title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1501 ze dne 8. září 2015 o rámci interoperability podle čl. 12 odst. 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu (Text s významem pro EHP)

text:
               9.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 235/1

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/1501
   ze dne 8. září 2015
   o rámci interoperability podle čl. 12 odst. 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 ze dne 23. července 2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu a o zrušení směrnice 1999/93/ES (1), a zejména na čl. 12 odst. 8 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V čl. 12 odst. 2 nařízení (EU) č. 910/2014 se stanoví, že by měl být zaveden rámec interoperability, aby byly vnitrostátní systémy elektronické identifikace oznámené podle čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení interoperabilní.

               (2)

               Ústřední roli při propojení systémů elektronické identifikace členských států hrají uzly. Jejich přínos, včetně funkcí a součástí „uzlu eIDAS“, je vysvětlen v dokumentaci týkající se Nástroje pro propojení Evropy vytvořeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013 (2).

               (3)

               Pokud členský stát nebo Komise poskytuje software umožňující autentizaci uzlu provozovaného v jiném členském státě, strana, která software používaný pro mechanismus autentizace dodává a aktualizuje, se může dohodnout se stranou, která software hostí, jak bude provoz mechanismu autentizace řízen. Z takové dohody by pro hostitelskou stranu neměly vyplynout nepřiměřené technické požadavky nebo náklady (včetně nákladů na podporu, závazky, hostování a jiných nákladů).

               (4)

               Pokud je to odůvodněno prováděním rámce interoperability, mohla by Komise ve spolupráci s členskými státy vypracovat další technické specifikace uvádějící podrobnosti o technických požadavcích stanovených v tomto nařízení, zejména s přihlédnutím ke stanoviskům sítě pro spolupráci uvedené v čl. 14 písm. d) prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2015/296 (3). Tyto specifikace by měly být vypracovány jako součást infrastruktur digitálních služeb uvedených v nařízení (EU) č. 1316/2013, v němž se stanoví prostředky pro praktické provedení stavebního prvku elektronické identifikace.

               (5)

               Technické požadavky stanovené v tomto nařízení by měly být uplatnitelné navzdory případným změnám technických specifikací, které by mohly být vypracovány podle článku 12 tohoto nařízení.

               (6)

               Při stanovování opatření rámce interoperability podle tohoto nařízení byl maximálně zohledněn rozsáhlý pilotní projekt STORK, včetně specifikací vypracovaných v jeho rámci, a zásady a koncepty Evropského rámce interoperability evropských veřejných služeb.

               (7)

               Byly maximálně zohledněny výsledky spolupráce mezi členskými státy.

               (8)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 48 nařízení (EU) č. 910/2014,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Předmět
   Toto nařízení stanoví technické a provozní požadavky týkající se rámce interoperability, aby byla zajištěna interoperabilita systémů elektronické identifikace, které členské státy oznamují Komisi.
   Tyto požadavky zahrnují zejména:

               a)

               minimální technické požadavky týkající se úrovní záruky a mapování vnitrostátních úrovní záruky oznámených prostředků pro elektronickou identifikaci vydaných v rámci oznámených systémů elektronické identifikace podle článku 8 nařízení (EU) č. 910/2014, jak jsou stanoveny v článcích 3 a 4;

               b)

               minimální technické požadavky na interoperabilitu stanovené v článcích 5 a 8;

               c)

               minimální soubor osobních identifikačních údajů jedinečně identifikujících fyzickou nebo právnickou osobu stanovený v článku 11 a v příloze;

               d)

               společné normy provozní bezpečnosti stanovené v článcích 6, 7, 9 a 10;

               e)

               opatření pro řešení sporů stanovená v článku 13.

         Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

               1)

               „uzlem“ místo připojení, které je součástí architektury interoperability elektronické identifikace a je zapojeno do přeshraniční autentizace osob a které je schopno rozeznat a zpracovávat přenosy údajů nebo je předávat na jiné uzly tím, že umožňuje propojení vnitrostátní infrastruktury elektronické identifikace jednoho členského státu s vnitrostátními infrastrukturami elektronické identifikace ostatních členských států;

               2)

               „provozovatelem uzlu“ subjekt odpovědný za to, aby uzel správně a spolehlivě plnil své funkce jako místo připojení.

         Článek 3
   Minimální technické požadavky týkající se úrovní záruky
   Minimální technické požadavky týkající se úrovní záruky jsou stanoveny v prováděcím nařízení Komise (EU) 2015/1502 (4).
   Článek 4
   Mapování vnitrostátních úrovní záruky
   Mapování vnitrostátních úrovní záruky oznámených systémů elektronické identifikace musí splňovat požadavky stanovené prováděcím nařízením Komise (EU) 2015/1502. Výsledky mapování musí být Komisi oznámeny pomocí šablony oznámení stanovené v prováděcím rozhodnutí Komise (EU) 2015/1505 (5).
   Článek 5
   Uzly
   1.   Uzel v jednom členském státě se musí být schopen spojit s uzly jiných členských států.
   2.   Uzly musí být schopny rozlišovat pomocí technických prostředků mezi subjekty veřejného sektoru a jinými spoléhajícími se stranami.
   3.   Z provedení technických požadavků stanovených v tomto nařízení jedním členským státem nesmí pro ostatní členské státy vyplývat nepřiměřené technické požadavky a náklady na dosažení interoperability s provedením dotyčného členského státu.
   Článek 6
   Ochrana a důvěrnost údajů
   1.   Ochrana soukromí a důvěrnosti vyměňovaných údajů a zachování integrity dat mezi uzly se zajišťují pomocí nejlepších dostupných technických řešení a ochranných postupů.
   2.   Uzly neuchovávají žádné osobní údaje s výjimkou údajů pro účely stanovené v čl. 9 odst. 3.
   Článek 7
   Integrita a pravost dat při komunikaci
   Komunikace mezi uzly zajišťuje integritu a pravost dat a zaručuje tak, že všechny žádosti a odpovědi jsou autentické a nebyly zmanipulovány. Za tímto účelem uzly používají řešení, která se osvědčila v přeshraničním provozu.
   Článek 8
   Formát zpráv při komunikaci
   Uzly používají jako syntaxi společné formáty zpráv založené na normách, které se mezi členskými státy již několikrát použily a v provozním prostředí se osvědčily. Syntaxe umožňuje:

               a)

               řádně zpracovat minimální soubor osobních identifikačních údajů jedinečně identifikujících fyzickou nebo právnickou osobu;

               b)

               řádně zpracovat úroveň záruky prostředků pro elektronickou identifikaci;

               c)

               rozlišovat mezi subjekty veřejného sektoru a jinými spoléhajícími se stranami;

               d)

               flexibilitu v případě potřeby dalších atributů týkajících se identifikace.

         Článek 9
   Správa bezpečnostních informací a metadat
   1.   Provozovatel uzlu sděluje metadata správy uzlů ve standardizované strojově zpracovatelné formě a bezpečným a důvěryhodným způsobem.
   2.   Přinejmenším parametry týkající se bezpečnosti se získávají automaticky.
   3.   Provozovatel uzlu uchovává údaje, které v případě incidentu umožní rekonstrukci sledu výměny zpráv potřebnou ke zjištění místa a povahy incidentu. Údaje se uchovávají po určitou dobu, která je v souladu s vnitrostátními požadavky, a obsahují minimálně tyto prvky:

               a)

               identifikaci uzlu;

               b)

               identifikaci zprávy;

               c)

               datum a čas zprávy.

         Článek 10
   Zabezpečení informací a bezpečnostní normy
   1.   Provozovatelé uzlů provádějících autentizaci musí certifikací nebo rovnocennými metodami posuzování či dodržováním vnitrostátních právních předpisů prokázat, že s ohledem na uzly účastnící se rámce interoperability uzel splňuje požadavky normy ISO/IEC 27001.
   2.   Provozovatelé uzlů provádějí bez zbytečného odkladu kritické bezpečnostní aktualizace.
   Článek 11
   Osobní identifikační údaje
   1.   Minimální soubor osobních identifikačních údajů jedinečně identifikujících fyzickou nebo právnickou osobu musí v případě, že se používá v přeshraničním kontextu, splňovat požadavky stanovené v příloze.
   2.   Minimální soubor údajů týkající se fyzické osoby, která zastupuje právnickou osobu, musí v případě, že se používá v přeshraničním kontextu, obsahovat kombinaci atributů uvedených v příloze pro fyzické osoby a právnické osoby.
   3.   Údaje se přenášejí v původním písmu a v případě potřeby rovněž přepsané do latinky.
   Článek 12
   Technické specifikace
   1.   Pokud je to odůvodněno postupem provádění rámce interoperability, může síť pro spolupráci zřízená prováděcím rozhodnutím (EU) 2015/296 přijímat podle čl. 14 písm. d) uvedeného nařízení stanoviska týkající se potřeby vypracování technických specifikací. Tyto technické specifikace poskytují další podrobnosti o technických požadavcích stanovených v tomto nařízení.
   2.   Podle stanoviska uvedeného v odstavci 1 Komise ve spolupráci s členskými státy vypracuje technické specifikace jako součást infrastruktur digitálních služeb uvedených v nařízení (EU) č. 1316/2013.
   3.   Síť pro spolupráci přijme podle čl. 14 písm. d) prováděcího rozhodnutí (EU) 2015/296 stanovisko, v němž vyhodnotí, zda a do jaké míry technické specifikace vypracované podle odstavce 2 odpovídají potřebě zjištěné ve stanovisku uvedeném v odstavci 1 nebo požadavkům stanoveným v tomto nařízení. Může doporučit, aby členské státy při provádění rámce interoperability technické specifikace zohlednily.
   4.   Komise poskytne referenční provedení jako příklad výkladu technických specifikací. Členské státy mohou toto referenční provedení uplatnit nebo použít jako vzor při zkoušení jiných způsobů provádění technických specifikací.
   Článek 13
   Řešení sporů
   1.   Je-li to možné, řeší každý spor týkající se rámce interoperability dotčený členský stát prostřednictvím jednání.
   2.   Pokud se k řešení podle odstavce 1 nedospěje, má pravomoc k řešení sporu síť pro spolupráci zřízená podle článku 12 prováděcího rozhodnutí (EU) 2015/296 v souladu se svým jednacím řádem.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 8. září 2015.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 73.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se vytváří Nástroj pro propojení Evropy, mění nařízení (EU) č. 913/2010 a zrušují nařízení (ES) č. 680/2007 a (ES) č. 67/2010 (Úř. věst. L 348, 20.12.2013, s. 129).

      (3)  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/296 ze dne 24. února 2015, kterým se stanoví procesní opatření pro spolupráci mezi členskými státy v oblasti elektronické identifikace podle čl. 12 odst. 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu (Úř. věst. L 53, 25.2.2015, s. 14).

      (4)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1502 ze dne 8. září 2015, kterým se stanoví minimální technické specifikace a postupy pro úrovně záruky prostředků pro elektronickou identifikaci podle čl. 8 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu (viz strana 7 v tomto čísle Úředního věstníku).

      (5)  Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/1505 ze dne 8. září 2015, kterým se stanoví technické specifikace a formáty důvěryhodných seznamů podle čl. 22 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu (viz strana 26 v tomto čísle Úředního věstníku).

      PŘÍLOHA

         Požadavky týkající se minimálního souboru osobních identifikačních údajů jedinečně identifikujících fyzickou nebo právnickou osobu podle článku 11

      1.   Minimální soubor údajů pro fyzické osoby

      Minimální soubor údajů pro fyzické osoby musí obsahovat všechny tyto povinné atributy:

                  a)

                  současné (současná) příjmení;

                  b)

                  současné jméno (jména);

                  c)

                  datum narození;

                  d)

                  jedinečný identifikátor vytvořený odesílajícím členským státem v souladu s technickými specifikacemi pro účely přeshraniční identifikace a pokud možno následně neměnný.

            Minimální soubor údajů pro fyzické osoby může obsahovat jeden nebo více těchto dalších atributů:

                  a)

                  jméno (jména) a příjmení při narození;

                  b)

                  místo narození;

                  c)

                  současnou adresu;

                  d)

                  pohlaví.

            2.   Minimální soubor údajů pro právnické osoby

      Minimální soubor údajů pro právnické osoby musí obsahovat všechny tyto povinné atributy:

                  a)

                  současný oficiální název;

                  b)

                  jedinečný identifikátor vytvořený odesílajícím členským státem v souladu s technickými specifikacemi pro účely přeshraniční identifikace a pokud možno následně neměnný.

            Minimální soubor údajů pro právnické osoby může obsahovat jeden nebo více těchto dalších atributů:

                  a)

                  současnou adresu;

                  b)

                  identifikační číslo pro účely DPH;

                  c)

                  daňové registrační číslo;

                  d)

                  identifikační kód uvedený v čl. 3 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES (1);

                  e)

                  identifikační kód právnické osoby uvedený v prováděcím nařízení Komise (EU) č. 1247/2012 (2);

                  f)

                  registrační a identifikační číslo hospodářských subjektů (EORI) uvedené v prováděcím nařízení Komise (EU) č. 1352/2013 (3);

                  g)

                  číslo pro účely spotřebních daní stanovené v čl. 2 bodu 12 nařízení Rady (ES) č. 389/2012 (4).

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 48 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (Úř. věst. L 258, 1.10.2009, s. 11).

         (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1247/2012 ze dne 19. prosince 2012, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o formát a četnost vykazování obchodů do registrů obchodních údajů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (Úř. věst. L 352, 21.12.2012, s. 20).

         (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1352/2013 ze dne 4. prosince 2013, kterým se zavádějí formuláře upravené nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 608/2013 o vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány (Úř. věst. L 341, 18.12.2013, s. 10).

         (4)  Nařízení Rady (EU) č. 389/2012 ze dne 2. května 2012 o správní spolupráci v oblasti spotřebních daní a o zrušení nařízení (ES) č. 2073/2004 (Úř. věst. L 121, 8.5.2012, s. 1).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1128/2013 ze dne 7. listopadu 2013 , kterým se schvaluje změna menšího rozsahu ve specifikaci názvu zapsaného do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení Morbier (CHOP))

text:
               13.11.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 302/7

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1128/2013
   ze dne 7. listopadu 2013,
   kterým se schvaluje změna menšího rozsahu ve specifikaci názvu zapsaného do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení Morbier (CHOP))
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 53 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 53 odst. 1 prvním pododstavcem nařízení (EU) č. 1151/2012 Komise posoudila žádost Francie o schválení změny specifikace chráněného označení původu „Morbier“ zapsaného do rejstříku podle nařízení Komise (ES) č. 1241/2002 (2) ve znění nařízení (ES) č. 1027/2009 (3).

               (2)

               Cílem žádosti je změnit specifikaci upřesněním popisu produktu, důkazu původu, metody produkce, označování, vnitrostátních požadavků a orgánů pověřených kontrolou.

               (3)

               Komise danou změnu posoudila a dospěla k závěru, že je odůvodněná. Vzhledem k tomu, že se jedná o změnu menšího rozsahu ve smyslu čl. 53 odst. 2 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012, může ji Komise schválit bez použití postupu stanoveného v článcích 50 až 52 uvedeného nařízení,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Ćlánek 1
   Specifikace chráněného označení původu „Morbier“ se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
   Článek 2
   Konsolidovaný jednotný dokument obsahující hlavní body specifikace je uveden v příloze II tohoto nařízení.
   Článek 3
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 7. listopadu 2013.

            Za Komisi, jménem předsedy,
         Dacian CIOLOȘ

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 181, 11.7.2002, s. 4.

      (3)  Úř. věst. L 283, 30.10.2009, s. 34.

      PŘÍLOHA I
      Ve specifikaci chráněného označení původu „Morbier“ se schvaluje tato změna:
      1.1   Popis produktu

         Organoleptické vlastnosti

      Popis produktu je přepracován tak, aby lépe vyjadřoval realitu:
      V případě černého pruhu se z důvodu subjektivity vypouští slovo „dobře“ před slovem „kompaktní“.
      V případě sýrové kůry se slova „hladká a homogenní“ nahrazují slovy „otíraná, homogenní, s mazlavou vrstvou a se zřetelným otiskem formy“. V případě barvy se slova „světle šedá až oranžovo-béžová“ nahrazují přesnějším popisem „béžové až oranžové zbarvení s oranžovohnědým, oranžovočerveným nebo oranžovorůžovým nádechem“.
      V případě těsta se doplňuje, že se jedná o „stejnorodé“ a „na dotyk“ měkké těsto. Přítomnost děr je popsána realističtěji, slova „případně se v něm nachází drobný otvor“ se nahrazují slovy „často se v něm nachází několik děr velikosti rybízu nebo malé zploštělé bublinky“. Dodává se, že se těsto „nelepí v ústech“ a má „hladkou“ konzistenci.
      Pokud jde o chuť, místo popisu „lehce smetanová chuť; vůně je výrazná, ovocná a intenzivní“ se uvádí „Má pravou mléčnou chuť s karamelovým, vanilkovým a ovocným podtónem. Během zrání se škála aromat rozšiřuje o pražené, kořeněné a rostlinné vůně. Celková chuť je vyvážená.“

         Analytické vlastnosti

      Doplňuje se minimální míra vlhkosti v odtučněné hmotě stanovená na 58 %, aby se zamezilo výskytu příliš suchých, netypických sýrů.
      1.2   Důkaz původu

      Část „Důkazy původu produktu v zeměpisné oblasti“ je konsolidována a jsou v ní seskupeny povinnosti související s oznamováním a vedením rejstříků pro účely vysledovatelnosti produktu a kontroly výrobních podmínek.
      Dále se do ní doplňuje několik ustanovení o rejstřících a dokumentech umožňujících zajistit vysledovatelnost sýrů.
      1.3   Metoda produkce

         Produkce mléka

                  —

                  Plemena:
                  Pro usnadnění kontroly se upřesňují plemenné skupiny a povinné ustanovení o místních plemenech se rozšiřuje na „stádo dojnic“ a na „všechny dojnice v hospodářství“. Povoluje se rovněž využívání „kříženců těchto dvou plemen s ověřeným původem“. Obě čistá plemena i jejich kříženci jsou historicky místního původu. Křížení nemělo na specifické vlastnosti produktu pozorovatelný dopad.

                  —

                  Travnatá plocha:
                  Vypouští se věta „Chov stáda probíhá podle místních zvyků“, protože je příliš obecná a nevytváří kontrolovatelnou podmínku.
                  Doplňuje se věta „Za travnaté plochy spásané pro účely produkce sýru „Morbier“ se považují travnaté plochy složené stále z alespoň tří různých rostlinných druhů, přičemž alespoň jedním druhem musí být travina a jedním luskovina“, aby se upřednostnilo spásání přirozených luk s rozmanitou flórou.

                  —

                  Obhospodařování luk a jejich úpravy:
                  Pro ochranu rozmanitosti luční květeny se hnojení minerálním dusíkem omezuje na padesát jednotek na hektar travnaté plochy. Ze stejného důvodu je do specifikace zařazen seznam povolených organických hnojiv, jimiž jsou hnůj, kejda, močůvka a stabilizované kaly. Aby se předešlo problémům s kvalitou mléka, je stanoveno, že se travnatá plocha nesmí čtyři týdny po hnojení organickým hnojivem využívat ani k pastvě, ani k senoseči.

                  —

                  Pastviny:
                  Pro zachování vazby mezi produktem a zeměpisnou oblastí se zavádí povinnost pastvy dojnic: „Dojnice se pasou, jakmile roztaje sníh a půda je unese. V době pastvy mají dojené krávy k dispozici alespoň 20 arů pastvin na dojnici.“

                  —

                  Základní krmná dávka dojnic:
                  „Pro zlepšení skladovatelnosti krmiva lze používat pouze chlorid sodný“, aby nedošlo ke změně vlastností krmiva.
                  Zakazuje se zvlhčování potravin, aby se předešlo přítomnosti nežádoucích mikroorganismů.
                  „V případě doplňkového krmení zeleným krmivem se toto krmivo musí podávat do vyčištěných žlabů a zkonzumovat maximálně do 4 hodin po posečení“, aby se předešlo fermentaci zeleného krmiva. Ze stejného důvodu se stanovuje, že „Pokud se červená řepa krájí na kusy, musí se připravovat každý den“.
                  S cílem zachovat vazbu mezi produktem a zemědělskou oblastí se stanovuje, že „Objem koncentrátu v krmné dávce dojnic (včetně sušených rostlin) je u stáda omezen na 1 800 kg na krávu a na rok.“
                  Zákaz podávání fermentovaného krmiva se rozšiřuje z „dojnic“ na „stádo dojnic (dojené krávy, zaprahlé krávy a zvířata určená na obnovu po odstavení)“.
                  Za určitých podmínek však existuje možnost krmit takovým krmivem jiné, jasně oddělené stádo.
                  Pro zachování vazby mezi produktem a zeměpisnou oblastí se zakazuje podávání geneticky modifikovaného krmiva.
                  Aby se předešlo zhoršení kvality mléka, stanovuje se, že „V krmivu stáda dojnic je zakázána píce, která má nepříznivý vliv na vůni nebo chuť mléka.“

         Dojení

      Musí být zachována přirozená mléčná flóra. Zvýšení počtu dojení za den této přirozené flóře škodí. Jedno dojení za den narušuje rovnováhu mikroflóry. „Krávy se dojí dvakrát denně, ráno a večer. Vynechání jednoho dojení je zakázáno. Ve snaze zachovat přirozenou mléčnou flóru se, s výjimkou případů zjištěných anomálií, používají produkty bez dezinfekčních látek.“

         Zpracování

                  —

                  Příprava mléka:
                  Mléko se musí sbírat každý den a musí se začít rychle zpracovávat v době dané místní tradicí.
                  Mléko musí být oddělené od ostatního mléka, aby ho bylo možné kontrolovat.
                  „V prostorech výroby sýru „Morbier“ se může nacházet pouze mléko, které odpovídá této specifikaci, nebo mléko určené k výrobě jiných regionálních sýrů s označením původu, je-li zaručena dostatečná vysledovatelnost, která umožní ověřit soulad mléka, z něhož se skutečně vyrábí sýr „Morbier“ s touto specifikací.“ Mikroflóra mléka, které odpovídá specifikacím jiných chráněných označení původu z tohoto regionu, je kompatibilní s flórou mléka používaného k výrobě sýra „Morbier“. Producenti mléka pro výrobu ostatních sýrů s CHOP jsou totiž identifikovaní a mléko, které pochází z jejich hospodářství, splňuje stejné základní podmínky jako mléko, z něhož se vyrábí sýr s CHOP „Morbier“. Mezi tyto podmínky patří výživa dojnic trávou a senem ze zeměpisné oblasti, pastva, omezená doba skladování mléka atd. Ve výrobně proto lze zachovat vhodné mikrobiální prostředí. Mléko, které neodpovídá požadavkům stanoveným ve specifikaci pro sýr „Morbier“ ani požadavkům stanoveným ve specifikacích pro jiná chráněná označení původu, neposkytuje tytéž záruky. Výroba různých sýrů probíhá samozřejmě odděleně, buď místně (odlišný výrobní řetězec), nebo časově (po sobě jdoucí výroba).

                  —

                  Zpracování:
                  Věta „S výjimkou částečného odtučnění, přidání syřidla, mlékárenských kultur, soli a vody pro omytí sýřeniny, je zakázáno z tohoto mléka během výroby odebírat nebo do něj přidávat jakékoli složky.“ se nahrazuje větou:

                     „Mimo částečné odtučnění je zakázáno z tohoto mléka během výroby odebírat nebo do něj přidávat jakékoli složky s výjimkou: – soli (chlorid sodný), – syřidla, – vybraných kvasinek, buď přesazením, nebo přímým vsazením, – vody, – rostlinného aktivního uhlí (carbo medicinalis vegetalis).“

                  Z tradičních a technologických důvodů se upřesňuje, že „Výroba musí probíhat v nádobě z nerezu nebo mědi“.
                  Vypouští se údaj o velikosti zrn sýřeniny, protože ho nelze kontrolovat a není pro tento produkt specifický.
                  Upřesňují se podmínky pro odstranění laktózy a údaje o teplotě v nádobě.
                  Vypouští se věta „Bochníky se vytvářejí slabým lisováním“, protože se nejedná o technologickou povinnost.
                  Upřesňuje se, že pomazání rostlinným aktivním uhlím musí být provedeno „ručně“, aby sýraři mohli v této důležité fázi výroby sýra „Morbier“ prokázat své dovednosti. Povoluje se používání tradičních dřevěných forem a lněného plátna, protože se jedná o materiály, které se při výrobě tohoto sýra tradičně používají.
                  Do specifikace se doplňuje ustanovení, že se sýr „Morbier“ musí solit na sucho nebo ve slaném nálevu a v případě solení v nálevu se zakazují chemické úpravy tohoto nálevu. Tato důležitá technologická fáze byla v minulé specifikaci opomenuta.

         Zrání

      Sýr nejlépe zraje na dřevě, protože dřevo reguluje výměny vody a soli. Dřevo rovněž posiluje vazbu k zeměpisné oblasti, protože podporuje povrchovou mikroflóru. Vkládá se proto nová věta, která zní „Sýr zraje na dřevěných deskách“. Původ těchto desek není předepsán.
      Aby však nebyli poškozeni výrobci sýra, kteří v současnosti nechávají sýry zrát na nerezových deskách, bylo navrženo toto přechodné opatření: „Je stanovena výjimka, podle níž lze používat nerezové desky, které se pro výrobu sýra „Morbier“ používaly před 1. lednem 2006, až do konce jejich životnosti, ovšem nejpozději do 31. prosince 2014.“
      Doplňuje se, že sýry musejí zrát minimálně 45 dní, „aniž by byl cyklus zrání přerušen.“
      Upřesňuje se, že „Během skladování před uvedením na trh musejí být zralé sýry skladovány při teplotě nad nulou.“
      1.4   Označování

      Zrušuje se povinnost používat vnitrostátní logo „INAO“. Doplňuje se povinnost používat logo Evropské unie „AOP“ (CHOP). Povinnost uvést identifikační údaje výrobce se nahrazuje povinností uvést identifikační údaje provozovny, v níž sýr zrál.
      Upřesňuje se, že aniž by byla dotčena platná pravidla týkající se všech sýrů, je na označení, v reklamě, na fakturách nebo obchodních dokumentech zakázáno uvádět jakékoli přívlastky nebo k označení připojovat jakákoli slova s výjimkou zvláštních obchodních nebo výrobních značek.
      1.5   Vnitrostátní požadavky

      V části „Vnitrostátní požadavky“ se považuje za vhodné uvést „klíčové prvky kontroly“ s jejich referenčními hodnotami a metodami hodnocení.
      1.6   Ostatní

      Uvádějí se kontaktní údaje orgánů, které provádějí kontroly podmínek produkce, zejména kontaktní údaje nového certifikačního orgánu, který si seskupení producentů zvolilo jako kontrolní orgán. V této části se již neuvádí odkaz na Institut National de l’Origine et de la Qualité (INAO).

      PŘÍLOHA II

         KONSOLIDOVANÝ JEDNOTNÝ DOKUMENT

      Nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1)

         „MORBIER“

      č. ES: FR-PDO-0205-0933-29.12.2011

         CHZO ( ) CHOP (X)

      1.   Název

      „Morbier“
      2.   Členský stát nebo třetí země

      Francie
      3.   Popis zemědělského produktu nebo potraviny

      3.1   Druh produktu

                  Třída 1.3

                  Sýry

            3.2   Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1

      „Morbier“ je lisovaný nevařený sýr ze syrového kravského mléka, který má tvar plochého válce o průměru 30 až 40 cm, výšce 5 až 8 cm, hmotnosti 5 až 8 kg, s rovnými podstavami a mírně vypouklým pláštěm.
      V jeho středu je vodorovný, kompaktní a nepřerušený černý pruh.
      Kůra se vytváří přirozeně, je otíraná, homogenní, s mazlavou vrstvou a se zřetelným otiskem formy. Má béžové až oranžové zbarvení s oranžovohnědým, oranžovočerveným nebo oranžovorůžovým nádechem. Těsto je stejnorodé, má slonovinovou až bledě žlutou barvu, často se v něm nachází několik děr velikosti rybízu nebo malé zploštělé bublinky. Je na dotyk měkké, krémové, v ústech se nelepí, ale lahodně se rozplývá na jazyku, má jemnou a hladkou konzistenci. Má pravou mléčnou chuť s karamelovým, vanilkovým a ovocným podtónem. Během zrání se škála aromat rozšiřuje o pražené, kořeněné a rostlinné vůně. Celková chuť je vyvážená. Sýr obsahuje alespoň 45 gramů tuku na 100 gramů úplně vysušené hmoty. Obsah vlhkosti v odtučněné hmotě se musí pohybovat od 58 % do 67 %. Sýr musí zrát nejméně 45 dní ode dne výroby, aniž by byl cyklus zrání přerušen.
      3.3   Suroviny (pouze u zpracovaných produktů)

      Mléko používáné k výrobě sýra „Morbier“ musí pocházet výlučně od stáda dojnic plemene Montbéliarde skupiny 46 nebo plemene Simmental Française skupiny 35 nebo z kříženců těchto dvou plemen s ověřeným původem.
      3.4   Krmivo (pouze u produktů živočišného původu)

      Základní krmnou dávku dojnic tvoří během celého vegetačního období spásaná tráva a v zimě seno nebo otava pocházející z vymezené zeměpisné oblasti.
      Krmivo z vymezené zeměpisné oblasti zajišťuje úzkou vazbu mezi zeměpisnou oblastí a produktem, a proto jsou doplňková krmiva omezena na 1 800 kg na dojnici na rok. V každém hospodářství musí mít skutečně využívané pastviny rozlohu minimálně 1 hektar na dojnici.
      Ve snaze zachovat tradiční metodu pastvy se zakazují zemědělské postupy, v nichž se veškeré krmivo dodává do žlabu. Dojnice se pasou, jakmile roztaje sníh a půda je unese. V době pastvy mají dojené krávy k dispozici alespoň 20 arů pastvin na dojnici. Těmito omezeními je zaručeno, že nejméně 70 % krmiva pochází z vymezené zeměpisné oblasti.
      Po celý rok je zakázáno krmit stádo dojnic fermentovaným krmivem, ať už v podobě siláže či jiné, kvůli technologickým rizikům, která kvůli tomuto typu krmiv vznikají při výrobě a zrání sýrů.
      V krmivu stáda dojnic jsou povoleny pouze suroviny a doplňková krmiva, která nejsou geneticky upravená, aby se zachoval tradiční charakter výživy.
      3.5   Specifické kroky při produkci, které se musejí uskutečnit ve vymezené zeměpisné oblasti

      Ve vymezené zeměpisné oblasti probíhá produkce mléka, výroba a zrání sýrů.
      3.6   Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd.

      —
      3.7   Zvláštní pravidla pro označování

      Označování sýrů s chráněným označením původu „Morbier“ musí obsahovat název označení původu uvedený písmeny, která jsou alespoň tak velká jako největší písmena na označení.
      Na označení musí být uveden symbol CHOP (AOP) Evropské unie.
      Označení na bochnících musí obsahovat jasnou identifikaci provozovny, v níž proběhlo zrání (název nebo obchodní firma a adresa).
      Aniž jsou dotčena platná pravidla týkající se všech sýrů, je na označení, v reklamě, na fakturách nebo obchodních dokumentech zakázáno uvádět jakékoli přívlastky nebo k označení připojovat jakákoli slova s výjimkou zvláštních obchodních nebo výrobních značek.
      4.   Stručné vymezení zeměpisné oblasti

      Zeměpisná oblast se rozkládá na území těchto obcí:
      Departement Ain: obce Apremont, Bellegarde-sur-Valserine v části odpovídající bývalé obci Coupy, Belleydoux, Champfromier, Charix, Chezery-Forens, Confort, Echallon, Giron, Lancrans, Leaz, Lelex, Mijoux, Plagne, Montanges a Saint-Germain-de-Joux.
      Departement Doubs: všechny obce departementu.
      Departement Jura: všechny obce s výjimkou obcí Annoire, Aumur, Champdivers, Chemin, Longwy-sur-le-Doubs, Molay, Peseux, Petit-Noir, Saint-Aubin, Saint-Loup, Tavaux.
      Departement Saône et Loire: obce Beaurepaire-en-Bresse, Beauvernois, Bellevesvre, Champagnat, Cuiseaux, Flacey-en-Bresse, Fretterans, Joudes, Mouthier-en-Bresse, Sagy, Saillenard, Savigny-en-Revermont a Torpes.
      5.   Souvislost se zeměpisnou oblastí

      5.1   Specifičnost zeměpisné oblasti

         Přírodní faktory

      Zeměpisnou oblast tvoří pohoří Jura s vápencovými náhorními plošinami a část nížiny, která na toto pohoří navazuje. Nadmořská výška oblasti je často vysoká. Krajina je pokryta lesy a loukami. Přirozená vápnomilná flóra luk je velice rozmanitá.
      Pro celou oblast je charakteristické klima kontinentálního typu s velkými teplotními rozdíly mezi zimou a létem. Srážky se sice vyskytují po celý rok, v létě jsou však vyšší. Klima celé oblasti je severské, vyznačuje se tedy (i přes horká léta) nízkou průměrnou roční teplotou a velkým počtem dní s teplotou pod bodem mrazu. Jedná se o horskou nebo podhorskou oblast s bohatými srážkami, které jsou každý rok vyšší než 900 mm, obvykle však vyšší než 1 000 mm. Srážky jsou hojné už v nižších nadmořských polohách a v horách jsou ještě výraznější. Při střídání ročních období neexistuje žádné období sucha. Toto klima je zvláště vhodné pro růst trávy.

         Lidské faktory

      Rozloha pastvin ve střední a severní části pohoří Jura ovlivnila místní hospodářství, které bylo založeno zejména na chovu dobytka a na produkci mléka.
      Nejstarší dokument, v němž se objevuje zmínka o sýru „Morbier“ pochází z roku 1799. V té době byl již sýr znám v Paříži, z čehož lze usuzovat, že jeho výroba je ještě starší.
      Sýr se původně vyráběl v době nízké produkce mléka, kdy objem mléka nestačil na výrobu jednoho bochníku sýru „Comté“. Mezi výrobou obou sýrů, „Morbier“ a „Comté“, existuje úzká vazba.
      O počátcích výroby sýra „Morbier“ koluje několik hypotéz. Podle jedné z nich se sýr „Morbier“ začal na statcích vyrábět proto, že na výrobu sýra o hmotnosti 8 až 10 kg bylo potřeba mléko ze dvou dojení. První bochník sýřeniny byl potřen sazemi sebranými zpod kotle, aby se zabránilo znečištění a změně kvality povrchové vrstvy před spojením s druhým bochníkem. V místě spojení obou bochníků pak zůstal tmavý pruh.
      Při ručním potírání rostlinným aktivním uhlím musí být zachována přesná míra, nesmí být potřen ani příliš suchý, ani příliš vlhký bochník sýřeniny. Zachování této ruční etapy výroby je zárukou zachování sýrařských znalostí souvisejících se sýrem „Morbier“ a zárukou dodržování tradice.
      Několik generací chovatelů z pohoří Jura si postupně vybralo plemeno „Montbéliarde“ jako plemeno, které je mimořádně dobře přizpůsobeno místním podmínkám a jehož mléko se hodí pro regionální postupy výroby sýra. Druhým zvoleným plemenem bylo „Simmental“, jeho chov však není v oblasti tolik rozšířen.
      5.2   Specifičnost produktu

      „Morbier“ je sýr z kravského mléka o hmotnosti 5 až 8 kg.
      Pro sýr „Morbier“ je charakteristický černý vodorovný pruh ve středu bochníku, který se nepřetržitě a kompaktně táhne po celém řezu. Tento černý pruh vzniká výhradně tak, že se vrchní strana jednoho ze dvou bochníků sýřeniny ještě před lisováním potře rostlinným aktivním uhlím. Sýr proslavený tímto středovým černým pruhem má stejnorodé těsto slonovinové až bledě žluté barvy a často v něm bývá několik malých dírek.
      Má pravou mléčnou chuť s karamelovým, vanilkovým a ovocným podtónem. Během zrání se škála aromat rozšiřuje o pražené, kořeněné a rostlinné vůně.
      5.3   Příčinná souvislost mezi zeměpisnou oblastí a jakostí nebo vlastnostmi produktu (u CHOP) nebo specifickou jakostí, pověstí nebo jinou vlastností produktu (u CHZO)

      Převaha trávy v krmivu dojnic má vliv na vlastnosti mléka, a tím i na organoleptické vlastnosti sýru „Morbier“. Každá změna ve složení flóry na loukách se projeví změnou škály aromat v sýru. Tento vztah si lze v různých ročních obdobích lehce ověřit. Do specifikace je proto zařazeno několik podmínek, jejichž cílem je zachovat přirozenou pestrost flóry. Zdroj, který tráva představuje, je chráněn zákazem pěstování geneticky upravených rostlin, které by mohly změnit složení flóry nebo snížit její rozmanitost. Květinové bohatství luk je chráněno také omezením přísunu hnojiv.
      Tvar sýru (středně velký válec) původně vyhovoval zemědělské výrobě v horské oblasti. Díky dvěma cyklům zpracování po dvou dojeních bylo možné vyrobit relativně velký sýr, což přispívalo ke snížení ztrát při skladování. Formát později přejala sýrařská družstva, aby mohla sýr vyrábět i v době nízkého objemu nadojeného mléka. Vztah k výrobě vařených lisovaných sýrů, zejména sýru „Comté“ je patrný v metodách potírání sýrové kůrky. Tento krok ovliňuje nejen vzhled sýra, ale i jeho chuť.
      Použití dřeva při zrání sýrů přímo souvisí jednak s technologickými požadavky a jednak s blízkostí rozlehlých jehličnatých lesů v okolí.
      Pro dosažení jemné a hladké konzistence a uvolnění jemných chuťových nuancí v sýru „Morbier“ je třeba používat syrové mléko se zvláštní mléčnou flórou. Provádí se také odstranění laktózy, které ovlivní konzistenci sýra „Morbier“ a zvýrazní jeho vedlejší aromatické nuance.
      Černý pruh ve středu sýra původně vznikal po potření bochníku sýřeniny sazemi z kotle. Tento postup potvrzuje souvislost výroby tohoto sýra s výrobou vařených lisovaných sýrů v oblasti Franche-Comté.

         Odkaz na zveřejnění specifikace

      (čl. 5 odst. 7 nařízení (ES) č. 510/2006)
      https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCMorbier.pdf

         (1)  Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12. Nahrazeno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1415 ze dne 20. srpna 2015 o povolení astaxanthinu jako doplňkové látky pro ryby, korýše a okrasné ryby (Text s významem pro EHP)

text:
               21.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 220/7

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/1415
   ze dne 20. srpna 2015
   o povolení astaxanthinu jako doplňkové látky pro ryby, korýše a okrasné ryby
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví povolení doplňkových látek používaných ve výživě zvířat a důvody a postupy, na jejichž základě se povolení uděluje. Článek 10 uvedeného nařízení stanoví přehodnocení doplňkových látek povolených podle směrnice Rady 70/524/EHS (2).

               (2)

               Astaxanthin byl povolen bez časového omezení v souladu se směrnicí 70/524/EHS jako doplňková látka pro lososy, pstruhy a okrasné ryby. Uvedený produkt byl v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 1831/2003 následně zapsán do Registru pro doplňkové látky jako stávající produkt.

               (3)

               V souladu s čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1831/2003 ve spojení s článkem 7 uvedeného nařízení byly předloženy dvě žádosti o přehodnocení astaxanthinu a přípravků z astaxanthinu pro lososy, pstruhy a okrasné ryby a v souladu s článkem 7 uvedeného nařízení o nové užití pro korýše a ryby jiné než losos a pstruh. Žadatelé požádali o zařazení uvedené doplňkové látky do kategorie doplňkových látek „senzorické doplňkové látky“. Tyto žádosti byly podány spolu s údaji a dokumenty požadovanými podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1831/2003.

               (4)

               Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) ve svých stanoviscích ze dne 20. května 2014 (3) dospěl k závěru, že za navrhovaných podmínek použití v krmivech nemá astaxanthin nepříznivé účinky na zdraví zvířat, lidské zdraví ani na životní prostředí. Úřad rovněž dospěl k závěru, že astaxanthin je účinný při barvení masa ryb, epidermu korýšů a kůže okrasných ryb. Dále dospěl k závěru, že nevzniká žádné riziko pro uživatele. Úřad zvláštní požadavky na monitorování po uvedení na trh nepovažuje za nutné. Úřad také ověřil zprávu o metodě analýzy doplňkových látek přidaných do krmiv, kterou předložila referenční laboratoř zřízená nařízením (ES) č. 1831/2003.

               (5)

               Posouzení astaxanthinu prokazuje, že podmínky pro povolení stanovené v článku 5 nařízení (ES) č. 1831/2003 jsou splněny. Používání této látky by proto mělo být povoleno podle přílohy tohoto nařízení. Pro astaxanthin by měl být stanoven maximální obsah.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že bezpečnostní důvody nevyžadují okamžité provedení změn v podmínkách pro povolení, je vhodné stanovit přechodné období, které by zúčastněným stranám umožnilo připravit se na splnění nových požadavků vyplývajících z povolení.

               (7)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Látka uvedená v příloze, náležející do kategorie doplňkových látek„senzorické doplňkové látky“ a funkční skupiny „barviva“, se povoluje jako doplňková látka ve výživě zvířat podle podmínek stanovených v uvedené příloze.
   Článek 2
   1.   Látka uvedená v příloze a premixy obsahující tuto látku, vyrobené a označené přede dnem 10. března 2016 v souladu s pravidly platnými přede dnem 10. září 2015, mohou být uváděny na trh a používány až do vyčerpání stávajících zásob.
   2.   Krmné směsi a krmné suroviny obsahující látku uvedenou v příloze, vyrobené a označené přede dnem 10. září 2016 v souladu s pravidly platnými přede dnem 10. září 2015, mohou být uváděny na trh a používány až do vyčerpání stávajících zásob, jestliže jsou určeny pro ryby.
   3.   Krmné směsi a krmné suroviny obsahující látku uvedenou v příloze, vyrobené a označené přede dnem 10. září 2017 v souladu s pravidly platnými přede dnem 10. září 2015, mohou být uváděny na trh a používány až do vyčerpání stávajících zásob, jestliže jsou určeny pro okrasné ryby.
   Článek 3
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 20. srpna 2015.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 29.

      (2)  Směrnice Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech (Úř. věst. L 270, 14.12.1970, s. 1).

      (3)  EFSA Journal 2014; 12(6):3724 a EFSA Journal 2014; 12(6):3725.

      PŘÍLOHA

                  Identifikační číslo doplňkové látky

                  Jméno držitele povolení

                  Doplňková látka

                  Složení, chemický vzorec, popis, analytická metoda

                  Druh nebo kategorie zvířat

                  Maximální stáří

                  Minimální obsah

                  Maximální obsah

                  Jiná ustanovení

                  Konec platnosti povolení

                  mg/kg účinné látky kompletního krmiva o obsahu vlhkosti 12 %

                     Kategorie: senzorické doplňkové látky. Funkční skupina: a) barviva ii) látky, které při zkrmování zvířaty dávají barvu potravinám živočišného původu

                  2a161j

                  —

                  Astaxanthin

                     Složení doplňkové látky:

                  Astaxanthin
                  Trifenylfosfin-oxid (TPPO) ≤ 100 mg/kg
                  Dichlormethan ≤ 600 mg/kg

                     Charakteristika účinné látky

                  Astaxanthin
                  C40H52O4

                  Č. CAS: 7542-45-2
                  Astaxanthin, v pevné formě, vyrobený chemickou syntézou
                  Kritéria čistoty:

                              —

                              Stanovení obsahu (vyjádřeno jako astaxanthin): min. 96 % barviv celkem.

                              —

                              Karotenoidy jiné než astaxanthin: max. 5 % barviv celkem.

                     Analytická metoda
                      (1):

                              —

                              Pro kvantifikaci astaxanthinu v přípravku z doplňkové látky: spektrofotometrie při vlnové délce 431 nm.

                              —

                              Pro kvantifikaci astaxanthinu v premixech a krmivech: vysokoúčinná kapalinová chromatografie na normální fázi s VIS detektorem (NP-HPLC-VIS, 470 nm).

                  Ryby

                  —

                  —

                  100

                              1.

                              Astaxanthin smí být uváděn na trh a používán jako doplňková látka skládající se z přípravku.

                              2.

                              V návodu k použití doplňkové látky a premixů musí být uvedeny podmínky stability a skladování.

                              3.

                              Směs astaxanthinu s jinými karotenoidy a xanthofyly nesmí překročit 100 mg/kg kompletního krmiva (obsah vlhkosti 12 %).

                              4.

                              Bezpečnost: během manipulace se musí používat prostředky k ochraně dýchacích cest, bezpečnostní brýle a rukavice.

                  10. září 2025

                  Korýši

                  —

                  —

                  100

                  Identifikační číslo doplňkové látky

                  Jméno držitele povolení

                  Doplňková látka

                  Složení, chemický vzorec, popis, analytická metoda

                  Druh nebo kategorie zvířat

                  Maximální stáří

                  Minimální obsah

                  Maximální obsah

                  Jiná ustanovení

                  Konec platnosti povolení

                  mg/kg účinné látky kompletního krmiva o obsahu vlhkosti 12 %

                     Kategorie: senzorické doplňkové látky. Funkční skupina: a) barviva iii) látky, které mají pozitivní vliv na zbarvení okrasných ryb nebo ptáků

                  2a161j

                  —

                  Astaxanthin

                     Složení doplňkové látky:

                  Astaxanthin
                  Trifenylfosfin-oxid (TPPO) ≤ 100 mg/kg
                  Dichlormethan ≤ 600 mg/kg

                     Charakteristika účinné látky

                  Astaxanthin
                  C40H52O4

                  Č. CAS: 7542-45-2
                  Astaxanthin, v pevné formě, vyrobený chemickou syntézou
                  Kritéria čistoty:

                              —

                              Stanovení obsahu (vyjádřeno jako astaxanthin): min. 96 % barviv celkem.

                              —

                              Karotenoidy jiné než astaxanthin: max. 5 % barviv celkem.

                     Analytická metoda
                      (2):

                              —

                              Pro kvantifikaci astaxanthinu v přípravku z doplňkové látky: spektrofotometrie při vlnové délce 431 nm.

                              —

                              Pro kvantifikaci astaxanthinu v premixech a krmivech: vysokoúčinná kapalinová chromatografie na normální fázi s VIS detektorem (NP-HPLC-VIS, 470 nm).

                  Okrasné ryby

                  —

                  —

                  100

                              1.

                              Astaxanthin smí být uváděn na trh a používán jako doplňková látka skládající se z přípravku.

                              2.

                              V návodu k použití doplňkové látky a premixů musí být uvedeny podmínky stability a skladování.

                              3.

                              Směs astaxanthinu s jinými karotenoidy a xanthofyly nesmí překročit 100 mg/kg kompletního krmiva (obsah vlhkosti 12 %).

                              4.

                              Bezpečnost: během manipulace se musí používat prostředky k ochraně dýchacích cest, bezpečnostní brýle a rukavice.

                  10. září 2025

         (1)  Podrobné informace o analytických metodách lze získat na internetové stránce referenční laboratoře Evropské unie pro doplňkové látky: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports.

         (2)  Podrobné informace o analytických metodách lze získat na internetové stránce referenční laboratoře Evropské unie pro doplňkové látky: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/651 ze dne 24. dubna 2015 o vydávání dovozních licencí pro rýži v rámci celních kvót otevřených pro podobdobí měsíce dubna 2015 prováděcím nařízením (EU) č. 1273/2011

text:
               25.4.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 107/23

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/651
   ze dne 24. dubna 2015
   o vydávání dovozních licencí pro rýži v rámci celních kvót otevřených pro podobdobí měsíce dubna 2015 prováděcím nařízením (EU) č. 1273/2011
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na článek 188 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Prováděcím nařízením Komise (EU) č. 1273/2011 (2) byly otevřeny některé dovozní celní kvóty pro rýži a zlomkovou rýži rozčleněné podle země původu a rozdělené na několik podobdobí v souladu s přílohou I uvedeného prováděcího nařízení, a zároveň byl stanoven způsob správy těchto kvót.

               (2)

               Pro kvótu stanovenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) prováděcího nařízení (EU) č. 1273/2011 je druhým podobdobím měsíc duben.

               (3)

               Ze sdělení zaslaného podle čl. 8 písm. a) prováděcího nařízení (EU) č. 1273/2011 vyplývá, že žádosti o kvótu s pořadovým číslem 09.4130 podané během prvních deseti pracovních dnů měsíce dubna 2015 podle čl. 4 odst. 1 uvedeného prováděcího nařízení se týkají množství, které přesahuje dostupné množství. Je proto nutné určit, v jakém rozsahu mohou být dovozní licence vydávány, a stanovit přídělový koeficient, který se použije na množství požadovaná pro příslušnou kvótu a vypočítá se podle čl. 7 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1301/2006 (3).

               (4)

               Z uvedeného sdělení dále vyplývá, že žádosti o kvóty s pořadovými čísly 09.4127 – 09.4128 a 09.4129 podané během prvních deseti pracovních dnů měsíce dubna 2015 podle čl. 4 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1273/2011 se týkají množství, která jsou nižší než množství dostupná.

               (5)

               Pro kvóty s pořadovým číslem 09.4127 – 09.4128 – 09.4129 a 09.4130 je také třeba stanovit celkové množství dostupné pro následující podobdobí podle čl. 5 prvního pododstavce prováděcího nařízení (EU) č. 1273/2011.

               (6)

               Za účelem zajištění účinné správy postupu vydávání dovozních licencí by toto nařízení mělo vstoupit v platnost okamžitě po vyhlášení,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   1.   Pro žádosti o dovozní licence pro rýži v rámci kvóty s pořadovým číslem 09.4130 uvedené v prováděcím nařízení (EU) č. 1273/2011, které byly podány během prvních deseti pracovních dnů měsíce dubna 2015, se vydají licence pro požadovaná množství, jež se vynásobí koeficienty přidělení stanovenými v příloze tohoto nařízení.
   2.   Celkové množství dostupné v rámci kvót s pořadovými čísly 09.4127 – 09.4128 – 09.4129 a 09.4130 uvedených v prováděcím nařízení (EU) č. 1273/2011 pro následující podobdobí je stanoveno v příloze tohoto nařízení.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 24. dubna 2015.

            Za Komisi,

            jménem předsedy,

         Jerzy PLEWA

            generální ředitel pro zemědělství a rozvoj venkova

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1273/2011 ze dne 7. prosince 2011 o otevření a správě celních kvót pro dovoz rýže a zlomkové rýže (Úř. věst. L 325, 8.12.2011, s. 6).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 1301/2006 ze dne 31. srpna 2006, kterým se stanoví společná pravidla ke správě dovozních celních kvót pro zemědělské produkty, které podléhají režimu dovozních licencí (Úř. věst. L 238, 1.9.2006, s. 13).

      PŘÍLOHA

         Množství, která se mají přidělit na podobdobí měsíce dubna 2015, a množství dostupná pro následující podobdobí podle prováděcího nařízení (EU) č. 1273/2011

      Kvóta pro celoomletou nebo poloomletou rýži kódu KN 1006 30 podle čl. 1 odst. 1 písm. a) prováděcího nařízení (EU) č. 1273/2011

                  Původ

                  Pořadové číslo

                  Koeficient přidělení pro podobdobí měsíce dubna 2015

                  Celkové množství dostupné pro podobdobí měsíce července 2015 (v kg)

                  Spojené státy

                  09.4127

                  — (1)

                  19 567 500

                  Thajsko

                  09.4128

                  — (1)

                  8 531 035

                  Austrálie

                  09.4129

                  — (1)

                  868 000

                  Jiného původu

                  09.4130

                  0,849768 %

                  0

         (1)  Žádosti se vztahují na množství, která jsou menší než množství dostupná nebo se jim rovnají: všechny žádosti jsou tedy přípustné.