlaze iz sljedećih događaja ili su s njima povezane:
             (a) propust operatora da instalira odgovarajuću opremu dovoljnog kapaciteta za očekivanu ili
             stvarnu dinamiku proizvodnje i tlak u proizvodnji;
             (b) propust operatora da ograniči proizvodnju ako stopa proizvodnje premašuje kapacitet
             povezane opreme ili sustava za prikupljanje, osim ako je višak proizvodnje posljedica krizne
             situacije na kraju proizvodnog lanca, kvara ili neplaniranog saniranja i traje najviše osam sati
             od trenutka obavijesti o problemu s kapacitetom na kraju proizvodnog lanca;
             (c) planirano održavanje;
             (d) nemar operatora;
             (e) opetovane kvarove iste opreme, odnosno četiri ili više kvarova u prethodnih 30 dana;
   (21) „kvar” znači iznenadni, neizbježni kvar ili oštećenje opreme izvan razumne kontrole operatora
   koje znatno ometa rad, ali ne obuhvaća kvar ili oštećenje koje je u cijelosti ili djelomično uzrokovano
   lošim održavanjem, nepažljivim radom ili drugim kvarom ili oštećenjem opreme koje se može
   spriječiti;
   (22) „rutinsko spaljivanje na baklji” znači spaljivanje na baklji tijekom uobičajene proizvodnje nafte
   ili fosilnog plina i to ako ne postoje dostatna postrojenja ili pogodne geološke formacije za ponovno
   ubrizgavanje metana, njegovu upotrebu na licu mjesta ili njegovo otpremanje na tržište;
   (23) „vršni dio baklje” znači uređaj opremljen plamenikom koji se upotrebljava za spaljivanje
   metana;
   (24) „neaktivna bušotina” znači naftna ili plinska bušotina ili bušotina na kojoj se djelatnosti
   istraživanja ili proizvodnje ne provode najmanje godinu dana;
   (25)     „sanacija” znači postupak pročišćavanja onečišćene vode i tla;
   (26) „obnova” znači postupak vraćanja uvjeta tla i vegetacije na bušotini ili lokaciji u stanje slično
   onom prije poremećaja;
   (27) „ugljenokop” znači lokacija na kojoj se odvija ili se odvijalo vađenje ugljena, uključujući
   zemljišta, iskope, podzemne prolaze, okna, padine, tunele i radilišta, konstrukcije, postrojenja, opremu,
   strojeve i alate koji se nalaze na površini ili pod zemljom i upotrebljavaju se za vađenje lignita, sub-
   bitumeniziranog ugljena, bitumeniziranog ugljena ili antracita iz prirodnih ležišta u zemlji bilo kojim
   sredstvima ili metodama, uključujući pripremu ugljena za vađenje ili su nastali iz tih djelatnosti;
   (28) „aktivni ugljenokop” znači ugljenokop u kojem se većina prihoda ostvaruje iz vađenja lignita,
   sub-bitumeniziranog ugljena, bitumeniziranog ugljena ili antracita i pri čemu je ispunjen barem jedan
   od sljedećih uvjeta:
            (a) u tijeku je izgradnja rudnika;
HR                                                   27                                                  HR
 ---pagebreak---             (b) zadnjih 90 dana se proizvodi ugljen;
            (c) ventilatori rudnika su u pogonu.
   (29) „podzemni ugljenokop” znači ugljenokop u kojem se ugljen proizvodi bušenjem tunela u zemlji
   do ležišta ugljena, a zatim se iskapa s pomoću podzemne rudarske opreme kao što su strojevi za rezanje
   i strojevi za otkopavanje kontinuiranom, širokočelnom i uskočelnom metodom, te se prevozi na
   površinu;
   (30) „površinski ugljenokop” znači ugljenokop u kojem se ugljen nalazi u blizini površine i može se
   vaditi uklanjanjem pokrovnih slojeva stijena i tla;
   (31) „ventilacijsko okno” znači vertikalni prolaz koji se upotrebljava za protok svježeg zraka pod
   zemljom ili za uklanjanje metana i drugih plinova iz podzemnog ugljenokopa;
   (32)     „drenažna stanica” znači stanica koja prikuplja metan iz sustava drenaže plina iz ugljenokopa;
   (33) „drenažni sustav” znači sustav koji može obuhvaćati više izvora metana i koji odvodi plin bogat
   metanom iz slojeva ugljena ili stijena koji ga okružuju i transportira ga do drenažne stanice;
   (34) „aktivnosti nakon prestanka vađenja ugljena” znači aktivnosti koje se provode nakon vađenja
   ugljena i njegova iznošenja na površinu, uključujući rukovanje ugljenom, preradu, skladištenje i
   prijevoz;
   (35)     „kontinuirano mjerenje” znači mjerenje pri kojem se očitavanje obavlja najmanje svake minute;
   (36) „metan u ventilacijskom zraku” znači metan koji se emitira iz slojeva ugljena i drugih slojeva
   koji sadržavaju plin i koji ulazi u ventilacijski zrak i ispuhuje se iz ventilacijskog okna;
   (37) „ležište ugljena” znači područje zemljišta koje sadržava znatne količine ugljena koje se mogu
   iskopati, definirano u skladu s metodologijom države članice za dokumentiranje geoloških ležišta
   minerala;
   (38) „zatvoreni ugljenokop” znači ugljenokop s identificiranim operatorom, vlasnikom ili nositeljem
   dozvole i zatvoren u skladu s primjenjivim zahtjevima za izdavanje dozvola ili drugim propisima;
   (39) „napušteni ugljenokop” znači ugljenokop u kojem nije moguće identificirati operatora, vlasnika
   ili nositelja dozvole ili koji nije zatvoren na regulirani način;
   (40) „rudnik koksnog ugljena” znači rudnik u kojem je najmanje 50 % prosječne proizvodnje
   tijekom posljednje tri dostupne godine činio koksni ugljen, kako je definirano u Prilogu B Uredbi (EZ)
   br. 1099/2008 Europskog parlamenta i Vijeća42;
   (41) „uvoznik” znači fizička ili pravna osoba s poslovnim nastanom u Uniji koja u okviru trgovačke
   djelatnosti stavlja fosilnu energiju iz treće zemlje na tržište Unije.
                                                         Članak 3.
                                              Troškovi reguliranih operatora
   1.       Pri određivanju ili odobravanju tarifa za prijenos ili distribuciju ili metodologija koje trebaju
   upotrebljavati operatori prijenosnih sustava, operatori distribucijskih sustava, operatori terminala za
   UPP ili druga regulirana poduzeća, uključujući, ako je primjenjivo, operatore podzemnih skladišta
   plina, regulatorna tijela uzimaju u obzir nastale troškove i ulaganja u cilju ispunjavanja obveza na
   42
            Uredba (EZ) br. 1099/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. o energetskoj statistici
            (SL L 304, 14.11.2008., str. 1.).
HR                                                      28                                              HR
 ---pagebreak---    temelju ove Uredbe, u mjeri u kojoj odgovaraju troškovima učinkovitog i strukturno usporedivog
   reguliranog operatora.
   2.      Svake tri godine, Agencija Europske unije za suradnju energetskih regulatora (ACER) utvrđuje
   i objavljuje skup pokazatelja i odgovarajuće referentne vrijednosti za usporedbu jediničnih troškova
   ulaganja povezanih s mjerenjem emisija metana za usporedive projekte, izvješćivanjem o njima te
   njihovim smanjivanjem.
                                               Poglavlje 2.
                               Nadležna tijela i neovisna provjera
                                                   Članak 4.
                                                Nadležna tijela
   1.      Svaka država članica imenuje jedno ili više nadležnih tijela odgovornih za praćenje i izvršenje
   primjene ove Uredbe.
   Države članice obavješćuju Komisiju o nazivima i podacima za kontakt nadležnih tijela do … [tri
   mjeseca nakon datuma stupanja na snagu ove Uredbe]. Države članice bez odlaganja obavješćuju
   Komisiju o svakoj promjeni naziva ili podataka za kontakt nadležnih tijela.
   2.      Komisija objavljuje popis nadležnih tijela i redovito ga ažurira.
   3.      Države članice osiguravaju da nadležna tijela imaju odgovarajuće ovlasti i resurse za
   izvršavanje obveza utvrđenih u ovoj Uredbi.
                                                   Članak 5.
                                           Zadaće nadležnih tijela
   1.      Nadležna tijela poduzimaju potrebne mjere kako bi se osigurala usklađenost sa zahtjevima
   utvrđenima u ovoj Uredbi.
   2.      Operatori i operatori rudnika pružaju nadležnim tijelima svu potrebnu pomoć kako bi im
   omogućili ili olakšali obavljanje zadaća iz ove Uredbe, posebno u pogledu pristupa prostorima i
   predočavanja dokumentacije ili evidencija.
   3.      Nadležna tijela surađuju međusobno i s Komisijom te, prema potrebi, s tijelima trećih zemalja
   kako bi se osigurala usklađenost s ovom Uredbom. Komisija može uspostaviti mrežu nadležnih tijela
   kako bi potaknula suradnju, uz potrebne mehanizme razmjene informacija i najbolje prakse, te kako bi
   omogućila savjetovanja.
   4.      Ako se izvješća objavljuju u skladu s ovom Uredbom, nadležna tijela ih besplatno stavljaju na
   raspolaganje javnosti na određenoj internetskoj stranici i u slobodno dostupnom formatu koji se može
   preuzeti i uređivati.
   Ako su informacije povjerljive u skladu s člankom 4. Direktive 2003/4/EZ, nadležna tijela navode vrstu
   informacija koje su uskraćene i razlog za to.
HR                                               29                                                HR
 ---pagebreak---                                                      Članak 6.
                                               Inspekcijski nadzori
   1.      Nadležna tijela provode periodične inspekcijske nadzore kako bi provjerila ispunjavaju li
   operatori ili operatori rudnika zahtjeve utvrđene u ovoj Uredbi. Prvi inspekcijski nadzor mora biti
   dovršen do … [18 mjeseci nakon datuma stupanja na snagu ove Uredbe].
   2.      Inspekcijski nadzori uključuju, prema potrebi, provjere na licu mjesta ili terensko revizijsko
   preispitivanje dokumentacije i evidencije kojima se dokazuje usklađenost sa zahtjevima iz ove Uredbe,
   otkrivanje emisija metana i mjerenja koncentracije te sve daljnje mjere koje poduzima nadležno tijelo
   ili koje se poduzimaju u njegovo ime radi provjere i promicanja usklađenosti lokacija ili objekata sa
   zahtjevima iz ove Uredbe.
   Ako se inspekcijskim nadzorom utvrdi teška povreda zahtjeva iz ove Uredbe, nadležna tijela izdaju
   obavijest o korektivnim mjerama koje operator ili operator rudnika treba poduzeti u okviru izvješća iz
   stavka 5.
   3.      Nakon prvog inspekcijskog nadzora iz stavka 1. nadležna tijela izrađuju programe rutinskih
   inspekcijskih nadzora. Razdoblje između inspekcijskih nadzora temelji se na procjeni rizika za okoliš i
   ne smije biti dulje od dvije godine. Ako se inspekcijskim nadzorom utvrdi teška povreda zahtjeva iz
   ove Uredbe, sljedeći inspekcijski nadzor obavlja se u roku od godine dana.
   4.      Nadležno tijelo obavlja inspekcijske nadzore koji nisu rutinski u cilju:
             (a) istrage obrazloženih pritužbi iz članka 7. i slučajeva neusklađenosti što je prije moguće
             nakon datuma na koji nadležna tijela steknu saznanja o takvim pritužbama ili
             neusklađenostima;
             (b) osiguranja da su istjecanja sanirana ili komponente zamijenjene u skladu s člankom 14.
   5.       Nakon svakog inspekcijskog nadzora nadležna tijela izrađuju izvješće u kojem se opisuje
   pravna osnova za inspekcijski nadzor, postupovni koraci koje su slijedila, relevantni nalazi i preporuke
   za daljnje djelovanje operatora ili operatora rudnika.
   Izvješće se dostavlja predmetnom operatoru i objavljuje u roku od dva mjeseca od datuma
   inspekcijskog nadzora. Ako je izvješće sastavljeno na temelju pritužbe podnesene u skladu s
   člankom 7., nadležna tijela obavješćuju podnositelja pritužbe nakon objavljivanja izvješća.
   Nadležna tijela objavljuju izvješće u skladu s Direktivom 2003/4/EZ. Ako su informacije povjerljive u
   skladu s člankom 4. Direktive 2003/4/EZ, nadležna tijela u izvješću navode vrstu informacija koje su
   uskraćene i razlog za to.
   6.      Operatori i operatori rudnika poduzimaju sve potrebne mjere utvrđene u izvješću iz stavka 5. u
   roku koji su odredila nadležna tijela ili u bilo kojem drugom razdoblju usuglašenom s nadležnim
   tijelima.
HR                                                  30                                              HR
 ---pagebreak---                                                       Članak 7.
                                    Pritužbe podnesene nadležnim tijelima
   1.       Svaka fizička ili pravna osoba koja smatra da je pretrpjela štetu zbog toga što su operatori ili
   operatori rudnika prekršili zahtjeve iz ove Uredbe može podnijeti pisanu pritužbu nadležnim tijelima.
   2.       Pritužbe moraju biti propisno obrazložene i sadržavati dostatne dokaze o navodnoj povredi i
   šteti koja je iz nje proizašla.
   3.       Ako postane očito da pritužba ne sadržava dostatne dokaze koji opravdavaju provođenje istrage,
   nadležna tijela obavješćuju podnositelja pritužbe o razlozima zbog kojih su odlučila da neće provesti
   istragu.
   4.       Ne dovodeći u pitanje pravila primjenjiva u skladu s nacionalnim pravom, nadležna tijela
   obavješćuju podnositelja pritužbe o koracima poduzetima u postupku i, prema potrebi, obavješćuju ga
   o odgovarajućim alternativnim oblicima pravne zaštite, kao što je obraćanje nacionalnim sudovima ili
   bilo koji drugi nacionalni ili međunarodni žalbeni postupak.
   5.       Ne dovodeći u pitanje pravila primjenjiva u skladu s nacionalnim pravom i na temelju
   usporedivih postupaka, nadležna tijela utvrđuju i objavljuju okvirne rokove za donošenje odluke o
   pritužbama.
                                                      Članak 8.
                                     Aktivnosti provjere i izjava o provjeri
   1.       Verifikatori ocjenjuju sukladnost izvješća o emisijama koja im u skladu s ovom Uredbom
   podnose operatori ili operatori rudnika. Ocjenjuju sukladnost izvješća sa zahtjevima utvrđenima ovom
   Uredbom i preispituju sve izvore podataka i metodologije upotrebljene kako bi se ocijenila njihova
   pouzdanost, vjerodostojnost i točnost, a posebno sljedeće točke:
             (a) odabir i primjena emisijskih faktora;
             (b) metodologije, izračuni, uzorkovanja, statističke distribucije i razine značajnosti na temelju
             kojih se utvrđuju emisije metana;
             (c) svi rizici neodgovarajućeg mjerenja ili izvješćivanja;
             (d) svi sustavi kontrole kvalitete ili osiguranja kvalitete koje primjenjuju operatori ili operatori
             rudnika.
   2.       Pri obavljanju aktivnosti provjere iz stavka 1. verifikatori primjenjuju besplatne i javno
   dostupne europske ili međunarodne standarde za kvantifikaciju emisija metana koje Komisija
   primjenjuje u skladu sa stavkom 5. Do datuma na koji Komisija odredi primjenjivost tih standarda,
   verifikatori primjenjuju postojeće europske ili međunarodne standarde za kvantifikaciju i verifikaciju
   emisija stakleničkih plinova.
   Verifikatori mogu provoditi provjere na licu mjesta kako bi utvrdili pouzdanost, vjerodostojnost i
   točnost korištenih izvora podataka i metodologija.
   3.       Verifikatori izdaju izjavu o provjeri kojom se potvrđuje sukladnost izvješća o emisijama i
   opisuju provedene provjere nakon što se u okviru njihove ocjene uz razumno jamstvo utvrdi da je
   izvješće o emisijama u skladu sa zahtjevima iz ove Uredbe.
HR                                                   31                                                  HR
 ---pagebreak---    Verifikatori izdaju izjavu o provjeri samo ako pouzdani, vjerodostojni i točni podaci i informacije
   omogućuju utvrđivanje emisija metana s razumnim stupnjem sigurnosti i pod uvjetom da su dostavljeni
   podaci usklađeni s procijenjenim podacima, potpuni i da ne sadržavaju nedosljednosti.
   Ako se u ocjeni zaključi da izvješće o emisijama nije u skladu sa zahtjevima iz ove Uredbe, verifikatori
   o tome obavješćuju operatora ili operatora rudnika, a operator ili operator rudnika bez odgode podnosi
   revidirano izvješće o emisijama verifikatoru.
   4.      Operatori i operatori rudnika pružaju verifikatorima svu potrebnu pomoć kako bi omogućili ili
   olakšali obavljanje zadaća provjera iz ove Uredbe, posebno u pogledu pristupa prostorima i
   predočavanja dokumentacije ili evidencija.
   5.      Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 31. radi dopune ove Uredbe
   uključivanjem i utvrđivanjem primjenjivosti europskih ili međunarodnih standarda za kvantifikaciju i
   mjerenje emisija metana za potrebe ove Uredbe.
                                                    Članak 9.
                                     Neovisnost i akreditacija verifikatora
   1.      Verifikatori su neovisni o operatorima i operatorima rudnika te provode aktivnosti propisane
   ovom Uredbom u javnom interesu. U tu svrhu ni verifikatori ni bilo koji dio iste pravne osobe ne smiju
   biti operator ili operator rudnika, vlasnik operatora ili operatora rudnika, niti biti u njihovu vlasništvu,
   niti verifikatori smiju imati odnose s operatorima ili operatorima rudnika koji bi mogli utjecati na
   njihovu neovisnost i nepristranost.
   2.      Verifikatore akreditira nacionalno akreditacijsko tijelo u skladu s Uredbom (EZ) br. 765/2008.
   3.      Ako u ovoj Uredbi nisu utvrđene posebne odredbe o akreditaciji verifikatora, primjenjuju se
   odgovarajuće odredbe iz Uredbe (EZ) br. 765/2008.
                                                    Članak 10.
                                 Međunarodni opservatorij za emisije metana
   1.      Pod uvjetom da je interes Unije zaštićen, Međunarodnom opservatoriju za emisije metana
   dodjeljuje se verifikacijska uloga u pogledu podataka o emisijama metana, posebno u pogledu sljedećih
   zadaća:
             (a) objedinjavanje podataka o emisijama metana u skladu s odgovarajućim statističkim
             metodama;
             (b) provjera metodologija i statističkih postupaka koje poduzeća primjenjuju za
             kvantificiranje podataka o emisijama metana;
             (c) razvoj metodologija za prikupljanje i analizu podataka u skladu s dobrom znanstvenom i
             statističkom praksom kako bi se osigurala viša razina točnosti procjena emisija, uz
             odgovarajuću karakterizaciju nepouzdanosti;
             (d) objavljivanje zbirnih podataka o poduzećima prema osnovnom izvoru i razini
             izvješćivanja, razvrstanih prema poslovnoj i neposlovnoj imovini, u skladu sa zahtjevima u
             pogledu tržišnog natjecanja i povjerljivosti;
             (e)    izvješćivanje o značajnim odstupanjima utvrđenima među izvorima podataka.
HR                                                 32                                                  HR
 ---pagebreak---    2.      Komisija može Međunarodnom opservatoriju za emisije metana dostaviti podatke o emisijama
   metana koje su joj nadležna tijela stavila na raspolaganje u skladu s ovom Uredbom.
   3.      Informacije koje je izradio Međunarodni opservatorij za emisije metana stavljaju se na
   raspolaganje javnosti i Komisiji.
                                                 Poglavlje 3.
                            Emisije metana u sektorima nafte i plina
                                                    Članak 11.
                                               Područje primjene
   Ovo se poglavlje primjenjuje na aktivnosti iz članka 1. stavka 2. točaka (a) i (b).
                                                    Članak 12.
                                             Praćenje i izvješćivanje
   1.      Do … [12 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] operatori podnose izvješće
   nadležnim tijelima koje sadržava procijenjene emisije metana na razini izvora primjenom općih
   emisijskih faktora, ali specifičnih po izvorima, za sve izvore.
   2.      Operatori do … [24 mjeseca od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] nadležnim tijelima
   podnose i izvješće koje sadržava izravna mjerenja emisija metana na razini izvora za poslovnu
   imovinu. Izvješćivanje na takvoj razini može uključivati mjerenje i uzorkovanje na razini izvora kao
   osnovu za utvrđivanje specifičnih emisijskih faktora koji se upotrebljavaju za procjenu emisija.
   3.      Do … [36 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] i do 30. ožujka svake godine
   nakon toga operatori podnose izvješće nadležnim tijelima koje sadržava izravna mjerenja emisija
   metana na razini izvora za poslovnu imovinu iz stavka 2., dopunjeno mjerenjima emisija metana na
   razini lokacije, čime se omogućuje ocjena i provjera objedinjenih procjena na razini izvora po lokaciji.
   Prije nego što ih podnesu nadležnim tijelima, operatori osiguravaju da izvješća iz ovog stavka ocijeni
   verifikator te prilažu izjavu o provjeri izdanu u skladu s člancima 8. i 9.
   4.      Poduzeća s poslovnim nastanom u Uniji do … [36 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove
   Uredbe] nadležnim tijelima podnose izvješće koje sadržava izravna mjerenja emisija metana na razini
   izvora za neposlovnu imovinu. Izvješćivanje na takvoj razini može uključivati mjerenje i uzorkovanje
   na razini izvora kao osnovu za utvrđivanje specifičnih emisijskih faktora koji se upotrebljavaju za
   procjenu emisija.
   5.      Do … [48 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] i do 30. ožujka svake godine
   nakon toga poduzeća s poslovnim nastanom u Uniji podnose izvješće nadležnim tijelima koje sadržava
   izravna mjerenja emisija metana na razini izvora za neposlovnu imovinu navedenu u stavku 4.,
   dopunjeno mjerenjima emisija metana na razini lokacije, čime se omogućuje ocjena i provjera
   objedinjenih procjena na razini izvora po lokaciji.
   Prije nego što ih podnesu nadležnim tijelima, poduzeća osiguravaju da izvješća iz ovog stavka ocijeni
   verifikator te prilažu izjavu o provjeri izdanu u skladu s člancima 8. i 9.
HR                                                 33                                               HR
 ---pagebreak---    6.      Izvješća predviđena ovim člankom obuhvaćaju posljednju kalendarsku godinu za koju su
   dostupni podaci i uključuju barem sljedeće informacije:
             (a) vrstu i lokaciju izvora emisija;
             (b) detaljne podatke prema pojedinačnim izvorima emisija;
             (c) detaljne informacije o metodologijama kvantifikacije koje se primjenjuju za mjerenje
             emisija metana;
             (d) sve emisije metana za poslovnu imovinu;
             (e) udio vlasništva i emisije metana iz neposlovne imovine pomnožen s udjelom vlasništva;
             (f) popis subjekata koji imaju operativnu kontrolu nad neposlovnom imovinom.
   Komisija provedbenim aktima utvrđuje predložak za izvješća iz stavaka 2., 3., 4. i 5. Ti se provedbeni
   akti donose u skladu sa postupkom iz članka 32. stavka 2.
   7.      Za mjerenja na razini lokacije iz stavaka 3. i 5. upotrebljavaju se odgovarajuće tehnologije
   kvantifikacije kojima se mogu osigurati takva mjerenja.
   8.      U slučaju znatnih odstupanja između emisija kvantificiranih primjenom metoda na razini izvora
   i emisija koje proizlaze iz mjerenja na razini lokacije, dodatna mjerenja provode se u istom
   izvještajnom razdoblju.
   9.      Mjerenja emisija metana za plinsku infrastrukturu provode se u skladu s odgovarajućim
   europskim (CEN) ili međunarodnim (ISO) normama za kvantifikaciju emisija metana.
   10.     Ako su informacije povjerljive u skladu Direktivom (EU) 2016/943 Europskog parlamenta i
   Vijeća43, operatori u izvješću navode vrstu informacija koje su uskraćene i razlog za to.
   11.     Nadležna tijela stavljaju izvješća iz ovog članka na raspolaganje javnosti i Komisiji u roku od
   tri mjeseca nakon što ih operatori podnesu i u skladu s člankom 5. stavkom 4.
                                                     Članak 13.
                                            Opća obveza ublažavanja
   Operatori poduzimaju sve mjere koje su im na raspolaganju kako bi spriječili i sveli na najmanju
   moguću mjeru emisije metana u svojem poslovanju.
                                                     Članak 14.
                                         Otkrivanje i saniranje istjecanja
   1.      Do … [tri mjeseca od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] operatori nadležnim tijelima
   podnose program otkrivanja i saniranja istjecanja u kojem se detaljno opisuje sadržaj pregleda koje
   treba provesti u skladu sa zahtjevima iz ovog članka.
   Nadležna tijela mogu zahtijevati od operatora da izmijeni program uzimajući u obzir zahtjeve iz ove
   Uredbe.
   43
           Direktiva (EU) 2016/943 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti neotkrivenih znanja i iskustva
           te poslovnih informacija (poslovne tajne) od nezakonitog pribavljanja, korištenja i otkrivanja (SL L 157,
           15.6.2016.).
HR                                                   34                                                            HR
 ---pagebreak---    2.      Do … [6 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] operatori provode pregled svih
   relevantnih komponenata za koje su odgovorni u skladu s programom otkrivanja i saniranja istjecanja
   iz stavka 1.
   Nakon toga, pregledi radi otkrivanja i saniranja istjecanja ponavljaju se svaka tri mjeseca.
   3.      Pri provedbi pregleda operatori upotrebljavaju uređaje koji omogućuju otkrivanje gubitka
   metana iz komponenata u vrijednosti 500 dijelova na milijun ili više.
   4.      Operatori provode saniranje ili zamjenjuju sve komponente za koje se utvrdi da emitiraju metan
   u vrijednosti 500 dijelova na milijun ili više.
   Saniranje ili zamjena komponenata iz prvog podstavka obavlja se odmah nakon otkrivanja ili što je
   prije moguće nakon otkrivanja, ali ne kasnije od pet dana nakon otkrivanja, pod uvjetom da operatori
   mogu dokazati da sigurnosni ili tehnički aspekti ne dopuštaju hitno djelovanje te pod uvjetom da
   operatori utvrde program sanacije i praćenja.
   Sigurnosna i tehnička pitanja koja ne dopuštaju trenutačno djelovanje, kako je navedeno u drugom
   podstavku, ograničena su pitanja sigurnosti osoblja i ljudi u blizini, utjecaja na okoliš, koncentracije
   gubitka metana, pristupačnosti komponente i dostupnosti zamjenske komponente. Pitanja utjecaja na
   okoliš mogu uključivati slučajeve u kojima bi saniranje moglo dovesti do veće razine emisija metana
   nego ako do saniranja ne dođe.
   Ako je prije saniranja ili zamjene potrebno isključiti sustav, operatori moraju smanjiti istjecanje unutar
   jednog dana od otkrivanja i sanirati istjecanje do kraja sljedećeg planiranog isključivanja sustava ili u
   roku od godine dana, ovisno o tome što nastupi ranije.
   5.      Neovisno o stavku 2., operatori ispituju komponente za koje je tijekom bilo kojeg prethodnog
   pregleda utvrđeno da emitiraju metan u vrijednosti 500 dijelova na milijun ili više, što je prije moguće
   nakon sanacije obavljene u skladu sa stavkom 4., a najkasnije 15 dana nakon toga, kako bi osigurali
   uspješnu sanaciju.
   Neovisno o stavku 2., operatori ispituju komponente za koje je utvrđeno da emitiraju metan u
   vrijednosti manjoj od 500 dijelova na milijun najkasnije tri mjeseca nakon otkrivanja emisija kako bi
   provjerili je li se promijenila količina gubitka metana.
   Ako se utvrdi veći rizik za sigurnost ili veći rizik od gubitaka metana, nadležna tijela mogu preporučiti
   češće provođenje pregleda relevantnih komponenata.
   6.      Ne dovodeći u pitanje obveze izvješćivanja u skladu sa stavkom 7., operatori evidentiraju sva
   utvrđena istjecanja, bez obzira na njihovu količinu, i kontinuirano ih pregledavaju kako bi osigurali da
   su sanirana u skladu sa stavkom 4.
   Operatori čuvaju evidenciju najmanje deset godina i te informacije dostavljaju nadležnim tijelima na
   njihov zahtjev.
   7.      U roku od mjesec dana nakon svakog pregleda operatori nadležnim tijelima države članice u
   kojoj se nalazi relevantna imovina podnose izvješće s rezultatima pregleda te program saniranja i
   praćenja. Izvješće uključuje barem elemente utvrđene u Prilogu I.
   Nadležna tijela mogu zahtijevati od operatora da izmijeni izvješće ili program saniranja i praćenja
   uzimajući u obzir zahtjeve iz ove Uredbe.
   8.      Operatori mogu delegirati bilo koju od zadaća utvrđenih u ovom članku. Delegirane zadaće ne
   utječu na odgovornost operatora ni na učinkovitost nadzora koji provode nadležna tijela.
HR                                                  35                                                HR
 ---pagebreak---    9.      Za potrebe pregleda, države članice pružateljima usluga stavljaju na raspolaganje
   certifikacijske, akreditacijske ili jednakovrijedne kvalifikacijske programe, uključujući odgovarajuće
   programe osposobljavanja.
                                                      Članak 15.
                                 Ograničenja ispuštanja i spaljivanja na baklji
   1.      Ispuštanje je zabranjeno, osim u okolnostima predviđenima ovim člankom. Zabranjeno je
   rutinsko spaljivanje na baklji.
   2.      Ispuštanje je dopušteno samo u sljedećim situacijama:
           (a) u kriznoj situaciji ili u slučaju kvara; i
           (b) ako je to neizbježno i nužno potrebno za rad, popravak, održavanje ili ispitivanje
           komponenata ili opreme i podložno obvezama izvješćivanja iz članka 16.
   3.      Ispuštanje u skladu sa stavkom 2. točkom (b) uključuje sljedeće posebne situacije u kojima se
   ispuštanje ne može u potpunosti izbjeći:
           (a) tijekom uobičajenog rada određenih komponenata, pod uvjetom da oprema zadovoljava sve
           navedene standarde opreme te da se pravilno održava i podvrgava redovitim inspekcijskim
           pregledima kako bi se gubici metana sveli na najmanju moguću mjeru;
           (b) kod pražnjenja ili pročišćavanja tekućine koja se zadržava u bušotini pod atmosferskim
           pritiskom;
           (c) tijekom mjerenja ili uzorkovanja iz spremnika za pohranu ili druge niskotlačne posude;
           (d) tijekom utovara tekućina iz spremnika ili druge niskotlačne posude u prijevozno vozilo u
           skladu s primjenjivim standardima;
           (e) tijekom popravaka i održavanja, uključujući opremu za ispuhivanje i dekompresiju radi
           provođenja popravaka i održavanja;
           (f) tijekom ispitivanja navojnog čepa glave zaštitne kolone;
           (g) tijekom ispitivanja istjecanja na dubinskoj brtvenici;
           (h) tijekom proizvodnog ispitivanja koje traje manje od 24 sata;
           (i) ako metan ne odgovara specifikacijama sabirnog cjevovoda, pod uvjetom da operator
           analizira uzorke metana dvaput tjedno kako bi utvrdio jesu li specifikacije postignute i da metan
           usmjeri u sabirni cjevovod čim bude udovoljeno specifikacijama cjevovoda;
           (j) tijekom puštanja u pogon cjevovoda, opreme ili objekata, samo onoliko dugo koliko je
           potrebno za pročišćavanje unesenih nečistoća iz cjevovoda ili opreme;
           (k) tijekom čišćenja, dekomprimiranja radi popravka ili pročišćavanja sabirnog cjevovoda radi
           popravka ili održavanja, i to samo ako se plin ne može ograničiti ili preusmjeriti u nezahvaćeni
           dio cjevovoda.
   4.      Ako je ispuštanje dopušteno u skladu sa stavcima 2. i 3., operatori ispuštaju samo ako
   spaljivanje na baklji nije tehnički izvedivo ili ako bi moglo ugroziti sigurnost poslovanja ili osoblja. U
   takvoj situaciji, u okviru obveza izvješćivanja utvrđenih u članku 16., operatori dokazuju nadležnim
   tijelima potrebu za ispuštanjem umjesto spaljivanja na baklji.
HR                                                   36                                              HR
 ---pagebreak---    5.       Spaljivanje na baklji dopušteno je samo ako nije izvedivo ponovno ubrizgavanje, iskorištavanje
   na licu mjesta ili otprema metana na tržište zbog razloga koji nisu gospodarskog karaktera. U takvoj
   situaciji, u okviru obveza izvješćivanja utvrđenih u članku 16., operatori dokazuju nadležnim tijelima
   potrebu za odabirom spaljivanja na baklji umjesto ponovnog ubrizgavanja, iskorištavanja na licu mjesta
   ili otpreme metana na tržište.
                                                    Članak 16.
                         Izvješćivanje o slučajevima ispuštanja i spaljivanja na baklji
   1.       Operatori obavješćuju nadležna tijela o slučajevima ispuštanja i spaljivanja na baklji:
            (a) uzrokovanima kriznom situacijom ili kvarom;
            (b) u trajanju od ukupno osam sati ili dulje u razdoblju od 24 sata od nastanka pojedinačnog
            slučaja.
   Obavijest iz prvog podstavka šalje se bez odgode nakon slučaja, a najkasnije u roku od 48 sati od
   nastanka slučaja ili od trenutka kad je operator za njega saznao.
   2.       Operatori nadležnim tijelima podnose tromjesečna izvješća o svim slučajevima ispuštanja i
   spaljivanja na baklji iz stavka 1. i članka 15. u skladu s elementima utvrđenima u Prilogu II.
   3.       Nadležna tijela stavljaju izvješća iz ovog članka na raspolaganje javnosti i Komisiji svake
   godine i u skladu s člankom 5. stavkom 4.
                                                    Članak 17.
                              Zahtjevi u pogledu standarda spaljivanja na baklji
   1.       Ako je postrojenje izgrađeno, zamijenjeno ili obnovljeno ili ako su ugrađeni novi vršni dijelovi
   baklji ili drugi uređaji za izgaranje, operatori ugrađuju samo uređaje za izgaranje koji su opremljeni
   automatskim paljenjem ili pilotskim plamenikom koji radi kontinuirano te koji učinkovito postižu
   potpuno uništavanje i uklanjanje ugljikovodika.
   2.        Operatori osiguravaju da svi vršni dijelovi baklji ili drugi uređaji za izgaranje ispunjavaju
   zahtjeve iz stavka 1. do … [12 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe].
   3.       Operatori provode tjedne inspekcije vršnih dijelova baklji u skladu s elementima utvrđenima u
   Prilogu III.
                                                    Članak 18.
                                               Neaktivne bušotine
   1.       Do … [12 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] države članice uspostavljaju i
   objavljuju popis svih neaktivnih bušotina na svojem državnom području ili u njihovoj nadležnosti koji
   uključuje barem elemente iz Priloga IV.
    2.      Do … [18 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] oprema za mjerenje emisija
   metana ugrađuje se u sve neaktivne bušotine.
HR                                                  37                                              HR
 ---pagebreak---    3.      Izvješća koja sadržavaju mjerenja iz stavka 2. podnose se nadležnim tijelima do … [24 mjeseca
   od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] i do 30. ožujka svake godine nakon toga i obuhvaćaju
   posljednju kalendarsku godinu za koju su dostupni podaci. Prije podnošenja nadležnim tijelima,
   izvješća iz ovog stavka ocjenjuje verifikator i prilaže im se izjava o provjeri izdana u skladu s člancima
   8. i 9.
   4.      Nadležna tijela stavljaju izvješća iz ovog članka na raspolaganje javnosti i Komisiji u roku od
   tri mjeseca nakon što ih operatori podnesu i u skladu s člankom 5. stavkom 4.
   5.      Države članice odgovorne su za ispunjavanje obveza utvrđenih u stavcima 2. i 3., osim ako se
   može utvrditi odgovorna strana, u kojem slučaju ta strana snosi odgovornost.
   6.      Države članice izrađuju i provode plan ublažavanja kako bi sanirale, obnovile i cementnim
   čepom trajno zatvorile neaktivne bušotine koje se nalaze na njihovu državnom području.
   U planovima ublažavanja koriste se inventari iz stavka 1. za određivanje prioriteta za aktivnosti,
   uključujući:
           (a) saniranje, obnavljanje i trajno zatvaranje bušotina cementnim čepom;
           (b) obnovu povezanih pristupnih cesta;
           (c) obnovu zemljišta, vode i staništa na koje su utjecale bušotine i prijašnje poslovanje;
           (d) godišnje provjere kako bi se osiguralo da bušotine zatvorene cementnim čepom više nisu
   izvor emisija metana.
                                                 Poglavlje 4.
                                Emisije metana u sektoru ugljena
                                                  ODJELJAK I.
                           PRAĆENJE I IZVJEŠĆIVANJE U AKTIVNIM RUDNICIMA
                                                    Članak 19.
                                                Područje primjene
   1.      Ovaj se odjeljak primjenjuje na aktivne podzemne i površinske ugljenokope.
   2.      Emisije metana iz aktivnih podzemnih ugljenokopa uključuju sljedeće emisije:
           (a)     emisije metana iz svih ventilacijskih okana koje operator rudnika upotrebljava;
           (b)     emisije metana iz drenažnih stanica i iz sustava za drenažu metana, neovisno o tome
           nastaju li kao posljedica namjernog ili nenamjernog ispuštanja ili nepotpunog izgaranja na
           baklji;
           (c)     emisije metana koje nastaju tijekom aktivnosti nakon prestanka vađenja ugljena.
   3.      Emisije metana iz aktivnih površinskih ugljenokopa uključuju sljedeće emisije:
HR                                                  38                                                HR
 ---pagebreak---            (a)     emisije metana koje nastaju u ugljenokopu tijekom postupka vađenja ugljena;
           (b)     emisije metana koje nastaju tijekom aktivnosti nakon prestanka vađenja ugljena.
                                                    Članak 20.
                                            Praćenje i izvješćivanje
   1.      U podzemnim ugljenokopima operatori rudnika provode kontinuirano mjerenje emisija metana
   iz ventilacijskog zraka i kvantifikaciju na svim oknima ispušne ventilacije kojima se koristi operator
   rudnika, primjenom uređaja s pragom osjetljivosti na koncentraciju metana od najmanje 100 dijelova
   na milijun. Usto provode mjesečna mjerenja na temelju uzoraka.
   2.      Operatori drenažnih stanica kontinuirano mjere količine ispuštenog i na baklji spaljenog metana
   bez obzira na razloge takvog ispuštanja i spaljivanja na baklji.
   3.      Kad je riječ o površinskim ugljenokopima, operatori rudnika upotrebljavaju faktore emisija
   metana iz ugljenokopa specifične za ležišta kako bi kvantificirali emisije koje proizlaze iz rudarskih
   aktivnosti. Operatori rudnika utvrđuju te emisijske faktore na tromjesečnoj osnovi, u skladu s
   odgovarajućim znanstvenim standardima i uzimaju u obzir emisije metana iz okolnih slojeva.
   4.      Mjerenja i kvantifikacija iz stavaka od 1. do 3. provode se u skladu s odgovarajućim europskim
   ili međunarodnim standardima.
   Kad je riječ o kontinuiranim mjerenjima iz stavaka 1. i 2., ako dio mjerne opreme ne radi određeno
   vrijeme, očitanja provedena tijekom razdoblja u kojima je oprema radila mogu se upotrijebiti za
   procjenu podataka na proporcionalnoj osnovi za razdoblje u kojem oprema nije radila.
   Oprema koja se upotrebljava za kontinuirana mjerenja iz stavaka 1. i 2. mora raditi više od 90 %
   vremena u kojem se upotrebljava za praćenje emisije, ne računajući vrijeme prekida rada radi
   ponovnog umjeravanja.
   5.      Operatori rudnika procjenjuju emisije ugljena nakon prestanka vađenja ugljena primjenjujući
   emisijske faktore nakon prestanka vađenja ugljena koji se ažuriraju svake godine na temelju uzoraka
   ugljena specifičnih za ležišta i u skladu s odgovarajućim znanstvenim standardima.
   6.      Do … [12 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] i do 30. ožujka svake godine
   nakon toga operatori rudnika i operatori drenažnih stanica podnose nadležnim tijelima izvješće koje
   sadržava godišnje podatke o emisijama metana na razini izvora u skladu s odredbama ovog članka.
   Izvješće obuhvaća posljednju kalendarsku godinu za koju su dostupni podaci i uključuje elemente
   utvrđene u dijelu 1. Priloga V. za upravljanje podzemnim ugljenokopima, dijelu 2. Priloga V. za
   aktivne površinske ugljenokope i dijelu 3. Priloga V. za drenažne stanice.
   Prije nego što ih podnesu nadležnim tijelima, operatori rudnika i drenažnih stanica osiguravaju da
   izvješća iz ovog stavka ocijeni verifikator te prilažu izjavu o provjeri izdanu u skladu s člancima 8. i 9.
   7.      Nadležna tijela stavljaju izvješća iz ovog članka na raspolaganje javnosti i Komisiji u roku od
   tri mjeseca nakon što ih operatori podnesu i u skladu s člankom 5. stavkom 4.
HR                                                 39                                                 HR
 ---pagebreak---                                                  ODJELJAK II.
               UBLAŽAVANJE EMISIJA METANA IZ AKTIVNIH PODZEMNIH UGLJENOKOPA
                                                   Članak 21.
                                               Područje primjene
   Ovaj se odjeljak primjenjuje na emisije metana iz podzemnih ugljenokopa iz članka 19. stavka 2.
                                                   Članak 22.
                                               Mjere ublažavanja
   1.      Od [1. siječnja 2025.] zabranjuje se ispuštanje metana iz drenažnih stanica i spaljivanje na
   baklji, osim u kriznim situacijama, u slučaju kvara ili kad je to neizbježno i apsolutno nužno radi
   održavanja. U takvim slučajevima operatori drenažnih stanica provode ispuštanje samo ako spaljivanje
   na baklji nije tehnički izvedivo ili ako bi moglo ugroziti sigurnost rada ili osoblja. U takvoj situaciji, u
   okviru obveza izvješćivanja utvrđenih u članku 23., operatori drenažnih stanica dokazuju nadležnim
   tijelima potrebu za odabirom ispuštanja umjesto spaljivanja na baklji.
   2.      Od 1. siječnja 2027. zabranjeno je ispuštanje metana iz ventilacijskih okana kod ugljenokopa
   koji ispuštaju više od 0,5 tona metana po kilotoni izvađenog ugljena, osim rudnika koksnog ugljena.
   3.      Do … [tri godine od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] Komisija donosi delegirani akt u
   skladu s člankom 31. radi dopune ove Uredbe utvrđivanjem ograničenja za ispuštanje metana iz
   ventilacijskih okana za rudnike koksnog ugljena.
                                                   Članak 23.
                        Izvješćivanje o slučajevima ispuštanja i spaljivanja na baklji
   1.      Od [1. siječnja 2025.] operatori drenažnih stanica obavješćuju nadležna tijela o svim
   slučajevima ispuštanja i spaljivanja na baklji:
           (a) uzrokovanim kriznom situacijom ili kvarom,
           (b) do kojih je neizbježno došlo zbog održavanja drenažnog sustava.
   Ta se obavijest šalje bez odgode nakon slučaja, a najkasnije u roku od 48 sati od nastanka slučaja ili od
   trenutka kada je operator za njega saznao, u skladu s elementima utvrđenima u Prilogu VI.
   2.      Nadležna tijela stavljaju informacije koje su dobile u skladu s ovim člankom na raspolaganje
   javnosti i Komisiji svake godine i u skladu s člankom 5. stavkom 4.
                                                ODJELJAK III.
              EMISIJE METANA IZ ZATVORENIH I NAPUŠTENIH PODZEMNIH UGLJENOKOPA
HR                                                 40                                                 HR
 ---pagebreak---                                                    Članak 24.
                                              Područje primjene
   Ovaj se odjeljak primjenjuje na sljedeće emisije metana iz napuštenih i zatvorenih podzemnih
   ugljenokopa u kojima je proizvodnja ugljena prekinuta:
           (a) emisije metana iz svih ventilacijskih okana koja i dalje ispuštaju metan;
           (b) emisije metana iz opreme za vađenje ugljena čija je upotreba prekinuta;
           (c) emisije metana iz drugih jasno definiranih točkastih izvora emisija kako je navedeno u
           dijelu 1. Priloga VII.
                                                   Članak 25.
                                            Praćenje i izvješćivanje
   1.      Do … [12 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] države članice uspostavljaju i
   objavljuju popis svih zatvorenih i napuštenih ugljenokopa na svojem državnom području ili u njihovoj
   nadležnosti u skladu s metodologijom koji uključuje barem elemente iz dijela 1. Priloga VII.
   2.      Mjerenja koncentracije metana provode se u skladu s odgovarajućim znanstvenim standardima i
   najmanje svakih sat vremena iz svih elemenata navedenih u dijelu 1. točki vi. Priloga VII. za koje je
   utvrđeno da emitiraju metan.
   Od … [18 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] mjerna se oprema ugrađuje na sve
   elemente navedene u dijelu 1. točki v. Priloga VII. za zatvorene i napuštene ugljenokope koji su
   prestali s radom od … [50 godina prije datuma stupanja na snagu ove Uredbe].
   Prag osjetljivosti mjerne opreme koja se upotrebljava za mjerenja iz stavka 2. iznosi najmanje 10 000
   dijelova na milijun.
   Mjerna oprema mora raditi više od 90 % vremena u kojem se koristi za praćenje emisija, ne računajući
   vrijeme prekida rada radi ponovnog umjeravanja.
   3.      Izvješća koja sadržavaju procjene godišnjih podataka o emisijama metana na razini izvora
   podnose se nadležnim tijelima do … [24 mjeseca od datuma stupanja na snagu ove Uredbe] i do
   30. ožujka svake godine nakon toga.
   Izvješća obuhvaćaju posljednju kalendarsku godinu za koju su dostupni podaci i uključuju elemente
   utvrđene u dijelu 3. Priloga VII.
   Prije podnošenja nadležnim tijelima, izvješća iz ovog stavka ocjenjuje verifikator i prilaže im se izjava
   o provjeri izdana u skladu s člancima 8. i 9.
   4.      Operatori rudnika odgovorni su za zahtjeve iz stavaka 2. i 3. u pogledu zatvorenih rudnika.
   Države članice odgovorne su za zahtjeve iz stavaka 2. i 3. u pogledu napuštenih rudnika.
   5.      Nadležna tijela stavljaju izvješća iz ovog članka na raspolaganje javnosti i Komisiji u roku od
   tri mjeseca nakon što ih operatori podnesu i u skladu s člankom 5. stavkom 4.
HR                                                 41                                               HR
 ---pagebreak---                                                     Članak 26.
                                              Mjere ublažavanja
   1.      Na temelju inventara iz članka 25. države članice izrađuju i provode plan ublažavanja emisija
   metana iz napuštenih ugljenokopa.
   Plan ublažavanja podnosi se nadležnim tijelima do … [36 mjeseci od datuma stupanja na snagu ove
   Uredbe] i uključuje barem elemente utvrđene u dijelu 4. Priloga VII.
   2.      Ispuštanje u atmosferu i spaljivanje na baklji iz opreme iz članka 25. stavka 2. zabranjuje se od
   1. siječnja 2030., osim ako iskorištavanje ili ublažavanje nije tehnički izvedivo ili ako postoji rizik od
   ugrožavanja sigurnosti okoliša ili sigurnosti rada ili osoblja. U takvoj situaciji, u okviru obveza
   izvješćivanja iz članka 25., operatori rudnika ili države članice dokazuju potrebu za ispuštanjem ili
   spaljivanjem na baklji umjesto iskorištavanja ili ublažavanja.
                                                Poglavlje 5.
                            Emisije metana koje nastaju izvan Unije
                                                    Članak 27.
                                      Zahtjevi koji se odnose na uvoznike
   1.      Do … [9 mjeseci od datuma stupanja na snagu Uredbe] i do 31. prosinca svake godine nakon
   toga uvoznici nadležnim tijelima države članice uvoznice dostavljaju informacije navedene u
   Prilogu VIII.
   Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 31. radi dopune ove Uredbe
   izmjenom ili dodavanjem informacija koje uvoznici trebaju dostaviti.
   2.      Do … [12 mjeseci od datuma stupanja na snagu Uredbe] i do 30. lipnja svake godine nakon
   toga, države članice Komisiji dostavljaju informacije koje su im dostavili uvoznici.
   Komisija te informacije stavlja na raspolaganje u skladu s člankom 28.
   3.      Do 31. prosinca 2025. ili ranije ako smatra da su dostupni dostatni dokazi, Komisija razmatra
   primjenu ovog članka, posebno uzimajući u obzir:
             (a) izvješćivanje o dostupnim podacima o emisijama metana prikupljenima u kontekstu
             globalnog alata za praćenje metana iz članka 29.;
             (b)   analizu podataka o emisijama metana koju provodi IMEO;
             (c) informacije o mjerama praćenja, izvješćivanja, provjere i ublažavanja koje provode
             operatori koji se nalaze izvan Unije i od kojih se u Uniju uvozi energija; i
             (d) sigurnost opskrbe i posljedice u pogledu jednakih uvjeta u slučaju mogućih dodatnih
             obveza, uključujući obvezne mjere kao što su standardi ili ciljevi u pogledu emisija metana,
             uzimajući zasebno u obzir sektore nafte, plina i ugljena.
   Prema potrebi i na temelju dokaza potrebnih za osiguravanje potpune usklađenosti s primjenjivim
   međunarodnim obvezama Unije, Komisija predlaže izmjene ove Uredbe radi pooštravanja zahtjeva koji
   se primjenjuju na uvoznike kako bi se osigurala usporediva razina učinkovitosti u pogledu mjerenja i
   provjere emisija metana, izvješćivanja o njima te njihova ublažavanja u energetskom sektoru.
HR                                                  42                                               HR
 ---pagebreak---                                                       Članak 28.
                                Baza podataka o transparentnosti emisija metana
   1.      Komisija do … [18 mjeseci nakon datuma stupanja na snagu Uredbe] uspostavlja i održava
   bazu podataka o transparentnosti emisija metana koja sadržava informacije koje su joj dostavljene u
   skladu s člankom 27. i člankom 12. stavkom 11., člankom 16. stavkom 3., člankom 18. stavkom 4.,
   člankom 20. stavkom 7., člankom 23. stavkom 2. i člankom 25. stavkom 5.
   2.      Osim informacija iz stavka 1., baza podataka uključuje sljedeće informacije:
             (a)   popis zemalja u kojima se fosilna energija proizvodi i iz kojih se izvozi u Uniju;
             (b)   za svaku zemlju iz točke (a) informacije o sljedećim točkama:
                   i. ima li uspostavljene obvezne regulatorne mjere za emisije metana u energetskom
                   sektoru kojima su obuhvaćeni elementi utvrđeni u ovoj Uredbi u pogledu mjerenja i
                   provjere emisija metana u energetskom sektoru, izvješćivanja o njima te njihova
                   ublažavanja;
                   ii. je li potpisala Pariški sporazum o klimatskim promjenama;
                   iii. dostavlja li nacionalne inventare u skladu sa zahtjevima Okvirne konvencije
                   Ujedinjenih naroda o promjeni klime, ako je primjenjivo;
                   iv. uključuju li nacionalni inventari dostavljeni u skladu s Okvirnom konvencijom
                   Ujedinjenih naroda o promjeni klime izvješćivanje treće razine o emisijama metana iz
                   energetskog sektora, ako je primjenjivo;
                   v. količinu emisija metana iz energetskog sektora prema nacionalnim inventarima
                   podnesenima u skladu s Okvirnom konvencijom Ujedinjenih naroda o promjeni klime,
                   ako je primjenjivo, te jesu li podaci bili predmet neovisne provjere;
                   vi. popis poduzeća koja izvoze fosilnu energiju u Uniju;
                   vii. popis uvoznika fosilne energije u Uniju.
   2.      Baza podataka o transparentnosti dostupna je javnosti na internetu, besplatno i barem na
   engleskom jeziku.
   3.      Ovaj se članak primjenjuje ne dovodeći u pitanje odredbe Direktive (EU) 2016/943.
                                                      Članak 29.
                                     Globalni alat za praćenje emitera metana
   1.      Komisija do … [dvije godine nakon datuma stupanja na snagu Uredbe] uspostavlja globalni
   alat za praćenje metana koji se temelji na satelitskim podacima i podacima nekoliko certificiranih
   pružatelja podataka i usluga, uključujući komponentu Copernicus svemirskog programa EU-a.
   Alat mora biti dostupan javnosti i pružati redovite ažurirane informacije, barem o veličini, učestalosti i
   lokaciji izvora energije s visokim emisijama metana.
   2.      Alat služi kao temelj za bilateralne dijaloge Komisije o politikama i mjerama u području emisija
   metana. Ako se alatom utvrdi novi veliki izvor emisija, Komisija upozorava relevantnu zemlju s ciljem
   informiranja i poduzimanja korektivnih mjera.
   3.      Ovaj članak podliježe odredbama Direktive (EU) 2016/943.
HR                                                   43                                               HR
 ---pagebreak---                                                  Poglavlje 6.
                                             Završne odredbe
                                                   Članak 30.
                                                    Sankcije
   1.      Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju zbog povrede odredaba ove
   Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu.
   2.      Predviđene sankcije moraju biti učinkovite, primjerene i odvraćajuće i mogu uključivati:
   (a)     novčane kazne razmjerne šteti u okolišu, pri čemu se razina tih novčanih kazni izračunava tako
   da se osigura da se odgovornim osobama učinkovito oduzme ekonomska korist koja proizlazi iz
   njihovih povreda te se kod opetovanih teških povreda postupno povećava razina takvih novčanih kazni;
   (b)     periodične novčane kazne kako bi se operatore prisililo da prestanu s postupanjem koje čini
   povredu, postupe u skladu s odlukom kojom se nalaže poduzimanje mjera saniranja ili korektivnih
   mjera, dostavljanje informacija ili podvrgavanje inspekcijskom nadzoru, prema potrebi.
   Države članice obavješćuju Komisiju o pravilima o sankcijama do [tri mjeseca od datuma stupanja na
   snagu ove Uredbe]. Osim toga, države članice bez odgode obavješćuju Komisiju o svim naknadnim
   izmjenama koje utječu na takva pravila.
   3.      Sankcijama podliježu najmanje sljedeće povrede:
   (a)      propust operatora ili operatora rudnika da nadležnim tijelima ili verifikatorima pruže potrebnu
   pomoć kako bi omogućili ili olakšali obavljanje njihovih zadaća u skladu s ovom Uredbom;
   (b)     propust operatora ili operatora rudnika da provedu mjere utvrđene u izvješću o inspekcijskom
   nadzoru iz članka 6.;
   (c)     propust operatora ili operatora rudnika da dostave izvješća o emisijama metana u skladu s ovom
   Uredbom, uključujući izjavu o provjeri koju su izdali neovisni verifikatori u skladu s člancima 8. i 9.;
   (d)     propust operatora da izvrše pregled radi otkrivanja i saniranja istjecanja u skladu s člankom 14.;
   (e)     propust operatora da poprave ili zamijene komponente, da obavljaju kontinuirani pregled
   komponenata i evidentiraju istjecanja u skladu s člankom 14.;
   (f)     propust operatora da podnesu izvješće u skladu s člankom 14.;
   (g)     ispuštanje ili spaljivanje na baklji koje provode operatori ili operatori rudnika izvan situacija
   predviđenih u člancima 15., 22. i 26., prema potrebi;
   (h)     rutinsko spaljivanje na baklji koje provode operatori;
   (i)     propust operatora ili operatora rudnika da dokažu potrebu za odabirom ispuštanja umjesto
   spaljivanja na baklji i da dokažu potrebu za odabirom spaljivanja na baklji umjesto ponovnog
   ubrizgavanja, iskorištavanja na licu mjesta ili otpreme metana na tržište, u slučaju operatora, ili
   iskorištavanja ili ublažavanja, u slučaju operatora rudnika, u skladu s člancima 15., 22. i 26.;
   (j)     propust operatora ili operatora rudnika da prijave slučajeve ispuštanja i spaljivanja na baklji ili
   izvijeste o njima u skladu s člancima 16., 23. i 26., prema potrebi;
HR                                                 44                                                 HR
 ---pagebreak---    (k)     upotreba vršnog dijela baklje ili uređaja za izgaranje protivno zahtjevima utvrđenima u
   članku 17.;
   (l)     propust uvoznika da dostave informacije koje se traže u skladu s člankom 27. i Prilogom VIII.
   4.      Države članice uzimaju u obzir barem sljedeće indikativne kriterije za izricanje sankcija, prema
   potrebi:
   (a)     trajanje ili vremenske učinke, prirodu i težinu povrede;
   (b)     sve mjere koje poduzeće, operator ili operator rudnika poduzme kako bi pravodobno ublažio ili
   otklonio štetu;
   (c)     ima li povreda obilježje namjere ili nepažnje;
   (d)     sve prethodne povrede koje je počinilo to poduzeće, operator ili operator rudnika;
   (e)     financijske koristi koje su poduzeće, operator ili operator rudnika stekli izravno ili neizravno
   zbog povrede ili gubitke koje su izbjegli, ako su dostupni relevantni podaci;
   (f)     veličinu poduzeća, operatora ili operatora rudnika;
   (g)     stupanj suradnje s nadležnim tijelom;
   (h)     način na koji je tijelo doznalo za povredu, osobito je li i u kojoj mjeri je operator pravodobno
   prijavio povredu;
   (i)     sve ostale otegotne ili olakotne čimbenike primjenjive na okolnosti slučaja.
   5.      Države članice svake godine objavljuju informacije o vrsti i veličini sankcija izrečenih na
   temelju ove Uredbe, povredama i operatorima kojima su izrečene sankcije.
                                                   Članak 31.
                                        Izvršavanje delegiranja ovlasti
   1.      Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji u skladu s uvjetima utvrđenima u
   ovom članku.
   2.      Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 8. stavka 5., članka 22. stavka 3. i članka 27.
   stavka 1. dodjeljuje se Komisiji na neodređeno vrijeme počevši od … [datuma stupanja na snagu ove
   Uredbe].
   3.      Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 8.
   stavka 5., članka 22. stavka 3. i članka 27. stavka 1. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti
   koje je u njoj navedeno. Opoziv počinje proizvoditi učinke sljedećeg dana od dana objave spomenute
   odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe
   na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
   4.      Prije donošenja delegiranog akta Komisija se savjetuje sa stručnjacima koje je imenovala svaka
   država članica u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi
   zakonodavstva od 13. travnja 2016.
   5.      Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
   6.      Delegirani akt donesen na temelju članka 8. stavka 5., članka 22. stavka 3. i članka 27. stavka 1.
   stupa na snagu samo ako ni Europski parlament ni Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta
   Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne podnesu nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i
HR                                                 45                                                HR
 ---pagebreak---    Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće podnijeti prigovore. Taj se rok produljuje za
   dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
                                                 Članak 32.
                                              Postupak odbora
   1. Komisiji pomaže Odbor za energetsku uniju osnovan na temelju članka 44. Uredbe
   (EU) 2018/1999.
   2.     Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
                                                 Članak 33.
                                               Preispitivanje
   1.     Svakih pet godina Komisija podnosi izvješće o evaluaciji ove Uredbe Europskom parlamentu i
   Vijeću te, prema potrebi, podnosi zakonodavne prijedloge za izmjenu ove Uredbe. Ta se izvješća
   objavljuju.
   2.     Za potrebe ovog članka Komisija može zatražiti informacije od država članica i nadležnih tijela
   te posebno uzima u obzir informacije koje su države članice dostavile u svojim integriranim
   nacionalnim energetskim i klimatskim planovima, njihovim ažuriranim verzijama i u svojim
   nacionalnim energetskim i klimatskim izvješćima o napretku u skladu s Uredbom (EU) 2018/1999.
                                                 Članak 34.
                                      Izmjene Uredbe (EU) 2019/942
   U članku 15. Uredbe (EU) 2019/942 Europskog parlamenta i Vijeća dodaje se sljedeći stavak 5.:
   „5. ACER svake tri godine utvrđuje i javno objavljuje skup pokazatelja i odgovarajuće referentne
   vrijednosti za usporedbu jediničnih troškova ulaganja povezanih s mjerenjem emisija metana za
   usporedive projekte, izvješćivanjem o njima i njihovim smanjivanjem. Izdaje preporuke o
   pokazateljima i referentnim vrijednostima za jedinične troškove ulaganja izvršenih radi usklađivanja s
   obvezama iz [ove Uredbe] u skladu s člankom 3. [ove Uredbe]”.
                                                 Članak 35.
                                             Stupanje na snagu
   Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
   Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
HR                                               46                                               HR
 ---pagebreak---    Sastavljeno u Bruxellesu,
   Za Europski parlament     Za Vijeće
   Predsjednica              Predsjednik
HR                            47         HR
 ---documentbreak---                          EUROPSKA
                         KOMISIJA
                                               Bruxelles, 15.12.2021.
                                               COM(2021) 805 final
                                               ANNEXES 1 to 8
                                      PRILOZI
                  Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća
   o smanjenju emisija metana u energetskom sektoru i izmjeni Uredbe (EU) 2019/942
        {SEC(2021) 432 final} - {SWD(2021) 459 final} - {SWD(2021) 460 final}
HR                                                                                HR
 ---pagebreak---                                               PRILOG I.
                        Programi otkrivanja, saniranja i praćenja istjecanja
   Program saniranja
   Program saniranja iz članka 14. mora sadržavati barem sljedeće elemente:
   i.      popis i naziv svih komponenti koje su provjerene;
   ii.     rezultat inspekcije s obzirom na to je li otkriven gubitak metana i, ako jest, koliki je;
   iii.    za komponente za koje se utvrdi da emitiraju metan u vrijednosti 500 dijelova na
   milijun ili više, naznaku o tome je li tijekom pregleda radi otkrivanja i saniranja istjecanja
   (LDAR) obavljena sanacija, a ako nije, zašto, uz vođenje računa o zahtjevima u pogledu toga
   koji se elementi mogu uzeti u obzir za odgođenu sanaciju u skladu s člankom 14. stavkom 4.;
   iv.     za komponente za koje se utvrdi da emitiraju metan u vrijednosti 500 dijelova na
   milijun ili više, predviđeni program saniranja s naznakom predviđenog datuma saniranja;
   v.      za komponente za koje je prilikom prethodnog pregleda radi LDAR-a utvrđeno da
   emitiraju metan u vrijednosti manjoj od 500 dijelova na milijun, ali je tijekom praćenja
   provedenog nakon LDAR-a kako bi se provjerilo je li se promijenila količina gubitka metana
   utvrđeno da emitiraju metan u vrijednosti 500 dijelova ili više, naznaku o tome je li odmah
   obavljena sanacija, a ako nije, zašto (u skladu s točkom iii.), te predviđeni program saniranja s
   naznakom predviđenog datuma saniranja.
   Nakon toga slijedi postsanacijski program u kojem se navodi vrijeme stvarnog izvršenja
   sanacija.
   Program praćenja
   Program praćenja iz članka 14. mora sadržavati barem sljedeće elemente:
   i.      popis i naziv svih komponenti koje su provjerene;
   ii.     rezultat inspekcije s obzirom na to je li otkriven gubitak metana i, ako jest, koliki je;
   iii.    za komponente za koje se utvrdi da emitiraju metan u vrijednosti 500 dijelova na
   milijun ili više, rezultate praćenja nakon sanacije kako bi se provjerilo je li sanacija uspješno
   obavljena;
   iv.     za komponente za koje se utvrdi da emitiraju metan u vrijednosti manjoj od 500
   dijelova na milijun, rezultate praćenja provedenog nakon LDAR-a kako bi se provjerilo je li
   se promijenila količina gubitka metana te preporuku na temelju nalaza.
HR                                                   1                                               HR
 ---pagebreak---                                                PRILOG II.
                    Izvješćivanje o slučajevima ispuštanja i spaljivanja na baklji
   U skladu s člankom 16. operatori su nadležnim tijelima dužni dostaviti barem sljedeće
   informacije o metanu koji se spaljuje na baklji ili ispušta:
   i.       naziv operatora;
   ii.      naziv i vrstu imovine;
   iii.     opremu o kojoj je riječ;
   iv.      datum i vrijeme kad je ispuštanje ili spaljivanje na baklji otkriveno ili je započelo te
   kad je završilo;
   v.       izmjerenu ili procijenjenu količinu prirodnog plina koji je ispušten ili spaljen na baklji;
   vi.      uzrok i prirodu ispuštanja ili spaljivanja na baklji;
   vii.     mjere poduzete radi ograničavanja trajanja i razmjera ispuštanja ili spaljivanja na
   baklji;
   viii. korektivne mjere poduzete radi otklanjanja uzroka i sprečavanja ponovnog ispuštanja
   ili spaljivanja na baklji;
   ix.      rezultate tjednih inspekcija vršnih dijelova baklji provedenih u skladu s člankom 17.
HR                                                   2                                                  HR
 ---pagebreak---                                               PRILOG III.
                                   Inspekcije vršnih dijelova baklji
   Tjedne inspekcije vršnih dijelova baklji moraju uključivati sveobuhvatan audiovizualni i
   olfaktorni (AVO) pregled (uključujući vanjski vizualni pregled vršnih dijelova baklji,
   osluškivanje radi utvrđivanja istjecanja tlaka i tekućine te njušenje radi utvrđivanja
   neuobičajenih i snažnih mirisa).
   Tijekom inspekcije operator mora pregledati sve komponente, uključujući vršne dijelove
   baklji, mjerne otvore spremnika, zatvorene sustave odzračivanja, pumpe, kompresore, uređaje
   za rasterećenje od tlaka, ventile, vodove, prirubnice, spojnice i povezane cjevovode, kako bi
   se utvrdile neispravnosti, istjecanja i ispuštanja.
   U izvješće se moraju unijeti sljedeća zapažanja:
   i.      u slučaju zapaljenih baklji: smatra li se izgaranje primjerenim ili neprimjerenim.
   Neprimjereno izgaranje definira se kao baklja s vidljivim emisijama u ukupnom trajanju
   duljem od pet minuta tijekom dva uzastopna sata;
   ii.     u slučaju nezapaljenih baklji: ima li nezapaljena baklja ispust za plin ili ne. Ako ga
   ima, taj bi nedostatak trebalo otkloniti u roku od šest sati ili u roku od 24 sata u slučaju loših
   vremenskih ili drugih ekstremnih uvjeta.
HR                                                   3                                                HR
 ---pagebreak---                                              PRILOG IV.
                                    Popisi neaktivnih bušotina
   U skladu s člankom 18. popisi neaktivnih bušotina moraju sadržavati barem sljedeće
   informacije:
   i.     ime i adresu operatora, vlasnika ili nositelja dozvole, prema potrebi;
   ii.    naziv, vrstu i adresu bušotine ili njezine lokacije;
   iii.   zemljovid na kojem su prikazane granice bušotine ili njezine lokacije;
   iv.    rezultate svih mjerenja koncentracije metana.
HR                                                 4                                  HR
 ---pagebreak---                                             PRILOG V.
                             Izvješćivanje o aktivnim ugljenokopima
   Dio 1.
   U skladu s člancima 19. i 20., izvješća o aktivnim podzemnim rudnicima moraju sadržavati
   barem sljedeće informacije:
   i.     naziv i adresu operatora rudnika;
   ii.    adresu rudnika;
   iii.   tonažu svake vrste ugljena proizvedene u rudniku;
   iv.    za sva ventilacijska okna koja se koriste u rudniku
          1. naziv (ako postoji);
          2. razdoblje upotrebe, ako se razlikuje od izvještajnog razdoblja;
          3. koordinate;
          4. namjenu (usis, ispuh);
          5. tehničku specifikaciju mjernih uređaja koji se upotrebljavaju za mjerenje i
          kvantifikaciju emisija metana te optimalne radne uvjete koje je naveo proizvođač;
          6. udio vremena tijekom kojeg je radio uređaj za kontinuirano mjerenje;
          7. europski ili međunarodni standard odabran za:
                  – mjesto uzorkovanja za potrebe mjerenja metana mjernim uređajima;
                  – mjerenje brzina protoka;
                  – mjerenje koncentracija metana,
          8. emisije metana zabilježene uređajima za kontinuirano mjerenje (u tonama);
          9. emisije metana zabilježene mjesečnim uzorkovanjem (u tonama po satu),
          uključujući informacije o:
                  – datumu uzorkovanja;
                  – tehnici uzorkovanja;
                  – očitanjima atmosferskih uvjeta (tlak, temperatura, vlažnost) zabilježenima na
          odgovarajućoj udaljenosti kako bi odražavala uvjete u kojima rade uređaji za
          kontinuirano mjerenje;
          11. ako je rudnik povezan s nekim drugim rudnikom na bilo koji način koji
          omogućava protok zraka između rudnikȃ, naziv tog rudnika;
   v.     emisijski faktori nakon prestanka vađenja ugljena i opis metode korištene za njihov
   izračun;
   vi.    emisije nakon prestanka vađenja ugljena (u tonama).
HR                                                5                                               HR
 ---pagebreak---    Dio 2.
   U skladu s člancima 19. i 20., izvješća o aktivnim površinskim rudnicima moraju sadržavati
   barem sljedeće informacije:
   i.      naziv i adresu operatora rudnika;
   ii.     adresu rudnika;
   iii.    tonažu svake vrste ugljena proizvedene u rudniku;
   iv.     zemljovid svih ležišta koja se eksploatiraju u rudniku, uz prikaz granica tih ležišta;
   v.      za svako ležište ugljena:
           1. naziv (ako postoji);
           2. razdoblje upotrebe, ako se razlikuje od izvještajnog razdoblja;
           3. opis eksperimentalne metode koja se primjenjuje radi utvrđivanja emisija metana
           uslijed rudarskih djelatnosti, uključujući metodologiju odabranu za obračun emisija
           metana iz okolnih slojeva;
   vi.     emisijski faktori nakon prestanka vađenja ugljena i opis metode korištene za njihov
   izračun;
   vii.    emisije nakon prestanka vađenja ugljena.
   Dio 3.
   U skladu s člancima 19. i 20., izvješća o drenažnim stanicama moraju sadržavati barem
   sljedeće informacije:
   i.      naziv i adresu operatora rudnika;
   ii.     tonažu metana dobivenog iz drenažnog sustava jednog ili više rudnika, po rudniku;
   iii.    tonažu ispuštenog metana;
   iv.     tonažu metana spaljenog na baklji;
   v.      učinkovitost baklje;
   vi.     upotrebu uhvaćenog metana.
HR                                                 6                                              HR
 ---pagebreak---                                                PRILOG VI.
       Izvješćivanje o slučajevima ispuštanja i spaljivanja na baklji u drenažnim stanicama
   U skladu s člankom 23. operatori drenažnih stanica nadležnim su tijelima dužni dostaviti
   barem sljedeće informacije o metanu koji se spaljuje na baklji ili ispušta:
   i.       naziv i adresu operatora;
   ii.      vrijeme kad je slučaj prvi put otkriven;
   iii.     uzrok ispuštanja i/ili spaljivanja na baklji;
   iv.      tonažu metana koji je ispušten i spaljen na baklji (ili procjenu ako kvantifikacija nije
   moguća).
HR                                                   7                                               HR
 ---pagebreak---                                              PRILOG VII.
                                    Zatvoreni i napušteni rudnici
   Dio 1.
   U skladu s člancima 24. i 25. popis zatvorenih i napuštenih ugljenokopa mora sadržavati
   barem sljedeće informacije o svakoj lokaciji:
   i.     naziv i adresu operatora, vlasnika ili nositelja dozvole, prema potrebi;
   ii.    adresu lokacije;
   iii.   zemljovid na kojem su prikazane granice rudnika;
   iv.    nacrte otkopnih radilišta i njihov status;
   v.     rezultate mjerenja koncentracije metana na sljedećim mjestima:
          1. sva ventilacijska okna koja su se u rudniku koristila dok je radio, uz podatke o:
                   - koordinatama okna;
                   - nazivu okna (ako postoji);
                   - statusu pečaćenja i načinu pečaćenja, ako je poznat;
          2. odzračnici koji se više ne koriste;
          3. drenažni zdenci koji se više ne koriste;
          4. izdanci;
          5. uočljiva puknuća slojeva koja se nalaze na području rudnika ili su povezana s
          njegovim nekadašnjim ležištem ugljena;
          6. drugi zabilježeni potencijalni točkasti izvori emisija.
   Dio 2.
   Mjerenja iz dijela 1. točke v. moraju se provoditi u skladu sa sljedećim načelima:
   i.     mjerenja se moraju provoditi pri atmosferskom tlaku koji omogućava otkrivanje
   mogućeg istjecanja metana te u skladu s odgovarajućim znanstvenim standardima;
   ii.    mjerenja se moraju provoditi uređajima s pragom osjetljivosti od barem 10 000 ppm te
   na najmanjoj mogućoj udaljenosti od mjerenog izvora emisije;
   iii.   mjerenja moraju biti popraćena informacijama o:
          1. datumu mjerenja;
          2. atmosferskom tlaku;
          3. tehničkim pojedinostima o opremi koja se koristila za mjerenje;
   iv.    ventilacijska okna koja su se nekad koristila u dva ili više rudnika moraju se pripisati
   samo jednom rudniku kako bi se izbjeglo dvostruko računanje.
   Dio 3.
   Izvješće iz članka 25. stavka 3. mora sadržavati sljedeće elemente:
HR                                                 8                                               HR
 ---pagebreak---    i.     naziv i adresu operatora, vlasnika ili nositelja dozvole, prema potrebi;
   ii.    adresu lokacije;
   iii.   emisije metana iz svih elemenata navedenih u članku 25. stavku 3., uključujući:
          1. vrstu elementa;
          2. tehničke pojedinosti o korištenim mjernim uređajima, uključujući njihovu
          osjetljivost;
          3. udio vremena tijekom kojeg su mjerni uređaji radili;
          4. koncentraciju metana zabilježenu mjernim uređajima;
          5. procjene emisija metana iz elementa.
   Dio 4.
   Plan ublažavanja iz članka 26. stavka 1. mora sadržavati barem sljedeće informacije:
   i.     popis svih elemenata obuhvaćenih člankom 25. stavkom 3.;
   ii.    tehničku izvedivost ublažavanja emisija metana iz elemenata navedenih u članku 25.
   stavku 3.;
   iii.   vremenski plan ublažavanja emisija metana iz elemenata navedenih u članku 25.
   stavku 3.
HR                                                 9                                         HR
 ---pagebreak---                                              PRILOG VIII.
                                 Informacije koje dostavljaju uvoznici
   Za potrebe ovog Priloga „izvoznik” znači ugovorna stranka u svakom ugovoru o opskrbi koji
   je uvoznik sklopio radi isporuke fosilne energije u Uniju.
   U skladu s člankom 27. uvoznici moraju dostaviti sljedeće informacije:
   i.      naziv i adresu izvoznika te, ako se razlikuje od izvoznika, naziv i adresu proizvođača;
   ii.     državu i regije koje odgovaraju prvoj razini Unijine nomenklature prostornih jedinica
   za statistiku (NUTS) i u kojima je energija proizvedena te države i regije koje odgovaraju
   prvoj razini Unijine nomenklature prostornih jedinica za statistiku (NUTS) i preko kojih je
   energija transportirana do stavljanja na tržište Unije;
   iii.    kad je riječ o nafti i fosilnom plinu, provodi li izvoznik mjerenje svojih emisija metana
   i izvješćuje li o njima, bilo neovisno ili u okviru obveza izvješćivanja o nacionalnim
   inventarima stakleničkih plinova u skladu sa zahtjevima Okvirne konvencije Ujedinjenih
   naroda o promjeni klime (UNFCCC), te obavlja li to u skladu sa zahtjevima UNFCCC-a u
   pogledu izvješćivanja ili u skladu sa standardima Partnerstva za kontrolu metana iz nafte i
   plina (OGMP 2.0). To mora biti popraćeno kopijom najnovijeg izvješća o emisijama metana,
   uključujući informacije iz članka 12. stavka 6., ako su dostupne. Za svaku vrstu emisiju mora
   se navesti primijenjena metoda kvantifikacije (kao što su razine UNFCCC-a ili razine OGMP-
   a);
   iv.     kad je riječ o nafti i plinu, primjenjuje li izvoznik regulatorne ili dobrovoljne mjere za
   kontrolu svojih emisija metana, uključujući mjere kao što su pregledi radi otkrivanja i
   saniranja istjecanja ili mjere za kontrolu i ograničavanje ispuštanja metana i njegova
   spaljivanja na baklji. To mora biti popraćeno opisom tih mjera, uključujući izvješća o
   pregledima radi otkrivanja i saniranja istjecanja te o slučajevima ispuštanja i spaljivanja na
   baklji za posljednju kalendarsku godinu za koju su dostupna, ako postoje;
   v.      kad je riječ o ugljenu, provodi li izvoznik mjerenje svojih emisija metana i izvješćuje
   li o njima, bilo neovisno ili u okviru obveza izvješćivanja o nacionalnim inventarima
   stakleničkih plinova u skladu sa zahtjevima Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o
   promjeni klime (UNFCCC), te obavlja li to u skladu sa zahtjevima UNFCCC-a u pogledu
   izvješćivanja ili u skladu s međunarodnim ili europskim standardom za praćenje emisija
   metana, izvješćivanje o njima i njihovu provjeru. To mora biti popraćeno kopijom najnovijeg
   izvješća o emisijama metana, uključujući informacije iz članka 20. stavka 6., ako su dostupne.
   Za svaku vrstu emisiju mora se navesti primijenjena metoda kvantifikacije (kao što su razine
   UNFCCC-a ili razine OGMP-a);
   vi.     kad je riječ o ugljenu, primjenjuje li izvoznik regulatorne ili dobrovoljne mjere za
   kontrolu svojih emisija metana, uključujući mjere za kontrolu i ograničavanje ispuštanja
   metana i njegova spaljivanja na baklji. To mora biti popraćeno opisom tih mjera, uključujući
   izvješća o slučajevima ispuštanja i spaljivanja na baklji za posljednju kalendarsku godinu za
   koju su dostupna, ako postoje;
   vii.    naziv subjekta koji je obavio neovisnu provjeru izvješća iz točaka iii. i v., ako postoji.
HR                                                  10                                                HR