               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 22.11.2017.
            COM(2017) 691 final
            2017/0308(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Vijeću ministara uspostavljenom na temelju Ugovora o osnivanju Prometne zajednice

               OBRAZLOŽENJE

               1.PREDMET PRIJEDLOGA

               Ovaj se prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Europske unije u Vijeću ministara uspostavljenom na temelju Ugovora o osnivanju Prometne zajednice („Ugovor”) u pogledu predviđene odluke Vijeća ministara o donošenju svojeg poslovnika.

               2.KONTEKST PRIJEDLOGA

               2.1.Ugovor o osnivanju Prometne zajednice

               Englesku inačicu Ugovora sa strankama zapadnog Balkana (Albanija, Bosna i Hercegovina, Kosovo
                  1* (dalje u tekstu „Kosovo”), bivša jugoslavenska republika Makedonija, Crna Gora i Srbija) potpisale su sve stranke osim Bosne i Hercegovine u okviru sastanka na vrhu zapadnobalkanske šestorke koji se održao 12. srpnja 2017. u Trstu, a Bosna i Hercegovina tekst je potpisala 18. rujna 2017. u Bruxellesu. Druge jezične inačice Ugovora stranke su potpisale 9. listopada 2017. Nakon potpisivanja Ugovor se primjenjuje privremeno u skladu s njegovim člankom 41. stavkom 3. Kad je riječ o Uniji, privremena primjena predviđena je Odlukom Vijeća o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Ugovora o osnivanju Prometne zajednice
                  2
               .

               Europska unija stranka je Ugovora.

               2.2.Vijeće ministara

                  Vijeće ministara uspostavljeno je člankom 21. Ugovora kako bi se osiguralo postizanje ciljeva utvrđenih u Ugovoru. Njegove su dužnosti sljedeće:

               –(a) pruža opće smjernice o politici;

               –(b) preispituje napredak u provedbi Ugovora uključujući nastavna djelovanja na prijedloge koje je dao Socijalni forum;

               –(c) daje mišljenja o imenovanju direktora Tajništva i

               –(d) odlučuje o sjedištu Tajništva.

                  Vijeće ministara sastoji se od po jednog predstavnika svake ugovorne stranke. Sve države članice EU-a mogu sudjelovati kao promatrači. Osim ako je predviđeno drugačije, odlučuje se konsenzusom.

               2.3.Predviđeni akt Vijeća ministara

                  Nacrt odluke odnosi se na donošenje poslovnika Vijeća ministara kako bi se osigurali odgovarajuće izvršavanje i provedba njegovih zadataka u skladu s člancima 21., 22. i 23. Ugovora. Nacrt poslovnika obuhvaća, među ostalim, sudjelovanje na sastancima Vijeća ministara, predsjedavanje Vijećem ministara, pripremu sastanaka Vijeća ministara i postupovna pravila koja se odnose na te sastanke, postupke koji se odnose na različite vrste djelovanja koja može poduzimati Vijeće ministara, objavljivanje informacija te niz završnih odredaba. Poslovnik će stupiti na snagu na dan donošenja. Odluka o donošenju poslovnika Vijeća ministara bit će neophodna za pravovremenu provedbu Ugovora.

                  Predviđena odluka postat će pravno obvezujuća za stranke na temelju članka 21. Ugovora.

               3.STAJALIŠTE KOJE TREBA ZAUZETI U IME UNIJE

               Kako bi se osigurali odgovarajuće izvršavanje i provedba zadataka Vijeća ministara u skladu s člancima 21., 22. i 23. Ugovora, nužno je donošenje poslovnika Vijeća ministara. Budući da je Unija stranka Ugovora, potrebno je stajalište Unije.

               U tom kontekstu treba podsjetiti da je Ugovor element koji bi trebao ojačati regionalnu suradnju na zapadnom Balkanu, kako je pobliže objašnjeno u Komisijinom prijedlogu odluke Vijeća o potpisivanju Ugovora [COM(2017) 324 final, podnaslov „Opći kontekst”].

               4.PRAVNA OSNOVA

               4.1.Postupovna pravna osnova

               4.1.1. Načela

                  Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je da Vijeće donosi odluke kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

                  Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali im je namjena da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
                     3
                  .

               4.1.2. Primjena u ovom slučaju

               Vijeće ministara tijelo je osnovano na temelju sporazuma, odnosno Ugovora o osnivanju prometne zajednice.

               Akt koji treba donijeti Vijeće ministara akt je koji proizvodi pravne učinke. Vijeće ministara tijelo je uspostavljeno na temelju Ugovora i ovlašteno da donosi odluke u skladu s člankom 21. Ugovora te ga se mora smatrati ovlaštenim da donosi poslovnik kako bi se osiguralo djelotvorno obavljanje njegovih funkcija. Po svojoj prirodi i u skladu s međunarodnim pravom kojim su uređena pitanja koja se odnose na Vijeće ministara, ta pravila sadržavaju elemente koji su pravno obvezujući za članove Vijeća ministara i stoga i za predstavnika Unije. Stoga se mora smatrati da proizvode pravne učinke.

               Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti izmjenjuje institucionalni okvir sporazuma.

               Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavak 9. UFEU-a.

               4.2.Materijalna pravna osnova

               4.2.1.Načela

               Materijalna pravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, to jest onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

               U pogledu predviđenog akta kojim se istovremeno želi postići više ciljeva ili koji ima više elemenata, koji su međusobno neodvojivo povezani, a pri čemu nijedan nije sporedan u odnosu na druge, materijalna pravna osnova odluke na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a iznimno će morati uključivati različite odgovarajuće pravne osnove.

               4.2.2.Primjena u ovom slučaju

               Predviđeni je akt nužan za pravilno funkcioniranje Ugovora. Ugovor pak ima ciljeve i elemente u područjima cestovnog i željezničkog prometa te prometa unutarnjim plovnim putovima, što su vrste obuhvaćene člankom 91. UFEU-a, kao i u području pomorskog prometa, vrste obuhvaćene člankom 100. stavkom 2. UFEU-a. Zbog svoje horizontalne prirode predviđeni akt odnosi se na sve navedene elemente. Svi ti elementi međusobno su neodvojivo povezani, pri čemu nijedan nije sporedan u odnosu na drugi.

                  Stoga materijalnu pravnu osnovu predložene odluke čine sljedeće odredbe: članak 91. i članak 100. stavak 2. UFEU-a.

                  4.3.
                        Zaključak

                  Pravna osnova predložene odluke trebali bi biti članak 91. i članak 100. stavak 2. UFEU-a, u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.

               2017/0308 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Vijeću ministara uspostavljenom na temelju Ugovora o osnivanju Prometne zajednice

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91. i članak 100. stavak 2., u vezi s člankom 218. stavkom 9.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Ugovor o osnivanju prometne zajednice (dalje u tekstu: „Ugovor” potpisala je Europska unija u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2017/1937 od 11. srpnja 2017. o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Ugovora o osnivanju Prometne zajednice
                  4
               .

               (2)U skladu s člankom 41. stavkom 3. Ugovora Ugovor se primjenjuje na privremenoj osnovi između Europske unije i Republike Albanije, Bosne i Hercegovine i Republike Srbije od [XXX].

               (3)Kako bi se osigurali odgovarajuće izvršavanje i provedba zadataka Vijeća ministara u skladu s člancima 21., 22. i 23. Ugovora, nužno je donošenje poslovnika Vijeća ministara.

               (4)Vijeće ministara na svojem drugom sastanku koji se održava najkasnije do kraja 2018. donosi odluku o svojem poslovniku.

               (5)Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Vijeću ministara jer će odluka o poslovniku Vijeća ministara biti obvezujuća za Uniju,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na drugom sastanku Vijeća ministara temelji se na nacrtu odluke Vijeća ministara priloženom ovoj Odluci.

               Predstavnici Unije u Vijeću ministara mogu dogovoriti manje izmjene nacrta odluke bez daljnje odluke Vijeća.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)
                  *
                        Ovim se nazivom ne dovode u pitanje stajališta o statusu te je on u skladu s RVSUN-om 1244 (1999) i mišljenjem Međunarodnog suda o proglašenju neovisnosti Kosova.

                     (2)

                        SL L 278, 27.10.2017., str. 1.

                     (3)

                        Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka / Vijeće, Predmet C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, točke od 61. do 64.

                     (4)

                        SL L 278, 27.10.2017., str. 1.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles,22.11.2017.
            COM(2017) 691 final
            PRILOG

            Odluci Vijeća
            o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u Vijeću ministara uspostavljenom na temelju Ugovora o osnivanju Prometne zajednice

               PRILOG

               ODLUKA br. 2018/1

               VIJEĆA MINISTARA PROMETNE ZAJEDNICE

               D/2018/1/MC-TC od … 2018.: Poslovnik Vijeća ministara

               VIJEĆE MINISTARA PROMETNE ZAJEDNICE,

               uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju prometne zajednice, a posebno njegove članke 21., 22. i 23.,

               ODLUČILO JE:

               Jedini članak

               Donosi se Poslovnik Vijeća ministara koji je priložen ovoj Odluci.

               Sastavljeno u […], dana … 2018.

               Za Vijeće ministara

               ……………………………

               DODATAK: POSLOVNIK VIJEĆA MINISTARA PROMETNE ZAJEDNICE

               I.
                     OPĆENITO

               1.
                     Ovim se Poslovnikom uspostavljaju interni postupci za rad Vijeća ministara kao institucije u skladu s Ugovorom o osnivanju prometne zajednice („Ugovor”).

               2.
                     U slučaju neusklađenosti ovog Poslovnika i Ugovora primjenjuju se odredbe Ugovora.

               II.
                     STRANKE, PROMATRAČI I OSTALI SUDIONICI

               1.
                     Stranke bi, u načelu, u Vijeću ministara trebali predstavljati ministri ili dužnosnici ekvivalentni ministrima.

               2.
                     Ne dovodeći u pitanje položaj promatrača u skladu s drugom rečenicom članka 22. Ugovora, Predsjedništvo i Potpredsjedništvo iz odjeljka III. stavka 2. mogu, prema potrebi, sporazumno odlučiti pozvati predstavnike drugih država, međunarodnih organizacija ili drugih tijela, uključujući predstavnike civilnog društva, da sudjeluju, na ad hoc osnovi, na određenim sastancima Vijeća ministara ili njihovim dijelovima.

               3.
                     Ako Predsjedništvo i Potpredsjedništvo sporazumno pozovu predstavnike drugih država, međunarodnih organizacija ili drugih tijela, Predsjedništvo o tome obavješćuje stranke i Stalno tajništvo Prometne zajednice (dalje u tekstu: Tajništvo) najmanje tri tjedna prije sastanka. Stranke i Tajništvo mogu dostaviti svoja mišljenja Predsjedništvu u roku od pet radnih dana nakon dobivanja takve obavijesti.

               III.
                     PREDSJEDNIŠTVO

               1.
                     Vijećem ministara predsjedava ista stranka iz jugoistočne Europe koja predsjedava Regionalnim upravljačkim odborom u skladu s člankom 24. stavkom 6. Ugovora i pravilima utvrđenima u poslovniku Regionalnog upravljačkog odbora.

               2.
                     Vijećem ministara predsjedava Predsjedništvo. Pomaže mu jedan predstavnik Europske unije i jedan predstavnik sljedećeg predsjedništva, koji zajedno čine Potpredsjedništvo.

               3.
                     Ako Predsjedništvo nije u stanju obavljati svoje zadatke na određenom sastanku, tim sastankom predsjedava predstavnik Europske unije kao Potpredsjedništvo.

               IV.
                     PRIPREMA SASTANAKA

               1.
                     Vijeće ministara organizira godišnje sastanke u skladu s člankom 23. Ugovora, a može, prema potrebi, održavati i druge sastanke. Takve sastanke saziva Predsjedništvo nakon dogovora s Potpredsjedništvom.

               2.
                     O mjestu sastanaka Vijeća ministara odlučuje Predsjedništvo nakon savjetovanja s Potpredsjedništvom i Tajništvom. Ta se odluka donosi najmanje dva mjeseca prije dotičnog sastanka. Doprinos Tajništva organizacijskim troškovima sastanaka izvan sjedišta Tajništva mora biti u skladu s njegovim internim proračunskim pravilima.

               3.
                     Datume sastanaka međusobno dogovaraju Predsjedništvo, Potpredsjedništvo i Tajništvo. U načelu, datum mora biti dogovoren najmanje dva mjeseca prije dotičnog sastanka.

               4.
                     Nacrt dnevnog reda međusobno dogovaraju Predsjedništvo i Potpredsjedništvo. Nacrt dnevnog reda i sve dokumente koji su s njim povezani mora se poslati strankama i promatračima najmanje dva mjeseca prije dotičnog sastanka. Stranke mogu dostaviti primjedbe i predložiti dodavanje novih točaka na dnevni red. Relevantna dokumentacija dostavlja se i predstavnicima koji su pozvani u skladu sa stavkom 2. odjeljka II.

               5.
                     Tajništvo je odgovorno za pripremu sastanaka. Povremeno i na zahtjev obavješćuje Predsjedništvo i Potpredsjedništvo o postupku pripreme te slijedi njihove zahtjeve i upute u vezi s tim.

               V.
                     SASTANCI VIJEĆA MINISTARA – POSTUPOVNA PRAVILA

               1.
                     Sastanci Vijeća ministara nisu javni, osim ako Vijeće ministara odluči drukčije.

               2.
                     Svaku stranku ili drugog sudionika sastanka mogu pratiti dužnosnici koji im pomažu. Imena i funkcije tih dužnosnika unaprijed se priopćuju Tajništvu. U načelu, svaku stranku prate najviše tri dužnosnika, a sve druge sudionike sastanka najviše dva. Međutim, Predsjedništvo može dati drukčije upute o maksimalnom broju predstavnika po delegaciji.

               3.
                     Smatra se da je kvorum Vijeća ministara postignut samo ako su prisutni predstavnici četiri stranke iz jugoistočne Europe i Europske unije.

               4.
                     Vijeće ministara djeluje konsenzusom. Ako je neka od stranaka suzdržana, a kvorum je postignut u skladu sa stavkom 3. ovog odjeljka, Vijeće ministara može djelovati.

               5.
                     Dnevni red sastanka mora biti odobren na početku sastanka. U hitnim slučajevima u dnevni red mogu se uključiti nove točke tijekom sastanka, pod uvjetom da to odobre Predsjedništvo i Potpredsjedništvo.

               6.
                     Promatrači mogu dati izjave uz dopuštenje ili na poziv Predsjedništva.

               7.
                     Osobe koje su pozvane u skladu sa stavkom 2. odjeljka II. mogu sudjelovati u raspravama, ali ni na koji način ne mogu sudjelovati u djelovanju Vijeća ministara.

               8.
                     Zaključci sa svakog sastanka sastavljaju se uz pomoć Tajništva. Potpisuje ih Predsjedništvo i dostavlja ih se strankama i promatračima. Ako nije moguće dovršiti nacrt zaključaka do kraja sastanka, Predsjedništvo osigurava da ga se dovrši i dostavi u roku od sedam kalendarskih dana nakon sastanka. U roku od sedam dana od primitka nacrta zaključaka bilo koja od stranaka može zatražiti ispravke. Predsjedništvo je odgovorno za dostavu konačne verzije u roku od sedam dana nakon isteka roka za komentare.

               9.
                     Sve opće smjernice o politici ili mjere koje su donesene na sastanku moraju biti zabilježene u zaključcima.

               10.
                     Zaključcima sa sastanaka ne smije se ni na koji način ograničiti područje primjene ili učinke pravnih akata Ugovora. Ne smije se dati izjave ili donijeti zaključke koji su u suprotnosti s obvezujućim pravnim odredbama. Zaključci sa sastanaka ne mogu biti dio pravnih akata ni imati ikakav normativni učinak.

               VI.
                     NAČINI DJELOVANJA I POSTUPCI KOJE PRIMJENJUJE VIJEĆE MINISTARA

               1.
                     Vijeće ministara djeluje donošenjem, ovisno o slučaju:

               – općih smjernica o politici i

               – odluka, preporuka ili mišljenja (zajedno se nazivaju „mjere”).

               Donošenje pravila čija je svrha osigurati funkcioniranje Vijeća ministara i prihvaćanje izvješća smatraju se donošenjem odluka.

               2.
                     Kad se opće smjernice o politici ili mjere donesu ili izmijene, Predsjedništvo ih bez odgađanja potpisuje te ih nakon toga Tajništvo dostavlja svim strankama.

               3.
                     Opće smjernice o politici i mjere stupaju na snagu na datum donošenja, osim ako je u njima navedeno drukčije.

               Opće smjernice o politici

               4.
                     Bilo koja stranka ili Tajništvo mogu zatražiti donošenje ili izmjenu općih smjernica o politici. Zahtjev se podnosi u pisanom obliku i mora sadržavati dovoljno informacija kojima se objašnjava potreba da Vijeće ministara donese ili izmijeni predložene smjernice.

               5.
                     Zahtjev u pisanom obliku stranka podnosi Predsjedništvu, a kopiju šalje Potpredsjedništvu i Tajništvu. Predsjedništvo obavješćuje sve druge stranke u roku od sedam kalendarskih dana nakon što zaprimi zahtjev. Prema potrebi, stranka koja podnosi zahtjev ili Tajništvo traže mišljenje Regionalnog upravljačkog odbora.

               6.
                     Predsjedništvo, uz savjetovanje i dogovor s Potpredsjedništvom, organizira pripremu nacrta stajališta Vijeća ministara, koje se iznosi na raspravu na sljedećem sastanku Vijeća ministara. Nacrt stajališta šalje se strankama najmanje 30 kalendarskih dana prije sastanka.

               7.
                     U opravdanim slučajevima opće smjernice o politici mogu se donijeti ili izmijeniti a da se pri tome ne primjenjuju modaliteti i postupci iz stavaka 4. do 6. ovog odjeljka.

               Mjere

               9.
                     Postupak je isti za donošenje ili izmjenu mjera, osim ako je u ovom Poslovniku ili u drugim pravilima koje Vijeće ministara donosi za posebne slučajeve navedeno drukčije.

               10.
                     Svi zahtjevi koje neka stranka ili Tajništvo podnose za donošenje ili izmjenu određene mjere moraju biti dostavljeni u pisanom obliku najmanje 60 kalendarskih dana prije sastanka Vijeća ministara na kojem će se o njima raspravljati.

               11.
                     Zahtjev se šalje Predsjedništvu, a kopija svim strankama i Tajništvu. Zahtjev mora biti popraćen relevantnim objašnjenjima. Prema potrebi, stranka koja podnosi zahtjev ili Tajništvo traže mišljenje Regionalnog upravljačkog odbora.

               12.
                     U opravdanim slučajevima mjere se mogu donijeti ili izmijeniti a da se pri tome ne primjenjuju modaliteti i postupci iz stavaka 10. do 11. ovog odjeljka.

               Donošenje općih smjernica o politici i mjera dopisnim putem

               13.
                     Vijeće ministara može, u razdoblju između svojih sastanaka, dopisnim putem donositi ili mijenjati mjere ili opće smjernice o politici. Predsjedništvo, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev neke od stranaka ili Tajništva da se opće smjernice o politici ili određena mjera donesu dopisnim putem, odlučuje, uz savjetovanje i suglasnost Potpredsjedništva, je li u konkretnom slučaju potrebno primijeniti postupak dopisnim putem.

               14.
                     Ako je Predsjedništvo odlučilo primijeniti postupak dopisnim putem, ono obavješćuje Tajništvo da pošalje takav zahtjev svakoj od stranaka, zajedno s onim informacijama koje Predsjedništvo uz savjetovanje i suglasnost Potpredsjedništva smatra nužnima. Predsjedništvo, uz savjetovanje i suglasnost Potpredsjedništva, navodi mogu li stranke i pod kojim uvjetima mijenjati predmetni zahtjev.

               15.
                     Predsjedništvo, uz savjetovanje i suglasnost Potpredsjedništva, određuje datum i vrijeme do kada odgovori moraju biti zaprimljeni, a taj datum ni u kojem slučaju ne smije biti prije isteka deset kalendarskih dana od datuma slanja informacija iz stavka 14. ovog odjeljka. U iznimnim okolnostima, na zahtjev ili prema vlastitoj procjeni, Predsjedništvo može, uz savjetovanje i suglasnost Potpredsjedništva, produljiti rok za zaprimanje odgovorâ. Ako neka stranka nije poslala odgovor u pisanom obliku (uključujući elektroničku poštu) u zadanom roku, smatra se da je suzdržana.

               VII.
                     OBJAVLJIVANJE INFORMACIJA

               1.
                     Osim ako se odluči drukčije, završne verzije dokumenata sa sastanaka (dnevni red, zaključci itd.) objavljuju se na internetskim stranicama Tajništva.

               2.
                     Pravo pristupa dokumentima Vijeća ministara utvrđuje Regionalni upravljački odbor u skladu s člankom 38. stavcima 2. i 3. Ugovora.

               VIII.
                     ZAVRŠNE ODREDBE

               1.
                     Promatrači i osobe pozvane u skladu sa stavkom 2. odjeljka II. moraju poštovati sve zahtjeve u pogledu povjerljivosti koji se odnose na stranke. Takvi se zahtjevi moraju odražavati i u zaključcima sa sastanaka.

               2.
                     Od osoba koje su pozvane u skladu sa stavkom 2. odjeljka II. zahtijeva se da prije prisustvovanja predmetnim raspravama potpišu izjavu o povjerljivosti. Takva izjava o povjerljivosti mora sadržavati obvezu poštovanja pravilâ o povjerljivosti iz prvog stavka ovog odjeljka. Ako odbiju potpisati takvu izjavu, zabranjuje im se pristup tim raspravama.

               3.
                     Predsjedništvo potpisuje sve akte Vijeća ministara.

               4.
                     Sve izmjene ovog Poslovnika donose se odlukom Vijeća ministara.

               5.
                     Ako se pri primjeni ovog Poslovnika u određenoj situaciji pojavi problem s njegovim tumačenjem, Predsjedništvo, uz savjetovanje i suglasnost Potpredsjedništva, savjetuje kako riješiti tu situaciju.

               6.
                     Po isteku godine dana nakon stupanja na snagu ovog Poslovnika Tajništvo, na temelju iskustva u praksi s njegovom primjenom, može predložiti izmjene ovog Poslovnika ako ih smatra korisnima ili potrebnima. Ako neka stranka želi predložiti takvu izmjenu, najprije se savjetuje s Tajništvom.

               Ovaj Poslovnik stupa na snagu na datum kad ga donese Vijeće ministara.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles,22.11.2017.
            COM(2017) 677 final
            2017/0305(NLE)
            Prijedlog
            ODLUKE VIJEĆA
            o smjernicama politika zapošljavanja država članica

               OBRAZLOŽENJE

               Ugovorom o funkcioniranju Europske unije predviđa se da države članice svoje ekonomske politike i promicanje zapošljavanja trebaju smatrati pitanjima od zajedničkog interesa te usklađuju svoje djelovanje u okviru Vijeća. Njime se predviđa da Vijeće treba donositi smjernice za zapošljavanje (članak 148.) pri čemu se utvrđuje da one moraju biti u skladu s općim smjernicama ekonomskih politika (članak 121.).

               Dok opće smjernice ekonomskih politika ostaju trajno važeće, smjernice za zapošljavanje moraju se sastavljati svake godine. Smjernice, kojima se podupire strategija Europa 2020., prvi su put zajedno donesene („integrirani paket”) 2010. Integrirane se smjernice nisu smjele znatno mijenjati do 2014. Revidirane integrirane smjernice donesene su 2015. U smjernicama se osim formuliranja područja primjene i smjera usklađivanja politika država članica određuje i osnova preporuka za pojedine zemlje u odgovarajućim područjima.

               Trenutačnim skupom „integriranih smjernica” nastoji se poduprijeti strategija Europa 2020. u kontekstu pristupa donošenju ekonomskih politika koji se temelji na ulaganju, strukturnim reformama i fiskalnoj odgovornosti. Unutar tog okvira integriranim se smjernicama istodobno treba poduprijeti postizanje pametnog, održivog i uključivog rasta te ciljeve Europskog semestra za usklađivanje gospodarskih politika.

               Smjernice za politike zapošljavanja država članica predstavljene su kao Odluka Vijeća o smjernicama za politike zapošljavanja država članica – II. dio integriranih smjernica. Revidirane smjernice za politike zapošljavanja država članica izmijenjene su kako bi se tekst uskladio s načelima europskog stupa socijalnih prava radi poboljšanja konkurentnosti Europe te kako bi Europa postala privlačnija za ulaganja, stvaranje radnih mjesta i poticanje socijalne kohezije.

               Revidirane su ove „Smjernice za zapošljavanje”:

               Smjernica br. 5:
                     Povećanje potražnje za radnom snagom

               Smjernica br. 6:
                     Poboljšanje ponude radne snage: pristup zapošljavanju, vještine i kompetencije

               Smjernica br. 7:
                     Poboljšanje funkcioniranja tržišta rada i djelotvornosti socijalnog dijaloga

               Smjernica br. 8:
                     Promicanje jednakih prilika za sve, poticanje socijalne uključenosti te suzbijanje siromaštva

               2017/0305 (NLE)

               Prijedlog

               ODLUKE VIJEĆA

               o smjernicama politika zapošljavanja država članica

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 148. stavak 2.,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,

               uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,

               budući da:

               (1)Države članice i Unija rade na razvoju usklađene strategije zapošljavanja te, posebice, na promicanju kvalificirane, obrazovane i prilagodljive radne snage i tržištâ rada koja se mogu prilagoditi gospodarskim promjenama kako bi se ostvarili ciljevi pune zaposlenosti i društvenog napretka utvrđeni u članku 3. Ugovora o Europskoj uniji. Države članice, uzimajući u obzir nacionalnu praksu povezanu s odgovornošću poslodavaca i radnika, trebaju promicanje zapošljavanja smatrati pitanjem od zajedničkog interesa i u okviru Vijeća usklađivati svoje djelovanje u tom pogledu.

               (2)Unija treba suzbijati socijalnu isključenost i diskriminaciju, promicati socijalnu pravdu i zaštitu te ravnopravnost žena i muškaraca. Pri utvrđivanju i provedbi svojih politika i aktivnosti Unija treba u obzir uzeti zahtjeve povezane s promicanjem visoke razine zaposlenosti, jamstvom dostatne socijalne zaštite, borbom protiv siromaštva i socijalne isključenosti te visokom razinom obrazovanja i osposobljavanja.

               (3)U skladu s Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (UFEU) Unija je razvila i provela instrumente za usklađivanje politika za fiskalne, makroekonomske i strukturne politike. U okviru tih instrumenata važeće smjernice za politike zapošljavanja država članica, zajedno s općim smjernicama ekonomskih politika država članica i Unije utvrđenima u Preporuci Vijeća (EU) 2015/1184, čine integrirane smjernice za provedbu strategije Europa 2020. Provedba politika u državama članicama i Uniji uskladit će se sa smjernicama kako bi se odrazila međuovisnost država članica. Skup usklađenih europskih i nacionalnih politika i reformi koji iz toga proizlazi činit će primjerenu kombinaciju općih gospodarskih i socijalnih politika kojima bi se trebali ostvariti pozitivni učinci prelijevanja.

               (4)Smjernice za politike zapošljavanja u skladu su s Paktom o stabilnosti i rastu, postojećim zakonodavstvom Europske unije i raznim inicijativama EU-a, uključujući preporuku Vijeća o uspostavi Jamstva za mlade
                  1
               , preporuku Vijeća o integriranju dugotrajno nezaposlenih osoba na tržište rada
                  2
               , preporuku Vijeća o oblicima usavršavanja
                  3
                i prijedlogom preporuke Vijeća o Europskom okviru za kvalitetna i učinkovita naukovanja
                  4
               .

               (5)U okviru europskog semestra različiti se instrumenti kombiniraju unutar krovnog okvira za integrirani multilateralni nadzor ekonomskih, proračunskih i socijalnih politika, kao i politika zapošljavanja, te se njime nastoje ostvariti ciljevi strategije Europa 2020., uključujući one koji se odnose na zapošljavanje, obrazovanje i smanjenje siromaštva, kako je utvrđeno u Odluci Vijeća 2010/707/EU
                  5
               . Europski semestar od 2015. neprekidno se jača i usmjerava, posebno kako bi se ojačao njegov fokus na zapošljavanje i socijalna pitanja te kako bi se pospješio dijalog s državama članicama, socijalnim partnerima i predstavnicima civilnog društva.

               (6)Oporavak Europske unije od gospodarske krize dovodi do pozitivnih kretanja na tržištu rada, no između država članica i unutar pojedinih država članica i dalje postoje važni izazovi i nejednakosti u pogledu gospodarskih i socijalnih rezultata. Tijekom krize došla je do izražaja i uska međuovisnost gospodarstava i tržišta rada država članica. Osiguravanje napretka Unije prema pametnom, održivom i uključivom rastu te stvaranju radnih mjesta ključan je izazov s kojim smo danas suočeni. Za to je potrebno usklađeno, ambiciozno i djelotvorno političko djelovanje i na razini Unije i na nacionalnoj razini, u skladu s UFEU-om i s odredbama Unije o gospodarskom upravljanju. Tim bi mjerama politike, u okviru kojih se kombiniraju mjere sa strane ponude i potražnje, trebalo obuhvatiti poticanje ulaganja, ponovno zalaganje za primjereno raspoređene strukturne reforme kojima se poboljšavaju produktivnost, rast, socijalna kohezija i gospodarska otpornost na šokove te provedbu fiskalne odgovornosti, istodobno uzimajući u obzir njihov učinak na zapošljavanje i društvo.

               (7)Reforme tržišta rada, uključujući reforme nacionalnih mehanizama određivanja plaća, trebale bi slijediti nacionalnu praksu socijalnog dijaloga i omogućiti potrebnu priliku za široko razmatranje društveno-ekonomskih pitanja, uključujući poboljšanja konkurentnosti, stvaranja radnih mjesta, cjeloživotnog učenja i politika osposobljavanja, kao i stvarnih prihoda.

               (8)Države članice i Unija trebale bi razmotriti i pitanje učinka gospodarske i financijske krize na društvo te nastojati izgraditi uključivo društvo u kojem se ljudima daje pravo da predviđaju promjene i upravljaju njima te u čijem društvenom i gospodarskom životu mogu aktivno sudjelovati, kao što je navedeno u preporuci Komisije o aktivnom uključivanju osoba isključenih s tržišta rada
                  6
               . Trebalo bi suzbiti nejednakosti, osigurati pristup i mogućnosti za sve te smanjiti siromaštvo i socijalnu isključenost (uključujući djece), posebno osiguravanjem djelotvornog funkcioniranja tržišta rada i sustava socijalne zaštite te uklanjanjem prepreka obrazovanju/osposobljavanju i sudjelovanju na tržištu rada. Usvajanjem novih gospodarskih i poslovnih modela na radnim mjestima u EU-u mijenjaju se i radni odnosi. Države članice trebale bi osigurati da novi radni odnosi pridonose održavanju i jačanju europskog socijalnog modela.

               (9)Nakon opsežnog i širokog javnog savjetovanja Europski parlament, Vijeće i Komisija 17. studenoga 2017. potpisali su međuinstitucijski proglas o europskom stupu socijalnih prava
                  7
               . U okviru tog stupa utvrđeno je 20 načela i prava kojima će se podupirati pravedna tržišta rada i sustavi socijalne skrbi i njihovo dobro funkcioniranje. Organizirani su u sljedeće kategorije: jednake mogućnosti i pristup tržištu rada, pravedni radni uvjeti te socijalna zaštita i uključenost. Stup je referentni okvir za praćenje zapošljavanja i socijalne uspješnosti država članica, pokretanje reformi na nacionalnoj razini te posebice za pružanje smjernica za ponovnu uspostavu konvergencije u cijeloj Europi. S obzirom na važnost tih načela za koordinaciju strukturnih politika, smjernice za zapošljavanje usklađene su s načelima europskog stupa socijalnih prava.

               (10)Europskom stupu socijalnih prava priložen je pregled stanja u okviru kojeg se prate kretanja i rezultati u državama članicama EU-a i procjenjuje napredak ka povećanoj sociogospodarskoj konvergenciji te se tako prati provedba i napredak stupa. Ta analiza uključit će se u Europski semestar za usklađivanje ekonomske politike.

               (11)Integrirane smjernice trebale bi biti osnova preporuka za pojedine zemlje koje Vijeće može uputiti državama članicama. Države članice trebale bi se u potpunosti koristiti potporom Europskog socijalnog fonda te drugih fondova Unije kako bi promicale zapošljavanje, socijalnu uključenost, cjeloživotno učenje, obrazovanje i poboljšale javnu upravu. Iako su integrirane smjernice upućene državama članicama i Uniji, treba ih provesti u partnerstvu sa svim nacionalnim, regionalnim i lokalnim tijelima, u bliskoj suradnji s parlamentima, kao i sa socijalnim partnerima te predstavnicima civilnog društva.

               (12)Odbor za zapošljavanje i Odbor za socijalnu zaštitu trebali bi pratiti kako se odgovarajuće politike provode s obzirom na smjernice za politike zapošljavanja, u skladu sa svojim ovlastima na temelju Ugovora. Ti odbori i druga pripremna tijela Vijeća koji su uključeni u usklađivanje ekonomskih i socijalnih politika trebali bi blisko surađivati,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Donose se smjernice za politike zapošljavanja država članica, kako su navedene u Prilogu. Te smjernice čine dio integriranih smjernica strategije Europa 2020.

               Članak 2.

               Države članice u svojim politikama zapošljavanja i programima reformi uzimaju u obzir smjernice navedene u Prilogu, o čemu se izvješćuje u skladu s člankom 148. stavkom 3. UFEU-a.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena državama članicama.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL C 120, 26.4.2013, p. 1–6

                     (2)

                        SL C 67, 20.2.2016, p. 1-5

                     (3)

                        SL C 484, 24.12.2016, p. 1-6

                     (4)

                        COM/2017/0563 final - 2017/0244 (NLE)

                     (5)

                        SL L 308, 24.11.2010., str. 46-5.

                     (6)

                        COM/2008/0639 final

                     (7)

                        xxx

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles,22.11.2017.
            COM(2017) 677 final
            PRILOG

            PrijedloguODLUKE VIJEĆA o smjernicama politika zapošljavanja država članica

               PRILOG

               Smjernica br. 5: Povećanje potražnje za radnom snagom

               Države članice trebale bi olakšavati stvaranje kvalitetnih radnih mjesta, među ostalim smanjenjem prepreka s kojima se poduzeća susreću pri zapošljavanju, promicanjem poduzetništva i samozapošljavanja i, posebno, podupiranjem osnivanja i rasta mikropoduzeća i malih poduzeća. Države članice trebale bi aktivno promicati socijalnu ekonomiju te poticati socijalne inovacije.

               Države članice trebale bi poticati inovativne oblike rada kojima se na odgovoran način stvaraju mogućnosti zapošljavanja za sve.

               Porezno opterećenje trebalo bi preusmjeriti s rada na druge izvore oporezivanja kojima se u manjoj mjeri ometaju zapošljavanje i rast, uzimajući u obzir učinak preraspodjele poreznog sustava te istodobno štiteći prihode potrebne za primjerenu socijalnu zaštitu i rashode kojima se potiče rast.

               Države članice trebale bi, u skladu s nacionalnom praksom i poštujući autonomiju socijalnih partnera, poticati transparentne i predvidive mehanizme određivanja plaća kojima se omogućuje prilagodba plaća kretanjima u kontekstu produktivnosti, uz istodobno osiguravanje pravedne plaće za pristojan životni standard. U okviru tih mehanizama trebalo bi uvažiti razlike u vještinama i odstupanja u gospodarskim rezultatima među regijama, sektorima i poduzećima. Poštujući nacionalne prakse, države članice i socijalni partneri trebali bi osigurati odgovarajuće razine minimalne plaće, uzimajući u obzir njihov utjecaj na konkurentnost, stvaranje radnih mjesta i siromaštvo zaposlenih.

               Smjernica br. 6: Poboljšanje ponude radne snage: pristup zapošljavanju, vještine i kompetencije

               U kontekstu tehnoloških i demografskih promjena i promjena u okolišu, države članice, u suradnji sa socijalnim partnerima, trebaju promicati produktivnost i zapošljivost odgovarajućom ponudom relevantnih znanja, vještina i kompetencija tijekom cijelog radnog vijeka kako bi se odgovorilo na sadašnje i buduće potrebe tržišta rada. Države članice trebale bi dovoljno ulagati u početno i kontinuirano obrazovanje i osposobljavanje. One bi trebale surađivati sa socijalnim partnerima, ustanovama za obrazovanje i osposobljavanje i drugim dionicima kako bi se riješile strukturne slabosti u sustavima obrazovanja i osposobljavanja, pružalo kvalitetno i uključivo obrazovanje, osposobljavanje i cjeloživotno učenje. Države članice trebale bi osigurati prijenos prava na osposobljavanje pri promjeni radnog mjesta i karijere. To bi trebalo omogućiti svima da bolje predvide potrebe tržišta rada, da im se bolje prilagode te da uspješno upravljaju promjenama, čime se jača opća otpornost gospodarstva na šokove.

               Države članice trebale bi poticati jednake mogućnosti u obrazovanju i podizati opću razinu obrazovanja, posebno za osobe s najnižim kvalifikacijama. Trebale bi osigurati kvalitetne ishode učenja, jačati osnovne vještine, smanjiti broj mladih koji rano napuštaju školovanje, povećati relevantnost tercijarnog obrazovanja za tržište rada, poboljšati praćenje vještina i predviđanja te povećati sudjelovanje odraslih u stalnom obrazovanju i osposobljavanju. Države članice trebale bi osnažiti učenje kroz rad u okviru strukovnog obrazovanja i osposobljavanja, među ostalim s pomoću kvalitetnih i učinkovitih programa naukovanja, učiniti vještine vidljivijima i omogućiti njihovu usporedbu te povećati prilike za priznavanje i vrednovanje vještina i kompetencija stečenih izvan formalnog obrazovanja i osposobljavanja. One bi trebale modernizirati i povećati ponudu i korištenje fleksibilnog kontinuiranog strukovnog osposobljavanja. Države članice također bi trebale pomoći niskokvalificiranim odraslim osobama da održe ili unaprijede svoju dugoročnu zapošljivost poboljšanjem pristupa kvalitetnim prilikama za učenje i većim iskorištavanjem tih prilika, uspostavom inicijative oblika usavršavanja, uključujući ocjenjivanje vještina, usklađenu ponudu obrazovanja i osposobljavanja te vrednovanje i priznavanje stečenih vještina.

               Trebalo bi riješiti problem visoke nezaposlenosti i neaktivnosti, uključujući kroz pravovremenu i prilagođenu pomoć na temelju potpora za traženje posla, osposobljavanje i prekvalifikaciju.  Kako bi se znatno smanjila i spriječila strukturna nezaposlenost, trebalo bi provoditi sveobuhvatne strategije koje uključuju opsežne pojedinačne ocjene najkasnije nakon 18 mjeseci nezaposlenosti. Pitanje nezaposlenosti mladih i velikog broja mladih koji nisu zaposleni, ne obrazuju se i ne osposobljavaju (NEET) trebalo bi i dalje rješavati strukturnim poboljšanjem prelaska iz škole na posao, među ostalim potpunom provedbom Jamstva za mlade
                  1
               .

               Cilj poreznih reformi za smanjenje oporezivanja rada trebalo bi biti uklanjanje prepreka sudjelovanju na tržištu rada i faktora koji odvraćaju od sudjelovanja na tržištu rada, posebno za one koji su od njega najudaljeniji. Države članice trebale bi podupirati prilagođeno radno okruženje za osobe s invaliditetom, uključujući ciljane aktivnosti financijske potpore i usluge koje im omogućuju da sudjeluju na tržištu rada i u društvu.

               Prepreke za sudjelovanje i napredovanje u karijeri treba ukloniti kako bi se osigurali rodna ravnopravnost i veće sudjelovanje žena na tržištu rada, među ostalim jednakom plaćom za jednak rad. Potrebno je promicati usklađivanje poslovnog i obiteljskog života, osobito putem pristupa dugoročnoj skrbi i povoljnom i kvalitetnom ranom predškolskom odgoju i obrazovanju. Države članice trebale bi osigurati da se roditeljima i svim osobama koje moraju skrbiti o drugima omogući pristup primjerenom obiteljskom dopustu i fleksibilnim radnim uvjetima kako bi ostvarili ravnotežu između poslovnog i privatnog života te kako bi i žene i muškarci ravnopravno ostvarivali ta prava.

               Smjernica br. 7: Poboljšanje funkcioniranja tržišta rada i djelotvornosti socijalnog dijaloga

               Kako bi države članice na najbolji način iskoristile dinamičnu i produktivnu radnu snagu i nove obrasce rada te poslovne modele, trebale bi surađivati sa socijalnim partnerima na provedbi načela fleksibilnosti i sigurnosti. One bi trebale smanjiti i sprječavati segmentaciju tržišta rada, suzbijati neprijavljeni rad i poticati prijelaz na otvorene oblike zapošljavanja. Propisima o zaštiti prava radnika, radnim pravom i djelovanjem institucija trebalo bi se osigurati prikladno okruženje za zapošljavanje. Trebalo bi osigurati potrebnu fleksibilnost poslodavaca da se brzo prilagode promjenama u gospodarskom kontekstu uz istovremeno očuvanje zdravog, sigurnog i dobro prilagođenog radnog okruženja za radnike. Trebalo bi sprječavati sklapanje radnih odnosa s nesigurnim radnim uvjetima, što obuhvaća zabranu zlouporabe nestandardnih ugovora. U slučaju neopravdanog otkaza trebalo bi osigurati pristup djelotvornom i nepristranom rješavanju sporova i pravo na pravnu zaštitu, što uključuje primjerenu naknadu.

               Politikama bi se trebalo nastojati poboljšati i poduprijeti usklađivanje s potrebama tržišta rada te promjene radnog statusa. Države članice trebale bi učinkovito aktivirati i osposobiti osobe koje mogu sudjelovati na tržištu rada. Države članice trebale bi ojačati učinkovitost aktivnih politika tržišta rada tako da poboljšaju njihov fokus, doseg i područje primjene i bolje ih povežu s potporom dohotku na temelju prava i odgovornosti nezaposlenih da aktivno traže posao. Države članice trebale bi nastojati ostvariti veću učinkovitost javnih službi za zapošljavanje tako što će osigurati pravovremenu i prilagođenu pomoć tražiteljima zaposlenja, podupirući potražnju na tržištu rada i upravljanje na temelju rezultata.

               Države članice trebale bi nezaposlenim osobama osigurati primjerenu naknadu za nezaposlenost tijekom razumno dugog razdoblja, u skladu s njihovim doprinosima i nacionalnim pravilima o ispunjavanju uvjeta za primanje naknade. Tim naknadama ne smije se destimulirati brz povratak na tržište rada.

               Trebalo bi promicati mobilnost učenika i radnika kako bi se poboljšale vještine nužne za zapošljavanje i kako bi se iskoristio puni potencijal europskog tržišta rada. Trebalo bi ukloniti prepreke mobilnosti u obrazovanju i osposobljavanju, u strukovnim i osobnim mirovinama i u priznavanju kvalifikacija. Države članice trebale bi poduzeti mjere kako bi se osiguralo da se administrativnim postupcima radnicima iz drugih država članica ne blokira ili otežava zapošljavanje. Države članice trebale bi spriječiti zlouporabe postojećih pravila i poraditi na problemu potencijalnog „odljeva mozgova” iz određenih regija.

               U skladu s nacionalnim praksama i kako bi se ostvarili djelotvorniji socijalni dijalog i bolji društveno-gospodarski ishodi, države članice trebale bi osigurati pravodobno i smisleno sudjelovanje socijalnih partnera u osmišljavanju i provedbi gospodarskih politika, politika zapošljavanja i društvenih reformi i politika, među ostalim pružanjem potpore povećanju kapaciteta socijalnih partnera. Socijalne partnere trebalo bi poticati da pregovaraju o kolektivnim ugovorima i sklapaju ih u svim područjima koja su im relevantna, poštujući u potpunosti njihovu neovisnost i pravo na kolektivno djelovanje.

               Smjernica br. 8: Promicanje jednakih prilika za sve, poticanje socijalne uključenosti te suzbijanje siromaštva

               Države članice trebale bi promicati uključiva tržišta rada otvorena svim građanima uspostavom učinkovitih mjera za promicanje jednakih mogućnosti nedovoljno zastupljenih skupina na tržištu rada. Trebale bi osigurati jednako postupanje u pogledu zapošljavanja, socijalne zaštite, obrazovanja te pristupa robi i uslugama, bez obzira na spol, rasnu ili etničku pripadnost, vjeru ili uvjerenje, invaliditet, dob ili spolnu orijentaciju.

               Države članice trebale bi osuvremeniti sustave socijalne zaštite kako bi pružali djelotvornu, učinkovitu i odgovarajuću socijalnu zaštitu tijekom svih faza ljudskog života, promičući socijalnu uključenost i uzlaznu društvenu mobilnost, potičući sudjelovanje na tržištu rada i rješavajući nejednakosti, među ostalim osmišljavanjem poreznog sustava i sustava naknada. Modernizacijom sustava socijalne zaštite trebale bi se poboljšati njihova dostupnost, održivost, prikladnost i kvaliteta.

               Države članice trebale bi razviti i provesti preventivne i integrirane strategije s pomoću tri sastavnice aktivnog uključivanja: odgovarajućom potporom dohotku, uključivim tržištima rada i pristupom kvalitetnim uslugama. U okviru sustava socijalne zaštite trebalo bi osigurati pravo na primjeren minimalni dohodak za sve osobe koje nemaju dovoljno sredstava i promicati socijalnu uključenost poticanjem aktivnog sudjelovanja u društvu i na tržištu rada.

               Povoljne, pristupačne i kvalitetne usluge kao što su skrb za djecu, izvanškolska skrb, obrazovanje, osposobljavanje, stanovanje, zdravstvene usluge i dugotrajna skrb od ključne su važnosti za osiguravanje jednakih mogućnosti, uključujući za djecu i mlade. Posebnu pozornost trebalo bi posvetiti borbi protiv siromaštva, socijalne isključenosti, uključujući smanjenje siromaštva zaposlenih. Države članice trebale bi svim građanima osigurati pristup osnovnim uslugama, uključujući vodu, kanalizaciju, energiju, prijevoz, financijske usluge i digitalne komunikacije. Države članice trebale bi osigurati osobama kojima je potrebna pomoć i ugroženim osobama pristup primjerenom socijalnom stanovanju i pravo na primjerenu pomoć i zaštitu od deložacije. Beskućništvo treba zasebno razmotriti. Trebalo bi uzeti u obzir posebne potrebe osoba s invaliditetom.

               Države članice trebale bi osigurati pravo na pravovremen pristup cjenovno dostupnoj zdravstvenoj skrbi i dugotrajnoj skrbi dobre kvalitete, uz zadržavanje dugoročne održivosti.

               U kontekstu sve duljeg životnog vijeka i demografskih promjena, države članice trebale bi osigurati održivost i prikladnost mirovinskih sustava za žene i muškarce, jednake prilike za radnike i samozaposlene osobe oba spola u kontekstu stjecanja mirovinskih prava, među ostalim sustavima dopunskog mirovinskog osiguranja kako bi se osigurao dostojan život. Mirovinske reforme trebalo bi poduprijeti mjerama za produljenje radnog vijeka i pomicanje stvarne dobne granice za umirovljenje, kao što su ograničavanje ranog napuštanja tržišta rada i povećanje zakonske dobi za umirovljenje kako bi se uskladilo s očekivanim produljenjem životnog vijeka. Države članice trebale bi uspostaviti konstruktivan dijalog s relevantnim dionicima i omogućiti odgovarajuće postupno uvođenje reformi.

                     (1)

                        SL C 120, 26.4.2013, p. 1–6.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 22.11.2017.
            COM(2017) 900 final
            Prijedlog
            ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
            o izmjeni Odluke EU 2017/344 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. prosinca 2016. o mobilizaciji pričuve za nepredviđene izdatke za 2017.

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

                  Europski parlament i Vijeće su 14. prosinca 2016. donijeli odluku o mobilizaciji pričuve za nepredviđene izdatke u 2017. kako bi se pokrile potrebe koje proizlaze iz migracijske, izbjegličke i sigurnosne krize povećanjem odobrenih sredstava za preuzete obveze u općem proračunu EU-a za 2017. iznad gornje granice preuzetih obveza u naslovu 3. (1167 milijuna EUR) i naslovu 4. (730 milijuna EUR).

                  U odluci se određuje i prebijanje iznosa mobiliziranog u godinama 2017., 2018. i 2019. S obzirom na potrebu za povećanjem fleksibilnosti u proračunu za 2018. Komisija predlaže izmjenu odluke o mobilizaciji za 2017. i prilagodbu profila prebijanja kako bi se smanjio iznos prebijen u naslovu 5. u 2018. sa 570 milijuna EUR na 318 milijuna EUR i u skladu s time pokrenulo prebijanje u iznosu od 252 milijuna EUR u naslovu 5. u 2020. To ne mijenja ukupni mobilizirani i prebijeni iznos.

               Prijedlog

               ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

               o izmjeni Odluke EU 2017/344 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. prosinca 2016. o mobilizaciji pričuve za nepredviđene izdatke za 2017.

               EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

               uzimajući u obzir Međuinstitucionalni sporazum od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju
                  1
               , a posebno njegovu točku 14. drugi podstavak,

               uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

               budući da:

               (1)Člankom 13. Uredbe Vijeća 1311/2013 kojom se uspostavlja višegodišnji financijski okvir za razdoblje 2014. – 2020.
                  2
                utvrđena je pričuva za nepredviđene izdatke od maksimalno 0,03 % bruto nacionalnog dohotka Unije.

               (2)U skladu s člankom 6. te Uredbe Komisija je izračunala apsolutni iznos te pričuve za nepredviđene izdatke za 2017.
                  3

               (3)Europski parlament i Vijeće mobilizirali su pričuvu za nepredviđene izdatke u 2017. kako bi se omogućilo financiranje iznad gornje granice za preuzete obveze u iznosu od 1 906 150 960 EUR od čega 1 176 030 960 EUR za naslov 3. (Sigurnost i građanstvo).

               (4)Proračun za 2018. zahtijeva povećanje fleksibilnosti te je stoga prebijanje pričuve za nepredviđene izdatke mobilizirane u 2017. prilagođeno da se smanji iznos prebijen u naslovu 5. u 2018. i pokrene odgovarajuće prebijanje u naslovu 5. u 2020.

               DONIJELI SU OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Članak 2. Odluke (EU) 2017/344 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. prosinca 2016. o mobilizaciji pričuve za nepredviđene izdatke za 2017. mijenja se kako slijedi:

               (a)u prvom stavku „2019.” zamjenjuje se s „2020.”.

               (b)stavak (b) zamjenjuje se sljedećim:

               „(b) 2018.: naslov 5. (Administracija): 318 000 000 EUR;”

               (c)dodaje se sljedeći stavak (d):

               „(d) 2020.: naslov 5. (Administracija): 252 000 000 EUR.”

               Članak 2.

               Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                  Za Europski Parlament
                        Za Vijeće

                  Predsjednik
                        Predsjednik

                     (1)

                        SL C 373, 20.12.2013., str. 1.

                     (2)

                        SL L 347, 20.12.2013., str. 884.

                     (3)

                        Komunikacija Komisije Vijeću i Europskom parlamentu od 30. lipnja 2016. o tehničkoj prilagodbi financijskog okvira za 2017. u skladu s kretanjima BND-a (COM(2016) 311).