title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 765/2014 ze dne 11. července 2014 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury

text:
               16.7.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 209/7

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 765/2014
   ze dne 11. července 2014
   o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury připojené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze tohoto nařízení.

               (2)

               Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla. Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či zčásti založena nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Unie s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.

               (3)

               Podle zmíněných všeobecných pravidel by mělo být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky obsažené v příloze zařazeno do kódu KN uvedeného ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3 této tabulky.

               (4)

               Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží dotčeného tímto nařízením, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po určitou dobu podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2). Tato doba by měla být stanovena na tři měsíce.

               (5)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky obsažené v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódu KN uvedeného ve sloupci 2 této tabulky.
   Článek 2
   Závazné informace o sazebním zařazení zboží, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat podle ustanovení čl. 12 odst. 6 nařízení (EHS) č. 2913/92 po dobu tří měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
   Článek 3
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 11. července 2014.

            Za Komisi,

            jménem předsedy,

         Algirdas ŠEMETA

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1).

      PŘÍLOHA

                  Popis zboží

                  Zařazení
                  (kód KN)

                  Odůvodnění

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                  Směs zmrazeného ovoce obsahující (v % hmotnostních):

                              jahody

                              55

                              banány

                              20

                              ananas

                              15

                              borůvky kanadské

                              10

                        Výrobek je balený do sáčků obsahujících kousky zmrazeného ovoce, které je možné rozmixovat v mixéru.

                  0811 10 90

                  Zařazení se zakládá na všeobecných pravidlech 1, 3 b) a 6 pro výklad kombinované nomenklatury a na znění kódů KN 0811, 0811 10 a 0811 10 90.
                  Výrobek je směsí různého zmrazeného ovoce. Jeho podstatný charakter je dán jahodami, které představují největší podíl dotyčného výrobku.
                  Výrobek je tedy nutné zařadit do kódu KN 0811 10 90 jako jahody.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2017 ze dne 11. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o upravené faktory k výpočtu kapitálového požadavku k měnovému riziku v případě měn vázaných na euro v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (Text s významem pro EHP)

text:
               12.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 295/21

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/2017
   ze dne 11. listopadu 2015,
   kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o upravené faktory k výpočtu kapitálového požadavku k měnovému riziku v případě měn vázaných na euro v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 109a odst. 2 písm. c) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Úpravy stanovené tímto nařízením zohledňují podrobná kritéria, jež stanoví čl. 188 odst. 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (2).

               (2)

               Aby bylo při výpočtu kapitálového požadavku k měnovému riziku jednotně přistupováno k měnám vázaným na euro, měly by být stanoveny upravené faktory k zohlednění měnového rizika týkajícího se směnných kurzů jednak mezi eurem a měnami na něj vázanými, jednak mezi dvěma měnami vázanými na euro.

               (3)

               Toto nařízení vychází z návrhů prováděcích technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění.

               (4)

               O návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, uskutečnil Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti pojištění a zajištění zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (3),

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Upravené faktory měnového rizika v případě eura jakožto místní nebo zahraniční měny
   Je-li místní nebo zahraniční měnou euro, nahrazuje se pro účely čl. 188 odst. 3 a 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 faktor 25 % faktorem:

               a)

               0,39 %, je-li druhou měnou dánská koruna (DKK);

               b)

               1,81 %, je-li druhou měnou lev (BGN);

               c)

               2,18 %, je-li druhou měnou západoafrický frank CFA (BCEAO) (XOF);

               d)

               1,96 %, je-li druhou měnou středoafrický frank CFA (BEAC) (XAF);

               e)

               2,00 %, je-li druhou měnou komorský frank (KMF).

         Článek 2
   Upravené faktory měnového rizika v případě místní nebo zahraniční měny vázané na euro
   Pro účely čl. 188 odst. 3 a 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 se faktor 25 % nahrazuje faktorem:

               a)

               2,24 %, jsou-li danými měnami DKK a BGN;

               b)

               2,62 %, jsou-li danými měnami DKK a XOF;

               c)

               2,40 %, jsou-li danými měnami DKK a XAF;

               d)

               2,44 %, jsou-li danými měnami DKK a KMF;

               e)

               4,06 %, jsou-li danými měnami BGN a XOF;

               f)

               3,85 %, jsou-li danými měnami BGN a XAF;

               g)

               3,89 %, jsou-li danými měnami BGN a KMF;

               h)

               4,23 %, jsou-li danými měnami XOF a XAF;

               i)

               4,27 %, jsou-li danými měnami XOF a KMF;

               j)

               4,04 %, jsou-li danými měnami XAF a KMF.

         Článek 3
   Vstup v platnost
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 11. listopadu 2015.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1.

      (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 ze dne 10. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. L 12, 17.1.2015, s. 1).

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/79/ES (Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 48).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1130/2014 ze dne 22. října 2014 , kterým se na rok 2015 otevírá celní kvóta pro dovoz některého zboží pocházejícího z Norska a vzniklého zpracováním zemědělských produktů, na něž se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2014, do Evropské unie

text:
               24.10.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 305/104

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1130/2014
   ze dne 22. října 2014,
   kterým se na rok 2015 otevírá celní kvóta pro dovoz některého zboží pocházejícího z Norska a vzniklého zpracováním zemědělských produktů, na něž se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2014, do Evropské unie
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2014 ze dne 16. dubna 2014 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů a zrušení nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009 (1), a zejména na čl. 16 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2004/859/ES ze dne 25. října 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o protokolu 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím (2), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Protokol 2 k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím ze dne 14. května 1973 (3) (dále jen „dvoustranná dohoda o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím“) a protokol 3 k Dohodě o EHP (4) určují právní úpravu obchodování s některými zemědělskými a zpracovanými zemědělskými produkty mezi smluvními stranami.

               (2)

               Protokol 3 k Dohodě o EHP stanoví nulové clo použitelné na vody s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo aromatizované, zařazené pod kód KN 2202 10 00, a na ostatní nealkoholické nápoje neobsahující výrobky čísel 0401 až 0404 ani tuky získané z výrobků čísel 0401 až 0404, zařazené pod kód KN 2202 90 10.

               (3)

               Nulové clo na tyto vody a tyto jiné nápoje bylo pro Norsko dočasně, na neomezenou dobu, pozastaveno dohodou ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o protokolu 2 ke dvoustranné dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím o volném obchodu (5) (dále jen „dohoda ve formě výměny dopisů“) schválenou rozhodnutím 2004/859/ES. Podle dohody ve formě výměny dopisů je bezcelní dovoz zboží kódů KN 2202 10 00 a ex 2202 90 10 pocházejícího z Norska povolen pouze v rámci limitů kvóty s osvobozením od cla. Clo se platí na dovoz nad rámec přidělené kvóty.

               (4)

               Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1322/2013 (6) stanovilo, že se dočasné pozastavení bezcelního režimu nepoužije na dovoz dotčených vod a nápojů do Unie od 1. ledna do 31. prosince 2014, čímž byl tomuto zboží udělen neomezený bezcelní přístup do Unie.

               (5)

               V souladu s dohodou ve formě výměny dopisů se má otevřít celní kvóta pro tyto vody a nápoje na rok 2015. Poslední roční kvóta pro tyto produkty byla otevřena prováděcím nařízením Komise (EU) č. 1085/2012 (7) na rok 2013. Na rok 2014 nebyla otevřena žádná roční kvóta, a proto je vhodné stanovit kvótu na rok 2015 na stejné úrovni jako kvótu na rok 2013.

               (6)

               Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (8) stanoví pravidla pro správu celních kvót. Celní kvótu otevřenou tímto nařízením je třeba spravovat v souladu s uvedenými pravidly.

               (7)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   1.   Na období od 1. ledna do 31. prosince 2015 se otevírá celní kvóta s nulovým clem uvedená v příloze pro zboží pocházející z Norska, které je uvedeno v dané příloze, za podmínek v ní uvedených.
   2.   Pravidla původu stanovená v protokolu 3 k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím ze dne 14. května 1973 se použijí na zboží uvedené v příloze tohoto nařízení.
   3.   Na množství dovezená nad rámec kvóty se uplatní preferenční clo ve výši 0,047 EUR za litr.
   Článek 2
   Celní kvótu Unie uvedenou v čl. 1 odst. 1 spravuje Komise v souladu s články 308a, 308b a 308c nařízení (EHS) č. 2454/93.
   Článek 3
   Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se od 1. ledna 2015.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 22. října 2014.

            Za Komisi

            předseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 370, 17.12.2004, s. 70.

      (3)  Úř. věst. L 171, 27.6.1973, s. 2.

      (4)  Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3.

      (5)  Úř. věst. L 370, 17.12.2004, s. 72.

      (6)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1322/2013 ze dne 11. prosince 2013 o udělení neomezeného bezcelního přístupu na rok 2014 pro některé zboží pocházející z Norska a vzniklé zpracováním zemědělských produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1216/2009, do Unie (Úř. věst. L 333, 12.12.2013, s. 68).

      (7)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1085/2012 ze dne 20. listopadu 2012, kterým se na rok 2013 otevírá celní kvóta pro dovoz některého zboží, které pochází z Norska a vzniklo zpracováním zemědělských produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1216/2009, do Evropské unie (Úř. věst. L 322, 21.11.2012, s. 2).

      (8)  Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, 11.10.1993, s. 1).

      PŘÍLOHA
      Celní kvóta na rok 2015 použitelná na dovoz některého zboží pocházejícího z Norska do Unie

                  Poř. č.

                  Kód KN

                  Popis zboží

                  Objem kvóty

                  09.0709

                  2202 10 00

                              —

                              Voda, včetně minerálních vod a sodovek, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo aromatizovaná

                  17,303 millionu litrů

                  ex 2202 90 10

                              —

                              Ostatní nealkoholické nápoje obsahující cukr (sacharózu nebo invertní cukr)


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1354/2013 ze dne 17. prosince 2013 , kterým se subdivize ICES 27 a 28.2 vyjímají na rok 2014 z některých omezení intenzity rybolovu podle nařízení Rady (ES) č. 1098/2007, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky obecné v Baltském moři a lov těchto populací

text:
               18.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 341/34

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1354/2013
   ze dne 17. prosince 2013,
   kterým se subdivize ICES 27 a 28.2 vyjímají na rok 2014 z některých omezení intenzity rybolovu podle nařízení Rady (ES) č. 1098/2007, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky obecné v Baltském moři a lov těchto populací
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1098/2007 ze dne 18. září 2007, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky obecné v Baltském moři a lov těchto populací, mění nařízení (EHS) č. 2847/93 a ruší nařízení (ES) č. 779/97 (1), a zejména na čl. 29 odst. 2 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení (ES) č. 1098/2007 stanoví omezení intenzity rybolovu populací tresky obecné v Baltském moři.

               (2)

               Na základě nařízení (ES) č. 1098/2007 stanovilo nařízení Rady (EU) č. 1180/2013 (2) v příloze II omezení intenzity rybolovu v Baltském moři na rok 2014.

               (3)

               V souladu s čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1098/2007 může Komise vyjmout subdivize ICES 27 a 28.2 z působnosti některých omezení intenzity rybolovu, nedosáhnou-li odlovy tresky obecné za poslední vykazované období určité stanovené výše.

               (4)

               Na základě zpráv členských států a konzultace Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství by měly být subdivize ICES 27 a 28.2 v roce 2014 vyjmuty z působnosti uvedených omezení intenzity rybolovu.

               (5)

               Nařízení (EU) č. 1180/2013 se použije ode dne 1. ledna 2014. V zájmu zajištění souladu s uvedeným nařízením by se mělo toto nařízení použít rovněž od 1. ledna 2014.

               (6)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Ustanovení čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 3, 4 a 5 nařízení (ES) č. 1098/2007 se v roce 2014 nepoužijí na subdivize ICES 27 a 28.2.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. ledna 2014.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 17. prosince 2013.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 248, 22.9.2007, s. 1.

      (2)  Nařízení Rady (EU) č. 1180/2013 ze dne 19. listopadu 2013, kterým se pro rok 2014 stanoví rybolovná práva pro některé populace ryb a skupiny populací ryb v Baltském moři (Úř. věst. L 313, 22.11.2013, s. 4).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 969/2012 ze dne 19. října 2012 o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny

text:
               20.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 290/9

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 969/2012
   ze dne 19. října 2012
   o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1),
   s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (2), a zejména na čl. 136 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví na základě výsledků Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání kritéria, podle kterých má Komise stanovit paušální hodnoty pro dovoz ze třetích zemí, pokud jde o produkty a lhůty uvedené v části A přílohy XVI uvedeného nařízení.

               (2)

               Paušální dovozní hodnota se vypočítá každý pracovní den v souladu s čl. 136 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011, a přitom se zohlední proměnlivé denní údaje. Toto nařízení by proto mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Paušální dovozní hodnoty uvedené v článku 136 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 19. října 2012.

            Za Komisi, jménem předsedy,
         José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

            generální ředitel pro zemědělství a rozvoj venkova

      (1)  Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 157, 15.6.2011, s. 1.

      PŘÍLOHA
      Paušální dovozní hodnoty pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny

                  (EUR/100 kg)

                  Kód KN

                  Kód třetích zemí (1)

                  Paušální dovozní hodnota

                  0702 00 00

                  MA

                  67,8

                  MK

                  39,0

                  ZZ

                  53,4

                  0707 00 05

                  MK

                  30,8

                  TR

                  133,0

                  ZZ

                  81,9

                  0709 93 10

                  TR

                  116,6

                  ZZ

                  116,6

                  0805 50 10

                  AR

                  87,1

                  CL

                  97,2

                  TR

                  89,8

                  ZA

                  92,9

                  ZZ

                  91,8

                  0806 10 10

                  BR

                  277,7

                  MK

                  80,9

                  TR

                  149,0

                  ZZ

                  169,2

                  0808 10 80

                  AR

                  216,2

                  MK

                  29,8

                  NZ

                  139,3

                  US

                  143,5

                  ZA

                  93,1

                  ZZ

                  124,4

                  0808 30 90

                  CN

                  92,8

                  TR

                  113,5

                  ZZ

                  103,2

         (1)  Klasifikace zemí podle nařízení Komise (ES) č. 1833/2006 (Úř. věst. L 354, 14.12.2006, s. 19). Kód „ZZ“ znamená „jiného původu“.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1206/2011 ze dne 22. listopadu 2011 , kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi Text s významem pro EHP

text:
               23.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 305/23

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1206/2011
   ze dne 22. listopadu 2011,
   kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) (1), a zejména na čl. 3 odst. 5 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (2) pověřila Eurocontrol vypracováním požadavků na výkonnost a interoperabilitu přehledových systémů v rámci Evropské sítě uspořádání letového provozu (EATMN). Toto nařízení vychází z výsledné zprávy o pověření ze dne 9. července 2010.

               (2)

               Dříve než jsou letadlu poskytnuty letové provozní služby pomocí přehledového systému, měla by být stanovena individuální identifikace letadla v souladu s postupy Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO).

               (3)

               Plynulost provozu závisí na jednoznačné a nepřetržité identifikaci jednotlivých letadel provozovaných v rámci všeobecného letového provozu podle pravidel pro let podle přístrojů v rámci celého vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.

               (4)

               Současná metoda stanovení individuální identifikace letadla používá individuální kódy odpovídačů sekundárního přehledového radaru (kódy SSR) přidělované v souladu s postupy ICAO a evropským oblastním navigačním plánem.

               (5)

               Nárůst provozu za poslední desetiletí vyústil v běžný nedostatek dostupných individuálních kódů SSR k uspokojení poptávky v dopravních špičkách, takže individuální identifikaci letadla v evropském vzdušném prostoru nelze v současné době zaručit.

               (6)

               S cílem snížit celkovou poptávku po přidělení individuálních kódů SSR pro zajištění individuální identifikace letadla by měla být zpočátku harmonizovaným způsobem zavedena provozní možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem ve vymezené části vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.

               (7)

               S cílem optimalizovat dostupnost individuálních kódů SSR by měly být poskytovateli letových navigačních služeb, kteří nebudou mít možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem, zavedeny vylepšené a harmonizované možnosti automatického přidělování kódů SSR letadlům.

               (8)

               S cílem překonat potřebu individuálních kódů SSR pro identifikaci všeobecného letového provozu uskutečňovaného podle pravidel pro let podle přístrojů by měla být možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem zavedena v rámci celého vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.

               (9)

               Snížení požadavku na přidělování individuálních kódů SSR při používání funkce identifikace letadla sestupným spojem může být nejlépe dosaženo integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu, který označí ty lety, jež jsou způsobilé pro přidělení schváleného kódu viditelnosti, a na tom, že poskytovatelé letových navigačních služeb schválený kód viditelnosti těmto způsobilým letům přidělí, když je identifikace pomocí funkce identifikace letadla sestupným spojem úspěšná.

               (10)

               Funkce identifikace letadla sestupným spojem může být pro dosažení individuální identifikace letadla použita pouze tehdy, jestliže poskytovatelé letových navigačních služeb zavedou vhodné přehledové snímače, systém zpracování a šíření přehledových dat, systém zpracování letových údajů, komunikaci vzduch-země a země-země, obrazovky řídících letového provozu, a stanovit postupy a výcvik zaměstnanců.

               (11)

               Rozsah, v jakém poskytovatelé letových navigačních služeb mohou funkci identifikace letadla sestupným spojem skutečně využít s cílem snížit požadavek na přidělování individuálních kódů SSR, závisí na úrovni vybavenosti letadel funkcí identifikace letadla sestupným spojem, na míře, v níž jsou tratě těchto letadel pokryty sousedními systémy, které tuto možnost poskytují, a na zastřešujícím požadavku zajistit účinný a bezpečný provoz.

               (12)

               Řídícím letového provozu by měla být poskytnuta funkce upozornění na neúmyslné přidělení kódu SSR více než jednomu letadlu, aby se zabránilo možnosti chybné identifikace letadla.

               (13)

               Jednotné použití specifických postupů v rámci vzdušného prostoru jednotného evropského nebe je zásadní pro dosažení interoperability a plynulosti letového provozu.

               (14)

               Všechny změny zařízení a služeb uskutečněné v důsledku provádění tohoto nařízení by měly členské státy zohlednit v rámci evropského oblastního navigačního plánu ICAO prostřednictvím běžného postupu podávání pozměňovacích návrhů.

               (15)

               Toto nařízení by se nemělo vztahovat na vojenské činnosti a výcvik podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004.

               (16)

               V zájmu zachování nebo zvýšení stávající úrovně bezpečnosti provozu by se mělo od členských států požadovat zajištění toho, aby dotčené strany provedly posouzení bezpečnosti včetně identifikace nebezpečí, posouzení rizik a postupů k jejich zmírnění. Harmonizované provádění těchto postupů u systémů, na které se vztahuje toto nařízení, si vyžaduje, aby specifické požadavky na bezpečnost byly stanoveny pro všechny požadavky na interoperabilitu a výkonnost.

               (17)

               Podle nařízení (ES) č. 552/2004 by prováděcí pravidla pro interoperabilitu měla popisovat jednotlivé postupy při posouzení shody, které se mají použít pro posouzení shody složek nebo vhodnosti složek k používání, jakož i ověření systémů.

               (18)

               V případě letových provozních služeb poskytovaných především letadlům provozovaným v rámci všeobecného letového provozu pod vojenským dohledem by dodržování tohoto nařízení mohla bránit omezení spojená se zadáváním zakázek.

               (19)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Předmět
   Toto nařízení stanoví požadavky na systémy, které přispívají k poskytování přehledových informací, jejich složky a śouvisející postupy v zájmu zajištění jednoznačné a nepřetržité individuální identifikace letadla v rámci EATMN.
   Článek 2
   Oblast působnosti
   1.   Toto nařízení se vztahuje na řetězec v rámci přehledu, který sestává:

               a)

               z palubních složek přehledových systémů a jejich souvisejících postupů;

               b)

               z pozemních přehledových systémů, jejich složek a souvisejících postupů;

               c)

               ze systémů a postupů pro letové provozní služby, zejména systémů zpracování letových údajů, systémů zpracování přehledových dat a systémů rozhraní člověk-stroj;

               d)

               ze systémů komunikace země-země a vzduch-země, jejich složek a souvisejících postupů používaných pro šíření přehledových dat.

         2.   Toto nařízení se vztahuje na všechny lety provozované v rámci všeobecného letového provozu v souladu s pravidly pro let podle přístrojů v rámci vzdušného prostoru vymezeného v čl. 1 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 (3).
   Článek 3
   Definice
   Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
   Použijí se rovněž tyto definice:

               1)

               „identifikací letadla“ se rozumí skupina písmen, číslic nebo jejich kombinace, která je buď totožná s volací značkou letadla nebo je kódovaným ekvivalentem volací značky letadla, jež se má používat v komunikaci vzduch-země, a která se používá k identifikaci letadla v komunikaci země-země v rámci letových provozních služeb;

               2)

               „kódem SSR“ se rozumí jeden z 4 096 identifikačních kódů sekundárního přehledového radaru, které mohou být vysílány palubními složkami přehledových systémů;

               3)

               „individuálním kódem SSR“ se rozumí čtyřmístný identifikační kód sekundárního přehledového radaru s posledními číslicemi jinými než „00“;

               4)

               „identifikací letadla sestupným spojem“ se rozumí identifikace letadla vysílaná palubními složkami přehledových systémů prostřednictvím přehledového systému vzduch-země;

               5)

               „kódem viditelnosti “ se rozumí individuální kód SSR určený pro zvláštní účely;

               6)

               „přeletem“ se rozumí let, který vstoupí do vymezeného vzdušného prostoru z přilehlého prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a vystoupí z vymezeného vzdušného prostoru do vnějšího přilehlého prostoru;

               7)

               „příletem“ se rozumí let, který vstoupí do vymezeného vzdušného prostoru z přilehlého prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a přistane v místě určení v rámci vymezeného vzdušného prostoru;

               8)

               „odletem“ se rozumí let, který má původ na letišti v rámci vymezeného vzdušného prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a buď přistane na letišti ve vymezeném vzdušném prostoru, nebo vystoupí z vymezeného vzdušného prostoru do vnějšího přilehlého prostoru;

               9)

               „provozovatelem“ se rozumí osoba, organizace nebo podnik zabývající se provozováním letadel nebo nabízející provozování letadel;

               10)

               „seznamem přidělených kódů“ se rozumí dokument podávající celkový přehled o rozdělení kódů SSR členským státům a stanovištím služeb letového provozu (ATS), jenž byl schválen členskými státy a zveřejněn v evropském oblastním navigačním plánu ICAO;

               11)

               „řetězcem v rámci kooperativního přehledu“ se rozumí řetězec v rámci přehledu, který k určení položek přehledových dat vyžaduje jak pozemní, tak palubní složky;

               12)

               "integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu" se rozumí systém v rámci evropské sítě uspořádání letového provozu, jehož prostřednictvím se centralizovaná služba zpracování a distribuce letového plánu zabývající se přijímáním, potvrzováním a distribucí letových plánů poskytuje v rámci vzdušného prostoru, na nějž se vztahuje toto nařízení.

         Článek 4
   Požadavky na výkonnost
   1.   Členské státy odpovědné za poskytování letových provozních služeb ve vzdušném prostoru vymezeném v příloze I zajistí, aby byla zavedena možnost stanovit individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem u:

               a)

               nejméně 50 % všech přeletů vymezeného vzdušného prostoru jednotlivých členských států a

               b)

               nejméně 50 % celkového kombinovaného počtu všech příletů a odletů v rámci vymezeného vzdušného prostoru jednotlivých členských států.

         2.   Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby řetězec v rámci kooperativního přehledu disponoval funkcí umožňující stanovit individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem nejpozději do 2. ledna 2020.
   3.   Poskytovatelé letových navigačních služeb stanovující individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem zajistí, aby postupovali v souladu s požadavky stanovenými v příloze II.
   4.   Poskytovatelé letových navigačních služeb stanovující individuální identifikaci letadla pomocí individuálních kódů SSR mimo vzdušný prostor vymezený v příloze I zajistí, aby postupovali v souladu s požadavky stanovenými v příloze III.
   5.   Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby:

               a)

               byly zavedeny systémy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) jako systémy nezbytné na podporu požadavků stanovených v odstavcích 3 a 4 tohoto článku;

               b)

               byly zavedeny systémy nebo postupy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) nezbytné k tomu, aby řídící letového provozu informovaly, pokud dojde k neúmyslnému dvojímu přidělení kódu SSR.

         6.   Členské státy přijmou zajistí:

               a)

               aby centralizované službě zpracování a distribuce letového plánu uvedené v bodě 1 přílohy II byly ohlášeny části vzdušného prostoru na podporu požadavků odstavců 1 a 2 tohoto článku a písmene b) tohoto odstavce;

               b)

               aby byly integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu sděleny všem dotčeným poskytovatelům letových navigačních služeb ty lety, které jsou způsobilé pro využití kódu viditelnosti uvedeného v písmenu c);

               c)

               aby se všechny členské státy v koordinaci s evropskými třetími zeměmi dohodly na přidělení jediného kódu viditelnosti výhradně těm letadlům, u nichž je individuální identifikace letadla stanovena pomocí identifikace letadla sestupným spojem.

         Článek 5
   Požadavky na bezpečnost
   1.   Členské státy zajistí, aby jakýmkoli změnám stávajících systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) nebo zavedení nových systémů předcházelo posouzení bezpečnosti, včetně identifikace nebezpečí a posouzení a zmírnění rizik, provedené dotčenými stranami.
   2.   Během posouzení uvedeného v odstavci 1 se zohlední alespoň požadavky stanovené v příloze IV.
   Článek 6
   Shoda složek nebo vhodnost složek k používání
   Před vydáním prohlášení ES o shodě nebo vhodnosti k používání podle článku 5 nařízení (ES) č. 552/2004 posoudí výrobci složek systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení nebo jejich zplnomocnění zástupci usazení v Unii shodu těchto složek nebo vhodnost těchto složek k používání v souladu s požadavky stanovenými v příloze V.
   Za přijatelné postupy pro posouzení shody složek se však považují rovněž jiné procesy certifikace, které jsou v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (4), pokud zahrnují prokázání souladu s platnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými v tomto nařízení.
   Článek 7
   Ověření systémů
   1.   Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří mohou prokázat nebo kteří prokázali, že splňují podmínky stanovené v příloze VI, provedou ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) v souladu s požadavky stanovenými v části A přílohy VII.
   2.   Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří nemohou prokázat, že splňují podmínky stanovené v příloze VI, uzavřou subdodavatelskou smlouvu s oznámeným subjektem o ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d). Toto ověření se provede v souladu s požadavky stanovenými v části B přílohy VII.
   3.   Za přijatelné postupy pro ověření systémů se považují certifikační procesy v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008, pokud zahrnují prokázání shody s platnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými v tomto nařízení.
   Článek 8
   Dodatečné požadavky pro poskytovatele letových navigačních služeb
   1.   Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby všichni dotčení zaměstnanci byli řádně informováni o požadavcích stanovených v tomto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce.
   2.   Poskytovatelé letových navigačních služeb:

               a)

               vypracují a udržují provozní příručky obsahující pokyny a informace nezbytné k tomu, aby všichni příslušní zaměstnanci mohli používat toto nařízení;

               b)

               zajistí, aby příručky uvedené v písmenu a) byly dostupné a aktualizované a aby jejich aktualizace a distribuce podléhala odpovídajícímu řízení jakosti a uspořádání dokumentace;

               c)

               zajistí, aby pracovní metody a provozní postupy byly v souladu s tímto nařízením.

         Článek 9
   Dodatečné požadavky pro provozovatele
   1.   Provozovatelé přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby zaměstnanci provozující a udržující přehledové vybavení byli informováni o příslušných ustanoveních tohoto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce a aby pokyny k používání tohoto vybavení byly k dispozici v pilotní kabině.
   2.   Provozovatelé přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby byla v případě, že si to vyžádají provozní podmínky podle čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 2, zajištěna identifikace letadla sestupným spojem.
   3.   Provozovatelé zajistí, aby stanovení identifikace letadla sestupným spojem uvedené v odstavci 4 bylo v souladu s položkou 7 „identifikace letadla“ letového plánu uvedeného v bodu 2 přílohy nařízení Komise (ES) č. 1033/2006 (5).
   4.   Provozovatelé letadel, která mohou měnit identifikaci letadla sestupným spojem uvedenou v odstavci 2 za letu, zajistí, aby ke změně identifikace letadla sestupným spojem došlo během letu pouze za předpokladu, že o to požádá poskytovatel letových navigačních služeb.
   Článek 10
   Dodatečné požadavky pro členské státy
   Členské státy zajistí soulad s tímto nařízením, včetně zveřejnění příslušných informací ve vnitrostátních leteckých informačních příručkách.
   Článek 11
   Výjimky
   1.   Ve zvláštním případě přístupových oblastí, ve kterých jsou letové provozní služby poskytovány vojenskými jednotkami nebo pod vojenským dohledem, a v případě, že souladu s čl. 4 odst. 2 brání omezení spojená se zadáváním zakázek, sdělí členské státy Komisi do 31. prosince 2017 datum zajištění souladu s požadavkem na identifikaci letadla sestupným spojem, které musí být stanoveno nejpozději na den 2. ledna 2025.
   2.   Po konzultacích s manažerem struktury vzdušného prostoru a nejpozději do 31. prosince 2018 může Komise přezkoumat výjimky sdělené podle odstavce 1, které by mohly mít významný dopad na EATMN.
   Článek 12
   Vstup v platnost a použitelnost
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 9. února 2012.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 22. listopadu 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 26.

      (2)  Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 20.

      (4)  Úř. věst. L 79, 19.3.2008, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 186, 7.7.2006, s. 46.

      PŘÍLOHA I

         Vzdušný prostor podle čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 4

      Vzdušný prostor uvedený v čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 4 zahrnuje tyto letové informační oblasti (FIR) a horní letové informační oblasti (UIR):

                  1)

                  Vídeň FIR,

                  2)

                  Praha FIR,

                  3)

                  Brusel FIR/UIR,

                  4)

                  Bordeaux, Brest, Marseille, Paříž a Remeš FIR a Francie UIR;

                  5)

                  Brémy, Langen a Mnichov FIR a Hannover a Rhein UIR;

                  6)

                  Atény FIR a Řecko UIR,

                  7)

                  Budapešť FIR,

                  8)

                  Brindisi FIR/UIR, Milán FIR/UIR a Řím FIR/UIR,

                  9)

                  Amsterdam FIR,

                  10)

                  Bukurešť FIR.

      PŘÍLOHA II

         Požadavky na výkonnost podle čl. 4 odst. 3

                  1.

                  Části vzdušného prostoru, ve kterých je individuální identifikace letadla stanovena pomocí identifikace letadla sestupným spojem, se ohlašují centralizované službě zpracování a distribuce letového plánu a zadávají se do integrovaného systému počátečního zpracování letového plánu.

                  2.

                  S výjimkou případů, kdy platí jedna z podmínek uvedených v bodě 3, přidělí se kód viditelnosti stanovený v souladu s čl. 4 odst. 6 písm. c) odlétajícím letadlům nebo letadlům, u nichž je podle bodu 6 požadována změna kódu za těchto podmínek:

                              a)

                              identifikace letadel sestupným spojem se shoduje s odpovídajícím zápisem v letovém plánu pro dané letadlo;

                              b)

                              integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu bylo sděleno, že letadlo je pro přidělení kódu viditelnosti způsobilé.

                  3.

                  Kód viditelnosti nesmí být přidělen letadlům uvedeným v bodě 2, pokud nastane jakákoliv z těchto okolností:

                              a)

                              poskytovatel letových navigačních služeb, který zažívá neplánované výpadky pozemních přehledových snímačů, zavedl nouzová opatření, která vyžadují, aby letadlům byly přiděleny individuální kódy SSR;

                              b)

                              výjimečná vojenská nouzová opatření vyžadují, aby poskytovatelé letových navigačních služeb přidělili letadlům individuální kódy SSR;

                              c)

                              letadla, která jsou způsobilá pro přidělení kódu viditelnosti stanoveného v čl. 4 odst. 6 písm. c), vystoupí nebo jsou jinak odkloněna z části vzdušného prostoru uvedeného v bodě 1.

                  4.

                  Letadlům, kterým není přidělen kód viditelnosti stanovený v souladu s čl. 4 odst. 6 písm. c), se přidělí kód SSR, který je v souladu se seznamem přidělených kódů schváleným členskými státy v koordinaci s evropskými třetími zeměmi.

                  5.

                  Po přidělení kódu SSR letadlu je třeba při nejbližší příležitosti ověřit a potvrdit, že kód SSR nastavený pilotem se shoduje s kódem přiděleným letu.

                  6.

                  Kódy SSR přidělené letadlům, které se převádějí od poskytovatelů letových navigačních služeb v sousedních státech, se automaticky kontrolují, aby se zjistilo, zda lze tyto přidělené kódy zachovat v souladu se seznamem přidělených kódů schváleným členskými státy v koordinaci s evropskými třetími zeměmi.

                  7.

                  Se sousedními poskytovateli letových navigačních služeb, kteří stanoví individuální identifikaci letadla pomocí individuálních kódů SSR, se zavedou formální ujednání, která obsahují alespoň:

                              a)

                              závazek vůči sousedním poskytovatelům letových navigačních služeb převádět letadla s ověřenými individuálními kódy SSR přidělenými v souladu se seznamem přidělených kódů schváleným členskými státy v koordinaci s evropskými třetími zeměmi;

                              b)

                              povinnost oznámit přijímajícím stanovištím veškeré zjištěné nesrovnalosti v provozu palubních složek přehledových systémů.

      PŘÍLOHA III

         Požadavky na výkonnost podle čl. 4 odst. 4

      Jednotlivé systémy používané pro přidělování kódů SSR musí mít tyto funkční prvky:

                  a)

                  kódy SSR jsou automaticky přidělovány letadlům v souladu se seznamem přidělených kódů schváleným členskými státy v koordinaci s evropskými třetími zeměmi;

                  b)

                  kódy SSR přidělené letadlům, které se převádějí od poskytovatelů letových navigačních služeb v sousedních státech, se kontrolují, aby se zjistilo, zda lze tyto přidělené kódy zachovat v souladu se seznamem přidělených kódů schváleným členskými státy v koordinaci s evropskými třetími zeměmi;

                  c)

                  kódy SSR jsou rozděleny do různých kategorií, aby bylo možné diferencované přidělování kódů;

                  d)

                  kódy SSR z různých kategorií uvedených v písmenu c) jsou přidělovány podle směru letů;

                  e)

                  k vícenásobnému přidělení téhož kódu SSR najednou dochází u letů provozovaných ve vzájemně si neodporujících směrech.

      PŘÍLOHA IV

         Požadavky podle článku 5

                  1.

                  Požadavky na výkonnost uvedené v čl. 4 odst. 3 a 4, odst. 5 písm. b) a odst. 6.

                  2.

                  Dodatečné požadavky uvedené v čl. 9 odst. 1, 2, 3 a 4.

      PŘÍLOHA V

         Požadavky na posouzení shody složek uvedených v článku 6 nebo vhodnosti těchto složek k používání

                  1.

                  Činnosti spojené s ověřením souladu musí prokázat shodu složek nebo vhodnost složek k používání podle příslušných požadavků tohoto nařízení při provozu těchto složek ve zkušebním prostředí.

                  2.

                  Výrobce řídí činnosti spojené s posouzením shody, přičemž zejména:

                              a)

                              určuje vhodné zkušební prostředí;

                              b)

                              ověřuje, zda jsou v plánu zkoušek popsány složky ve zkušebním prostředí;

                              c)

                              ověřuje, zda plán zkoušek zahrnuje všechny příslušné požadavky;

                              d)

                              zajistí soulad a kvalitu technické dokumentace a plánu zkoušek;

                              e)

                              plánuje organizaci zkoušek, pracovníky, instalaci a konfiguraci zkušební platformy;

                              f)

                              provádí kontroly a zkoušky v souladu s plánem zkoušek;

                              g)

                              vypracovává zprávu, ve které jsou předloženy výsledky kontrol a zkoušek.

                  3.

                  Výrobce zajistí, aby složky uvedené v článku 6, jež jsou začleněny do zkušebního prostředí, splňovaly příslušné požadavky tohoto nařízení.

                  4.

                  Po uspokojivém ověření shody nebo vhodnosti k používání výrobce vypracuje na svou odpovědnost prohlášení ES o shodě nebo vhodnosti k používání, v němž uvede zejména příslušné požadavky tohoto nařízení, které složka splňuje, a související podmínky používání v souladu s bodem 3 přílohy III nařízení (ES) č. 552/2004.

      PŘÍLOHA VI

         Podmínky podle čl. 7 odst. 1 a čl. 7 odst. 2

                  1.

                  Poskytovatel letových navigačních služeb musí mít ve své organizaci zavedeny metody podávání zpráv, které zajišťují a prokazují, že činnosti spojené s ověřením byly provedeny nestranně a nezávisle.

                  2.

                  Poskytovatel letových navigačních služeb musí zajistit, aby zaměstnanci podílející se na postupech ověření prováděli kontroly na co nejvyšší úrovni odborné důvěryhodnosti a technické způsobilosti a aby nebyli vystaveni žádnému tlaku ani podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich rozhodování nebo výsledky jejich kontrol, především ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích kontrol zájem.

                  3.

                  Poskytovatel letových navigačních služeb musí zajistit, aby zaměstnanci podílející se na postupech ověření měli přístup k vybavení, které jim umožňuje řádně provádět požadované kontroly.

                  4.

                  Poskytovatel letových navigačních služeb musí zajistit, aby zaměstnanci podílející se na postupech ověření absolvovali důkladný technický a odborný výcvik, měli dostatečné znalosti o požadavcích na ověření, která mají provádět, odpovídající zkušenosti s těmito činnostmi a schopnosti nezbytné k vypracování prohlášení, záznamů a zpráv, které dokazují, že ověření bylo provedeno.

                  5.

                  Poskytovatel letových navigačních služeb musí zajistit, aby zaměstnanci podílející se na postupech ověření byli schopni provádět kontroly nestranně. Odměňování těchto zaměstnanců nesmí záviset na počtu provedených kontrol ani na výsledcích těchto kontrol.

      PŘÍLOHA VII
      ČÁST A

         Požadavky na ověření systémů podle čl. 7 odst. 1

                  1.

                  Ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) musí prokázat shodu těchto systémů s požadavky tohoto nařízení na výkonnost a bezpečnost ve zkušebním prostředí, které odráží provozní situaci těchto systémů.

                  2.

                  Ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) se provádí v souladu s vhodnými a uznávanými zkušebními postupy.

                  3.

                  Zkušební nástroje použité pro ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) musí mít vhodné funkce.

                  4.

                  Ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) musí vést k vytvoření prvků technické dokumentace, které jsou požadovány v bodu 3 přílohy IV nařízení (ES) č. 552/2004, včetně těchto prvků:

                              a)

                              popisu provedení;

                              b)

                              zprávy o kontrolách a zkouškách provedených před uvedením systému do provozu.

                  5.

                  Poskytovatel letových navigačních služeb řídí činnosti spojené s ověřením, přičemž zejména:

                              a)

                              určuje vhodné provozní a technické zkušební prostředí, které odráží provozní prostředí;

                              b)

                              ověřuje, zda plán zkoušek popisuje začlenění systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) do provozního a technického zkušebního prostředí;

                              c)

                              ověřuje, zda plán zkoušek zahrnuje všechny požadavky tohoto nařízení na výkonnost a bezpečnost;

                              d)

                              zajistí soulad a kvalitu technické dokumentace a plánu zkoušek;

                              e)

                              plánuje organizaci zkoušek, pracovníky, instalaci a konfiguraci zkušební platformy;

                              f)

                              provádí kontroly a zkoušky uvedené v plánu zkoušek;

                              g)

                              vypracovává zprávu, ve které jsou předloženy výsledky kontrol a zkoušek.

                  6.

                  Poskytovatel letových navigačních služeb zajistí, aby systémy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d), které jsou provozovány v provozním zkušebním prostředí, splňovaly požadavky tohoto nařízení na výkonnost a bezpečnost.

                  7.

                  Po uspokojivém dokončení ověření shody poskytovatelé letových navigačních služeb vypracují prohlášení ES o ověření systémů a předloží je vnitrostátnímu dozorovému orgánu spolu s technickou dokumentací, jak požaduje článek 6 nařízení (ES) č. 552/2004.

            ČÁST B

         Požadavky na ověření systémů podle čl. 7 odst. 2

                  1.

                  Ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) musí prokázat shodu těchto systémů s požadavky tohoto nařízení na výkonnost a bezpečnost ve zkušebním prostředí, které odráží provozní situaci těchto systémů.

                  2.

                  Ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) se provádí v souladu s vhodnými a uznávanými zkušebními postupy.

                  3.

                  Zkušební nástroje použité pro ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) musí mít vhodné funkce.

                  4.

                  Ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) musí vést k vytvoření prvků technické dokumentace, které jsou požadovány v bodu 3 přílohy IV nařízení (ES) č. 552/2004, včetně těchto prvků:

                              a)

                              popisu provedení;

                              b)

                              zprávy o kontrolách a zkouškách provedených před uvedením systému do provozu.

                  5.

                  Poskytovatel letových navigačních služeb určí vhodné provozní a technické zkušební prostředí, které odráží provozní prostředí, a provedení činností spojených s ověřením zadá oznámenému subjektu.

                  6.

                  Oznámený subjekt řídí činnosti spojené s ověřením, přičemž zejména:

                              a)

                              ověřuje, zda plán zkoušek popisuje začlenění systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) do provozního a technického zkušebního prostředí;

                              b)

                              ověřuje, zda plán zkoušek zahrnuje všechny požadavky tohoto nařízení na výkonnost a bezpečnost;

                              c)

                              zajistí soulad a kvalitu technické dokumentace a plánu zkoušek;

                              d)

                              plánuje organizaci zkoušek, pracovníky, instalaci a konfiguraci zkušební platformy;

                              e)

                              provádí kontroly a zkoušky v souladu s plánem zkoušek;

                              f)

                              vypracovává zprávu, ve které jsou předloženy výsledky kontrol a zkoušek.

                  7.

                  Oznámený subjekt zajistí, aby systémy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d), které jsou provozovány v provozním zkušebním prostředí, splňovaly požadavky tohoto nařízení na výkonnost a bezpečnost.

                  8.

                  Po uspokojivém dokončení úkolů spojených s ověřením oznámený subjekt vypracuje k úkolům, které provedl, osvědčení o shodě.

                  9.

                  Poskytovatel letových navigačních služeb poté vypracuje prohlášení ES o ověření systému a předloží je vnitrostátnímu dozorovému orgánu spolu s technickou dokumentací, jak požaduje článek 6 nařízení (ES) č. 552/2004.