title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/366 ze dne 1. března 2017, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po přezkumu opatření před pozbytím platnosti podle čl. 18 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 a kterým se ukončuje šetření částečného prozatímního přezkumu podle čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1037

text:
               3.3.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 56/1

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2017/366
   ze dne 1. března 2017,
   kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po přezkumu opatření před pozbytím platnosti podle čl. 18 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 a kterým se ukončuje šetření částečného prozatímního přezkumu podle čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1037
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (1), a zejména na článek 18 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:
   1.   ŘÍZENÍ

   1.1.   Stávající opatření

               (1)

               Prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1239/2013 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné vyrovnávací clo v rozmezí do 11,5 % na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „Čína“). Uvedená opatření budou dále uváděna jako „platná opatření“ a šetření, na jehož základě byla původním nařízením uložena příslušná opatření, bude dále uváděno jako „původní šetření“.

               (2)

               Prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU (3) Komise potvrdila přijetí cenového závazku v platném znění (dále jen „závazek“) po dobu uplatňování konečných opatření. Od té doby Komise přijala prováděcí rozhodnutí 2014/657/EU (4), kterým se upřesňuje plnění tohoto závazku. Přijala také pět prováděcích nařízení, kterými se ruší přijetí závazku několika vyvážejících výrobců (5).

               (3)

               Dne 5. května 2015 zveřejnila Komise oznámení o zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových a vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz výrobku, který je předmětem přezkumu (6). Přezkum se svým rozsahem omezil na referenční hodnotu používanou pro mechanismus úpravy cen, který je stanoven ve výše uvedeném závazku. Ukončen byl v lednu 2016 na základě prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/12 (7).

               (4)

               Rada na základě šetření zaměřeného na obcházení vyrovnávacích opatření rozšířila prováděcím nařízením Komise (EU) 2016/184 (8) konečné vyrovnávací clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 1239/2013 na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) odesílaných z Malajsie a Tchaj-wanu bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Malajsie a Tchaj-wanu, či nikoli.

         1.2.   Žádost o přezkum

               (5)

               Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (9) vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky obdržela Evropská komise (dále jen „Komise“) žádost o přezkum podle článku 18 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 (10) (dále jen „základní nařízení“).

               (6)

               Žádost podalo 4. září 2015 sdružení EU ProSun(dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii představujících více než 25 % celkové výroby krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) v Unii a byl podpořen výrobci v Unii, jejichž souhrnná výroba představuje více než 50 % celkové výroby obdobného výrobku vyráběného tou částí výrobního odvětví Unie, která podpořila nebo odmítla žádost. Žádost byla odůvodněna tím, že pokud by opatření pozbyla platnosti, vedlo by to pravděpodobně k přetrvávání subvencování a obnovení újmy výrobnímu odvětví Unie.

         1.3.   Zahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti a prozatímního přezkumu

               (7)

               Po konzultaci s poradním výborem ustanoveným podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení Komise rozhodla, že existují dostatečné důkazy pro zahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti, a dne 5. prosince 2015 oznámila oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) (11) zahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti v souladu s článkem 18 základního nařízení.

               (8)

               Ve stejný den Komise zahájila přezkum opatření před pozbytím platnosti (12) a částečný prozatímní přezkum (13) platných antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky. Jde o souběžné, ale samostatné řízení, které je upraveno samostatným nařízením.

               (9)

               Před zahájením přezkumu opatření před pozbytím platnosti a v souladu s čl. 10 odst. 7 a čl. 33 písm. a) základního nařízení oznámila Komise vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela řádně doloženou žádost o přezkum, a vyzvala ji ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci, pokud jde o obsah žádosti o přezkum, a dospět k oboustranně přijatelnému řešení. Čínská vláda nabídku konzultací přijala a ty se následně uskutečnily dne 2. prosince 2015. Během konzultací nebylo dosaženo vzájemně přijatelného řešení. Připomínky předložené orgány ČLR však byly náležitě zohledněny.

               (10)

               Ve stejný den zahájila Komise z moci úřední částečný prozatímní přezkum v souladu s čl. 19 odst. 3 základního nařízení omezený na šetření toho, zda je, či není v zájmu Unie zachovávat aktuálně platná opatření vztahující se na články typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (14) (dále jen „oznámení o zahájení prozatímního přezkumu“).

         1.4.   Období přezkumného šetření a posuzované období

               (11)

               Šetření pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencí pokrývalo období od 1. října 2014 do 30. září 2015 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 30. září 2015 (dále jen „posuzované období“).

         1.5.   Zúčastněné strany

               (12)

               V oznámeních o zahájení přezkumu Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se jí přihlásily, a mohly se tak zúčastnit šetření. Kromě toho Komise o zahájení šetření výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v Číně a čínské orgány, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich zahájení šetření týká, a vyzvala je k účasti.

               (13)

               Zúčastněné strany měly příležitost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise nebo u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.

         1.6.   Výběr vzorku

               (14)

               V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 27 základního nařízení.

         1.6.1.   Výrobci v Unii

               (15)

               V oznámeních o zahájení přezkumů Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě co největšího reprezentativního objemu unijního prodeje, s přihlédnutím k objemu výroby a zeměpisné poloze, aby mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Do vzorku bylo zařazeno šest unijních výrobců modulů a tři výrobci článků. Vzorek zahrnoval vertikálně integrované i neintegrované výrobce. Komise vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Všechny předběžně vybrané společnosti souhlasily se zařazením do vzorku.

               (16)

               K navrhovanému vzorku byly přijaty připomínky od několika zúčastněných stran. Kritizovaly skutečnost, že jména a poloha některých výrobců v Unii byly utajeny, takže nemohly vznášet své připomínky k podílu vybraných výrobců na celkové výrobě a prodejním objemům výrobního odvětví v Unii.

               (17)

               Komise připomněla, že všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku s výjimkou společností SolarWorld, WARIS Srl (dále jen „Waris“) a Sillia VL (dále jen „Sillia“) v počáteční fázi požádali o to, aby byly jejich názvy považovány za důvěrné. Komise těmto žádostem vyhověla, avšak uvedené výrobce v Unii vyzvala, aby potvrdili své přání zůstat během přezkumů a šetření v anonymitě a uvedli oprávněné důvody pro svou žádost. Všechny dotčené společnosti s výjimkou jedné potvrdily svou původní žádost a odůvodnily ji. Společnosti zejména uvedly, že se obávají, že přijdou o své podnikatelské činnosti v ČLR a/nebo dodávky surovin a komponentů pocházejících z ČLR. Tyto důvody byly shledány opodstatněnými. Proto se Komise rozhodla přijmout požadavek anonymity a odmítnout žádosti zúčastněných stran, aby odhalila totožnost a sídlo výrobců v Unii zařazených do vzorku. Ze všech anonymních společností souhlasila s uvedením svého jména ve finálním vzorku pouze společnost Jabil Assembly Poland sp. zoo. (dále jen „Jabil“).

               (18)

               Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že když Komise vybírala předběžný vzorek výrobního odvětví Unie, tak ho předtím nedefinovala. Proto nemohl vznést připomínky k tomu, zda je vzorek reprezentativní. Kromě toho někteří vybraní výrobci v Unii, jako je SolarWorld, jsou vertikálně integrovaní, neboť vyrábějí články, které používají hlavně pro vlastní výrobu modulů. V důsledku toho existuje riziko, že výroba téhož konečného výrobku, modulů, byla započtena dvakrát.

               (19)

               Z uvedených oznámení o zahájení vyplývá, že se „výrobní odvětví Unie“ vztahuje na všechny výrobce modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) v Unii. Kromě toho bylo výrobní odvětví Unie jasně vymezeno v původním šetření. Dále využití výroby článků pro vlastní spotřebu bylo při zkoumání postavení a reprezentativnosti výrobního odvětví Unie odečteno. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.

               (20)

               Několik dalších zúčastněných stran tvrdilo, že Komise do vzorku neměla zařadit společnosti Waris a Sillia, protože to jsou malí výrobci modulů v Unii. Jako takoví mají velmi specifický obchodní model, který není reprezentativní. Komise měla naopak do vzorku zařadit velké a střední společnosti, jako je Jabil.

               (21)

               Komise toto tvrzení odmítla, protože do vzorku zařadila významný počet velkých a středních výrobců modulů. Společnosti Waris a Sillia byly do vzorku zařazeny, aby byla zajištěna širší zeměpisná reprezentativnost.

               (22)

               Po zahájení řízení musela Komise z důvodu nedostatečné spolupráce ze vzorku vyloučit společnost Sillia. Zbývající podíl výrobců v Unii zařazených do vzorku tak nakonec představoval 38,8 % celkového prodeje v EU a 55 % celkové výroby modulů v Unii. U článků představovali 76,6 % celkového objemu prodeje a 77 % celkové výroby v Unii. Pozměněný vzorek byl proto stále považován za reprezentativní vzorek výrobního odvětví Unie.

         1.6.2.   Výběr vzorku dovozců

               (23)

               Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámeních o zahájení.

               (24)

               Požadované informace poskytli a se zařazením do vzorku souhlasili dva dovozci, kteří nejsou ve spojení. Vzhledem k tak nízkému počtu Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.

         1.6.3.   Vyvážející výrobci

               (25)

               Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce v Číně, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení přezkumu. Kromě toho Komise požádala orgány Číny, aby určily a/nebo kontaktovaly případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.

               (26)

               Zatímco 86 vyvážejících výrobců/skupina vyvážejících výrobců v Číně poskytli informace pro účely výběru vzorku požadované v příloze I k oznámení o zahájení přezkumu, tři hlavní největší vyvážející výrobci/skupina vyvážejících výrobců (co se týče vývozu přezkoumávaného výrobku do Unie podle čl. 14 odst. 6 databáze) požadované informace neposkytli. Za těchto okolností zařadila Komise do vzorku následující tři vyvážející výrobce/skupinu vyvážejících výrobců s největším objemem vývozu do Unie, kteří poskytli požadované informace a při šetření spolupracovali:

                           —

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Čchang-čou, Čína,

                           —

                           Jinko Solar Co Ltd, Šang-žao, Čína,

                           —

                           Chint Group, Chang-čou, Čína.

               (27)

               V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s čínskými orgány. Nebyly vzneseny žádné připomínky.

         1.7.   Odpovědi na dotazník a inspekce na místě

               (28)

               Dotazníky byly zaslány čínské vládě, včetně zvláštních dotazníků pro China Development Bank, Export Import Bank of China (dále jen „EXIM“), Bank of Beijing, China Construction Bank (dále jen „CCB“), Industrial and Commercial Bank of China (dále jen „ICBC“), China Merchants Bank (dále jen „MEB“), China Mingsheng Bank (dále jen „MiB“), Ping An Bank, Suzhou Bank a China Export & Credit Insurance Corporation (Sinosure), na základě skutečnosti, že podle informací v žádosti poskytly fotovoltaickému odvětví půjčky a finanční služby. Kromě toho byla čínská vláda požádána, aby předala dotazník pro banky jakékoli další finanční instituci, o níž je jí známo, že poskytla půjčky dotčenému odvětví (dále jen „fotovoltaické odvětví“). Tento dotazník pro čínskou vládu rovněž zahrnoval zvláštní dotazníky pro ty výrobce polykrystalického křemíku, ty výrobce hliníkových výlisků a ty výrobce skla, kteří jsou částečně nebo zcela ve vlastnictví státu a kteří dodávali tyto suroviny fotovoltaickému odvětví během období přezkumného šetření. Dotazníky byly rovněž zaslány třem vyvážejícím výrobcům (jejich skupinám) zařazeným do vzorku, vyvážejícím výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, jakož i všem dovozcům a uživatelům, kteří se přihlásili.

               (29)

               Komise obdržela odpovědi na dotazník od bank EXIM, CCB, ICBC, MEB, MiB a Sinosure, avšak nikoli od ostatních finančních institucí uvedených v předchozím bodě odůvodnění, od tří (skupin) vyvážejících výrobců, od výrobců v Unii zařazených do vzorku a od čtyř dovozců/uživatelů.

               (30)

               Komise si od níže uvedených subjektů vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro určení pravděpodobnosti přetrvávání a obnovení subvencování a obnovení újmy a pro zjištění zájmu Unie:

                           a)

                           Vláda Čínské lidové republiky:

                                       —

                                       čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína,

                                       —

                                       China Export & Credit Insurance Corporation, Peking, Čína,

                                       —

                                       China Merchants Bank, Peking, Čína,

                                       —

                                       Export Import Bank of China, Peking, Čína,

                                       —

                                       Industrial and Commercial Bank of China, Peking, Čína,

                                       —

                                       China Construction Bank, Peking, Čína.

                           b)

                           Skupiny výrobců zařazených do vzorků:

                                       —

                                       Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd, Čchang-čou, Čína,

                                       —

                                       Jinko Solar Co Ltd, Šang-žao, Čína,

                                       —

                                       Chint Group, Chang-čou, Čína.

                           c)

                           Výrobci v Unii zařazení do vzorku:

                                       —

                                       SolarWorld Group, Bonn, Německo,

                                       —

                                       Jabil, Kwidzyn, Polsko.

                                       —

                                       WARIS S.r.l., Borgo Chiese, Itálie.

                                       —

                                       dva anonymní výrobci modulů a dva anonymní výrobci článků.

                           d)

                           Dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení:

                                       —

                                       IBC Solar AG, Německo,

                                       —

                                       BayWa r.e. Solar Energy Systems GmbH, Německo.

                           e)

                           Hospodářské subjekty na počátku dodavatelského řetězce:

                                       —

                                       Wacker Chemie AG, Německo.

               (31)

               Odpověď na dotazník od banky MiB, obdržená prostřednictvím čínské vlády, nebyla ověřena, protože tato banka dne 30. června 2016 oznámila, že nesouhlasí s inspekcemi na místě za účelem ověření odpovědí. Na základě údajů poskytnutých třemi výrobci zařazenými do vzorku se zdá, že půjčky uvedeným výrobcům zařazeným do vzorku poskytlo osmnáct finančních institucí, a to kromě bank EXIM, CCB, ICB, MEB a MiB také Agricultural Bank of China, Bank of China, Bank of Communication, China Development Bank, China Everbright Bank, China Trust Commercial Bank, Hua Xia Bank, Industrial Bank of China, Jiangnan Rural Commercial Bank, Ping An Bank, Rural Commercial Bank, Shanghai Pudong Development Bank and Xiantao Finance Bureau.

         1.8.   Poskytnutí informací

               (32)

               Dne 20. prosince 2016 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní fakta a úvahy, na jejichž základě hodlala zachovat platná vyrovnávací opatření, a vyzvala je, aby se k nim vyjádřily. Komise zvážila připomínky předložené zúčastněnými stranami, a pokud to bylo vhodné, vzala je v úvahu. Po poskytnutí informací Čínská obchodní komora, společnost Wacker, sdružení Solar Power Europe (dále jen „SPE“) a Solar Alliance for Europe (dále jen „SAFE“) požádaly o slyšení u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.

               (33)

               Poté, co výbor uvedený v 790. bodě odůvodnění nevydal stanovisko, Komise oznámila, že má v úmyslu zkrátit období, během něhož budou opatření v platnosti, z 24 měsíců na 18 měsíců. Vyzvala zúčastněné strany, aby k této věci předložili připomínky.

         2.   PŘEZKOUMÁVANÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK

   2.1.   Přezkoumávaný výrobek

               (34)

               Přezkoumávaný výrobek je stejný jako v šetření, které vedlo k uložení stávajících opatření (dále jen „původní šetření“), tj. krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), pocházející nebo zasílané z Čínské lidové republiky (dále jen „přezkoumávaný výrobek“ nebo „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039), ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT.

               (35)

               Z definice výrobku, který je předmětem přezkumu, jsou vyloučeny tyto typy výrobku:

                           —

                           přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,

                           —

                           produkty z tenkého fotovoltaického filmu,

                           —

                           krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, které mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),

                           —

                           moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výstupním výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.

         2.2.   Obdobný výrobek

               (36)

               Stejně jako v původním šetření mají přezkoumávaný výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a stejná základní konečná použití. Podobně výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Číně a výrobek prodávaný na vývoz do Unie mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Proto se ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení považují za obdobné.

         3.   PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ SUBVENCOVÁNÍ

               (37)

               V souladu s čl. 18 odst. 1 a čl. 18 odst. 2 základního nařízení Komise zkoumala, zda by pravděpodobně došlo k přetrvání nebo obnovení subvencí, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.

         3.1.   Předběžné poznámky o částečné nedostatečné spolupráci čínské vlády

               (38)

               Evropská komise na žádost čínské vlády prodloužena lhůtu pro odpověď na dotazník o 14 dní, takže celková doba na předložení odpovědi na dotazník byla 50 dní.

               (39)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že vzhledem k rozsahu dotazníku 50 dnů poskytnutých na jeho vyplnění nepostačuje. Čínská vláda uvedla, že Komise nepostupovala podle svých nejlepších schopností, neboť „sama sobě poskytla 11 měsíců na posouzení informací, které od čínské vlády požadovala do 50 dnů“. Čínská vláda rovněž srovnala lhůty poskytnuté a/nebo použitelné v původním šetření a jiných antisubvenčních šetřeních s lhůtami v tomto přezkumu před pozbytím platnosti. Čínská vláda rovněž tvrdila, že účelem lhůt uložených v přezkumu před pozbytím platnosti bylo dostat čínskou vládu do obtížné situace a zabránit jí v tom, aby spolupracovala podle svých nejlepších schopností. Komise poukazuje na to, že základní nařízení stanoví, že se poskytne minimálně 30 dnů zúčastněným stranám na zodpovězení dotazníku a maximálně 15 měsíců na ukončení přezkumu před pozbytím platnosti. Tyto právní lhůty byly dodrženy a čínská vláda měla o 20 dnů více času, než je stanoveno jako minimální lhůta. Tvrzení čínské vlády je tedy irelevantní.

               (40)

               V písemném oznámení o prodloužení lhůty ze dne 7. ledna 2016 Komise čínskou vládu upozornila, že odpověď na dotazník by měla pokrývat subvenční programy a výhody pro všechny vyvážející výrobce přezkoumávaného výrobku. Čínská vláda odpověděla dopisem ze dne 21. ledna 2016, ve kterém vyjádřila pochybnosti nad rozsahem dotazníku a informovala Komisi, že konkrétní údaje o společnostech v její odpovědi na dotazník se budou, stejně jako v původním šetření, týkat pouze vyvážejících výrobců (skupin vyvážejících výrobců) zařazených do vzorku. Komise v dopise ze dne 22. ledna 2016 vyjádřila svůj nesouhlas s postojem čínské vlády v této záležitosti a poukázala na důležitý fakt, že – na rozdíl od původního šetření – několik největších vyvážejících výrobců, mezi nimi tři největší výrobci co do objemu vývozu přezkoumávaného výrobku do Unie, nespolupracovalo při přezkumu opatření před pozbytím platnosti, což mělo za následek mnohem menší míru spolupráce než při původním šetření. Pokud by odpověď na dotazník pokrývala pouze skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, byly by pravděpodobně vynechány důležité informace k zjištění subvencí. Nicméně Komise v duchu dobré spolupráce v daném dopise výjimečně souhlasila s tím, že čínská vláda se ve své odpovědi na dotazník omezí na údaje o deseti největších vyvážejících výrobcích (skupinách vyvážejících výrobců) v období přezkumného šetření, kteří jsou jmenovitě uvedeni v dopise a kteří zahrnovali tři společnosti zařazené do vzorku, a vyjádřila ochotu ještě jednou prodloužit lhůtu, a to do 2. února 2016.

               (41)

               Čínská vláda předložila neúplnou odpověď na dotazník ve třech částech: první část předložila dne 26. ledna 2016, druhou dne 3. února 2016 a třetí dne 5. února 2016. V průvodním dopise k podání ze dne 26. ledna 2016 vyjádřila čínská vláda přání vysvětlit důvody své neúplné odpovědi na dotazník a zopakovala svůj postoj, co se týče rozsahu odpovědi na dotazník, jež se omezovala na tři skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, což bylo zopakováno i v odpovědi na dotazník.

               (42)

               Po poskytnutí informací čínská vláda vyjádřila svou nespokojenost s tím, že Komise „kritizuje skutečnost, že čínská vláda poskytla informace po 26. lednu 2016“. Komise poukazuje na to, že výše uvedený bod odůvodnění je faktický popis způsobu, jakým čínská vláda předložila svou odpověď na dotazník. Z uvedené pozdní odpovědi nebyly vyvozeny žádné právní důsledky.

               (43)

               Komise zaslala čínské vládě písemná upozornění na nedostatky dne 14. března 2016 (dále jen „první písemné upozornění na nedostatky“) a 14. července 2016 (dále jen „druhé písemné upozornění na nedostatky“), na které čínská vláda odpověděla 8. dubna 2016 a 22. července 2016. Dne 14. července 2016 zaslala Komise čínské vládě plán ověřování a požádala ji, aby se vyjádřila k chybějícím logistickým údajům a doplnila je.

               (44)

               V duchu dobré spolupráce poslala Komise dne 19. července 2016 podrobné oznámení o inspekci. Čínská vláda ve své odpovědi ze dne 2. srpna 2016 navrhovala jiný časový plán ověřování, včetně upravené délky ověřování některých ověřovaných částí. Tento návrh, jak Komise vysvětlila ve své odpovědi ještě tentýž den, nebylo možné akceptovat, protože upravený plán byl nelogický. Kromě toho nemohla Komise přijmout změnu vyhrazené doby na ověřování jednotlivých částí.

               (45)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že výše uvedené skutečnosti dokládají, že čínská vláda je ve spolupráci pružná, zatímco Komise nikoli. Komise zdůrazňuje, že předchozí bod odůvodnění je faktickým popisem korespondence před inspekcí na místě.

               (46)

               Inspekce na místě se uskutečnila v době od 8. srpna 2016 do 12. srpna 2016 na základě plánu navrženého Komisí.

               (47)

               Ani jedna z bank uvedených v 29. bodě odůvodnění neposkytla požadované informace týkající se fotovoltaického odvětví s argumentem, že jsou vázány právními požadavky a smluvními ujednáními o důvěrnosti informací týkajících se úvěrů konkrétních společností. Tyto banky vyzvaly Komisi, aby se opírala o informace, které ji poskytli vyvážející výrobci (skupiny vyvážejících výrobců) zařazení do vzorku.

               (48)

               V druhém písemném upozornění na nedostatky vyzvala Komise čínskou vládu, aby požádala deset největších vyvážejících výrobců (skupin vyvážejících výrobců) přezkoumávaného výrobku o udělení souhlasu bankám s tím, že tyto banky v probíhajícím přezkumném šetření před pozbytím platnosti mohou Komisi poskytnout informace týkající se konkrétních společností. Čínská vláda uvedla, že nemůže od čínských vyvážejících výrobců požadovat spolupráci na probíhajícím šetření ani na žádném jiném, ani je k tomu nutit. Toto prohlášení se ale nevztahuje na výzvu Komise. Čínská vláda dále uvedla, že Komise mohla přímo tyto společnosti požádat, aby jí relevantní informace poskytly. Komise skutečně použila relevantní informace poskytnuté třemi společnostmi zařazenými do vzorku. Jelikož se však žádost o udělení souhlasu týkala informací v držení finančních institucí, zejména posouzení úvěrových rizik, tři společnosti zařazené do vzorku nemohly poskytnout všechny relevantní informace. Komise je toho názoru, že bylo povinností čínské vlády usnadnit nezbytné kontakty mezi bankami a vyvážejícími výrobci, aby banky mohly poskytnout požadované informace.

               (49)

               Čínská vláda během inspekce na místě tvrdila, že požádala vyvážející výrobce zařazené do vzorku, aby přeposlali příslušný dodatek k dotazníku pro čínskou vládu finančním institucím, od kterých obdrželi půjčky, úvěrové linky nebo pojištění úvěrů. Čínská vláda rovněž tvrdila, že dodatek zaslala ostatním finančním institucím uvedeným v průvodním dopise k dotazníku. Během inspekce na místě ani jeden z těchto kroků nebyla schopna Komisi nijak doložit.

               (50)

               Po poskytnutí informací čínská vláda vyjádřila svou nespokojenost s výše uvedenými výroky. Komise poukazuje na to, že 49. bod odůvodnění obsahuje věcný popis událostí, jak se odvíjely.

               (51)

               Během inspekce na místě u čínské vlády se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila ověřit odpověď na dotazník a požádala o podklady použité při přípravě této odpovědi. Uvedené podklady – až na několik výjimek – nebyly k dispozici, navzdory tomu a ani v případech, že o ně bylo výslovně požádáno. To neumožnilo provést úplné ověření odpovědi na dotazník. V důsledku toho sepsala Komise kromě standardního seznamu věcných důkazů ještě seznam dokumentů, které požadovala na místě, ale nebyly jí poskytnuty. Na konci ověřování Komise a čínská vláda tento seznam (dále jen „seznam dokumentů, které nebyly poskytnuty“) přezkoumaly a podepsaly. Seznam obsahuje 28 položek a vysvětlení/poznámky ke každé položce.

               (52)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že seznam dokumentů, které byly požadovány, ale nebyly poskytnuty, by mohl být rozdělen do čtyř typů, a to údajně „neexistující dokumenty“, „dokumenty, které se připravují a které nebyly úředně vydány“, „citlivé a důvěrné zprávy o posouzení úvěrových rizik“ a „informace poskytnuté v jiných předložených dokumentech“. Komise poukazuje na to, že seznam dokumentů, které nebyly poskytnuty, zahrnuje položku „Důkazy o liberalizaci finančních trhů (Čínská lidová banka)“, s nímž čínská vláda patrně polemizovala ve svých připomínkách po poskytnutí informací.

               (53)

               Kromě toho čínská vláda tvrdila, že po vyloučení dokumentů spadajících do jedné ze čtyř výše uvedených kategorií bude seznam obsahovat jen několik dokumentů, které byly požadovány, ale nebyly poskytnuty. Komise s tímto tvrzením nesouhlasila. Pokud jde o tzv. „neexistující“ dokumenty, měla Komise důvod je požadovat, protože byly zmíněny v jiných dokumentech, které byly předloženy dříve během tohoto a/nebo původního šetření. Pokud jde o „dokumenty, které se připravují a které nebyly úředně vydány“, některé z nich mohly být Komisi poskytnuty po jejich formálním přijetí, avšak nebyly. Co se týče „citlivých a důvěrných zpráv o posouzení úvěrových rizik“, základní nařízení poskytuje procesní záruky, že tyto informace budou chráněny před dalším šířením. A konečně, i kdyby Komise souhlasila s poskytnutím informací „v jiných dokumentech“, tyto dokumenty představovaly jen malou část seznamu.

               (54)

               Po poskytnutí informací čínská vláda také tvrdila, že Komise použila dostupné údaje v případě neposkytnutí „určitých dokumentů“, aniž tyto dokumenty dala do souvislosti s informacemi, které Komise potřebovala. Čínská vláda tvrdila, že Komise tak použila dostupné údaje na základě neznámého obsahu, což by nebylo v souladu s ustanoveními WTO. Komise poznamenává, že důvody žádosti o dokumenty byly vysvětleny v dotazníku, během inspekce na místě, v dopisech Komise adresovaných čínské vládě ze dne 22. ledna 2016 a 23. září 2016 a v informačním dokumentu.

               (55)

               Po inspekci na místě, dne 23. září 2016, Komise oznámila čínské vládě, že zvažuje možnost použití dostupných údajů pro chybějící informace, a upozornila ji na důsledky nedostatečné spolupráce v souladu s čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.

               (56)

               V dopise ze dne 13. října 2016 vznesla čínská vláda námitky proti záměru Komise uplatnit ustanovení článku 28 základního nařízení, přičemž uvedla, že pro to neexistují právní ani faktické důvody. Čínská vláda také uvedla, že skutečnost, že banky neposkytly Komisi požadované informace, jenom dokládá, že čínská vláda nad nimi nemá účinnou kontrolu. Zopakovala rovněž předchozí vysvětlení, proč požadované informace nemohly být poskytnuty.

               (57)

               Čínská vláda uvedla, že Komise nevysvětlila, proč jsou informace poskytnuté čínskou vládou nedostatečné a proč jsou zapotřebí další informace. Komise čínské vládě vysvětlila, proč považuje požadované informace za nezbytné (viz výše 40. bod odůvodnění).

               (58)

               Čínská vláda dále uvedla, že dopis Komise, ve kterém vyjadřuje svůj záměr použít dostupné údaje, byl velmi nejasný a nepřesný. Čínská vláda ve svých připomínkách po poskytnutí informací zopakovala, že dopis Komise obsahoval „mimořádně stručné informace o důvodech pro použití dostupných údajů“. Komise poukazuje na to, že nedostatky byly uvedeny ke každému tématu, subvenčnímu režimu a subjektu (např. finanční subjekty) a že seznam dokumentů, které nebyly poskytnuty, byl sestaven na základě vzájemné dohody (viz 51. bod odůvodnění).

               (59)

               Čínská vláda tvrdila, že Komise nemůže přičítat odpovědnost za nedostatečnou spolupráci vyvážejících výrobců z Číny čínské vládě, protože tyto společnosti jsou nezávislé a čínská vláda nad nimi nemá žádnou kontrolu. Neposkytla o nich vůbec žádné informace.

               (60)

               Komise nepřičítá čínské vládě odpovědnost za nedostatečnou spolupráci. Čínská vláda je však odpovědná za svoji vlastní odpověď na dotazník, která co do požadovaných informací týkajících se konkrétních společností pokrývala pouze tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Komise se proto domnívá, že čínská vláda nepostupovala podle svých nejlepších schopností, protože neposkytla požadované informace.

               (61)

               Čínská vláda také zpochybňovala, jak může být kvůli nedostupnosti kopií některých dokumentů dotčena nebo zpochybněna informace ve spisu nebo znemožněno šetření. Ve svém dopise považovala čínská vláda neposkytnuté důkazy za důkazy s nízkou důkazní hodnotou (aniž přitom specifikovala, na které „neposkytnuté důkazy“ tímto odkazuje), jejichž nedostupnost by proto neměla vést ke zpochybnění právního rámce Číny. Komise nesouhlasí s tvrzením, že informace, které čínská vláda neposkytla, mají nízkou důkazní hodnotu. Důkazní hodnotu informací lze posoudit až poté, co jsou tyto informace poskytnuty. Cílem ověřovacího procesu je zjistit, zda je odpověď na dotazník přesná. V tomto ohledu je potvrzeno, že inspekce na místě neumožnily Komisi plně potvrdit informace ve spisu.

               (62)

               Čínská vláda také tvrdila, že Komise chybně označila šest dokumentů, které v rámci ověřovacího procesu nebyly poskytnuty, a že článek 28 byl uplatněn neoprávněně. V tomto ohledu postačí připomenout, že seznam dokumentů, které nebyly poskytnuty, byl vytvořen na základě vzájemné dohody.

               (63)

               Čínská vláda odkazovala na přílohu II antidumpingové dohody Světové obchodní organizace (WTO) a čl. 28 odst. 3 základního nařízení, podle kterých „by při vypracování zjištění měly být vzaty v úvahu všechny ověřitelné informace, které jsou řádně předloženy, takže mohou být bez mimořádných potíží použity při šetření, které jsou předloženy včas a případně dodané na mediu nebo v počítačovém jazyce, stanoveném úřady.“ Odkázala také na několik rozhodnutí panelu WTO (15), podle nichž výraz „ověřitelné“ neznamená, že má být informace na místě skutečně ověřena. Tvrdila, že Komise nemůže odmítnout informace a použít dostupné údaje bez ohledu na kontext a povahu okolností, kdykoli byly nějaké informace během šetření nedostupné.

               (64)

               Komise poukazuje na to, že informace, jež mají být vzaty v úvahu, by měly být především ověřitelné. Dále, ve zprávě panelu US – Steel Plate je výraz „ověřit“ definován jako „zjišťovat nebo testovat přesnost nebo správnost informace, zejména posouzením nebo porovnáním údajů atd.; zkontrolovat nebo stanovit na základě šetření.“ V tomto konkrétním případě se Komise domnívá, že dodržela zprávy panelu uvedené v předchozím bodě odůvodnění.

               (65)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Komise rozšířila své důvody a úvahy o použití dostupných údajů, což by podle čínské vlády nebylo v souladu s Dohodou WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (SCM) a čl. 28 odst. 4 základního nařízení. Komise poukazuje na to, že v souladu s čl. 28 odst. 4 základního nařízení byla čínská vláda informována o důvodech dopisem ze dne 23. září 2016 a že čínské vládě byla poskytnuta příležitost předložit své připomínky k dopisu do 6. října 2016. Poté, co čínská vláda požádala o prodloužení této lhůty a dosáhla jej, své připomínky předložila dopisem ze dne 13. října 2016. V čl. 28 odst. 4 základního nařízení se také uvádí, že „pokud vysvětlení nejsou považována za dostatečná, je třeba uvést důvody pro odmítnutí důkazů nebo informací a uvést je ve zveřejněných závěrech“, což bylo dodrženo prostřednictvím obecného informačního dokumentu ze dne 20. prosince 2016.

               (66)

               Čínská vláda také uvedla, že použití dostupných údajů ze strany Komise je právně nesoudržné, protože Komise se na jedné straně zaměřuje na změny, které nastaly od původního šetření, ale na druhé straně dotazník a připojené dodatky byly příliš zatěžující, pokud jde o žádost o informace. Čínská vláda rovněž kritizovala skutečnost, že Komise v dotazníku neuvedla, že se zaměří na možné změny, které nastaly od původního šetření. Kromě toho čínská vláda uvedla, že si Komise ve srovnání s původním šetřením vyžádala více informací. Komise tyto připomínky odmítá, neboť za prvé pro analýzu možných změn musí Komise během období přezkumného šetření také shromažďovat informace o současném stavu. Za druhé dotazník se nelišil od jakéhokoli jiného standardního dotazníku určeného pro vládu v antisubvenčním šetření, i když byl samozřejmě přizpůsoben režimům zmíněným v žádosti. Znamená to, že informace o subvenčních položkách, které v původním šetření zatím nebyly určeny, byly ale mezitím určeny, byly v dotazníku opravdu požadovány.

               (67)

               Čínská vláda ve svých připomínkách k poskytnutí informací trvala na tom, že chyběly informace o pěti, nikoli sedmi vyvážejících výrobcích. Komise toto tvrzení přijala s následující výhradou: z deseti největších výrobců vyvážejících do Unie byli tři zařazeni do vzorku. Další dva předložili odpověď na výběr vzorku, zatímco zbývajících pět nikoli. V dotazníku pro vládu Komise žádala čínskou vládu, aby zodpověděla otázky dotazníku týkající se fotovoltaického odvětví, které bylo tehdy za účelem snížení zátěže omezeno na deset největších vyvážejících výrobců. Čínská vláda však ve své odpovědi na dotazník pro vládu zohlednila pouze tři společnosti zařazené do vzorku a neposkytla informace o dalších sedmi vyvážejících výrobcích.

               (68)

               Pokud jde o míru reprezentativnosti, Komise nesouhlasí s připomínkou čínské vlády, že trvání Komise na tom, aby čínská vláda poskytla informace o deseti největších vyvážejících výrobcích, by znamenalo, že vzorek není reprezentativní pro zjištění v tomto šetření. Komise má v úmyslu objasnit, že vzorek je reprezentativní, protože splňuje podmínky stanovené v základním nařízení: pokrývá objemově největší výrobce, kteří spolupracovali. Čínská vláda zpochybnila ve svém podání po poskytnutí informací to, jaký význam by měly další informace. Komise poznamenává, že nebylo možno od počátku vyloučit, že bude nezbytné použít čl. 27 odst. 4 základního nařízení. V takové situaci by informace o deseti největších vyvážejících výrobcích pouze dále zvýšily kvalitu zjištění, protože informační základna by byla větší.

               (69)

               Komise v žádné fázi neporušila své vyšetřovací povinnosti ex officio, jak po poskytnutí informací uvedla čínská vláda. Naopak, Komise zkoumala informace, které byly k dispozici, ačkoli byly neúplné, a vynaložila veškeré možné úsilí, aby zaplnila mezery v dostupných informacích.

               (70)

               Komise proto odmítá připomínky čínské vlády, že požadované informace byly irelevantní.

               (71)

               Čínská vláda také tvrdila, že v obecném informačním dokumentu Komise zkreslila rozsáhlost chybějících informací, a poukázala na množství informací, které čínská vláda poskytla.

               (72)

               Pokud jde o finanční instituce a dodavatele vstupů, čínská vláda uvedla, že pokládá za nelogické, aby Komise požadovala spolupráci 3 800 bank, jakož i všech dodavatelů vstupů. Komise konstatuje, že tato připomínka je nesprávná. Komise pouze požádala čínskou vládu, aby přeposlala konkrétní dotazníky finančním institucím a dodavatelům vstupů, jak je uvedeno výše v 28. bodě odůvodnění.

               (73)

               S ohledem na připomínky čínské vlády k její údajné plné spolupráci Komise uvedla, že do konce období šetření nebyly náležitě řešeny následující hlavní nedostatky. Čínská vláda neposkytla žádné informace požadované v dopise, který Komise zaslala čínské vládě dne 23. září 2016. Neposkytla informace o deseti největších vyvážejících výrobcích. Dále neusnadnila přijetí odpovědí na dotazník od China Development Bank, Bank of Beijing, Ping An Bank a Suzhou Bank. Informace o podílu na trhu u polykrystalického křemíku, skla a hliníku také chyběly. Dále čínská vláda odmítla přeposlat konkrétní dotazníky i) jakékoli jiné finanční instituci, o níž je čínské vládě známo, že poskytla úvěry deseti největším vyvážejícím výrobcům, a ii) dodavatelů polykrystalického křemíku, skla a hliníku. Pokud jde o druhou skupinu, čínská vláda uvedla, že nepovažovala za nutné přeposlat dodatek.

               (74)

               S ohledem na závěry tohoto oddílu má Komise za to, že podmínky pro použití dostupných údajů ve smyslu článku 28 základního nařízení jsou v zásadě splněny.

               (75)

               Za účelem odpovědi na připomínky k poskytnutí informací Komise u každého ze subvenčních režimů analyzovaných v následujících oddílech přesně určila, ke kterým informacím nebylo přihlíženo na základě dostupných údajů a kterými informacemi byly nahrazeny.

               (76)

               Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku kritizoval použití článku 28 základního nařízení, protože toto použití chápal tak, že bylo namířeno proti němu. Poukázal na to, že Komise se ve vztahu vůči němu neřídila postupem stanoveným v uvedeném článku. S tímto názorem nemůže Komise souhlasit. Komise neignorovala žádné informace, které poskytl tento vyvážející výrobce. Přesněji řečeno, použila všechny dostupné informace, včetně informací od tohoto vyvážejícího výrobce.

         3.2.   Vládní plány, projekty a jiné dokumenty

               (77)

               Všechny posuzované subvenční režimy vyplývají z provádění centrálního plánování, stejně jako tomu bylo v případě původního šetření.

               (78)

               S ohledem na zkrácení doby platnosti vyrovnávacích opatření na dovoz přezkoumávaného výrobku se Komise ve své analýze soustředila na možné změny politik a plánovacích dokumentů a na právní/praktické důsledky, které by mohly být těmito změnami vyvolány.

               (79)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Komise při vyvození odůvodněného závěru o pokračujícím subvencování nepostupovala s přiměřeným stupněm náležité péče, protože se ve svých závěrech do značné míry opírala o své závěry o subvencování v původním šetření, které čínská vláda během uvedeného šetření zpochybnila. Odkázala rovněž na zprávu odvolacího orgánu US – AD a CVD AB (bod 354), podle níž pouhý odkaz na závěry šetření nepostačuje jako odůvodněné a přiměřené vysvětlení.

               (80)

               Připomínky čínské vlády v původním šetření byly analyzovány a zohledněny v původním nařízení a závěry, ke kterým se dospělo v původním šetření, nebyly soudně napadeny (16). V této souvislosti Komise nechápe, z jakých důvodů takové závěry nemohou tvořit součást základu, z něhož Komise vyvodila své závěry ve stávajícím šetření, za předpokladu, že se v přezkumném šetření nezjistilo, že se skutkové okolnosti těchto závěrů změnily, protože to znamená, že byly posuzovány znovu. Dále, jak dokládá analýza informací shromážděných během šetření a jak je zohledněno v tomto nařízení, Komise nesouhlasí s tvrzením, že se Komise do značné míry opírala o závěry vyvozené v původním šetření. V této souvislosti a s ohledem na částečné použití článku 28 základního nařízení na čínskou vládu Komise využila dostupné údaje, což v některých případech vedlo k tomu, že své závěry založila na závěrech učiněných v původním šetření.

               (81)

               Žadatel tvrdil, že v ČLR je fotovoltaické odvětví i nadále ve značné míře subvencováno, a poukázal na řadu politických a plánovacích dokumentů a na právní předpisy, na nichž je státní podpora v daném výrobním odvětví založena. Komise přezkoumala a analyzovala dokumenty uvedené v žádosti i další dokumenty předložené v průběhu šetření čínskou vládou a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku.

               (82)

               V původním šetření bylo zjištěno, že čínská vláda zahrnula v 12. pětiletém plánu (17) fotovoltaické odvětví mezi „strategická“ výrobní odvětví. Čínská vláda rovněž vydala zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví (spadající pod hlavní 12. pětiletý plán), tj. 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví. V tomto plánu vyslovila čínská vláda podporu „špičkovým podnikům“ (18) a „klíčovým podnikům“ (19) a zavázala se „prosazovat provádění různých politik na podporu fotovoltaiky“ (20) a „zajistit celkovou přípravu podpůrných politik v oblasti výrobního odvětví, financí, zdanění…“. (21) Tyto plány pokrývaly období 2011–2015, a tím pádem také období přezkumného šetření.

               (83)

               V březnu 2016 byl vydán 13. pětiletý plán na období 2016–2020. V reakci na druhé písemné upozornění na nedostatky předložila čínská vláda pouze čínské znění společně s anglickým překladem jeho obsahu. V 13. pětiletém plánu je fotovoltaické odvětví zahrnuto do tohoto strategického plánu (22). V 13. pětiletém plánu se důraz na technologický pokrok rozšiřuje na oblast výrobků a služeb spojených s odvětvím energie, konkrétně i na fotovoltaické články nové generace.

               (84)

               Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že poskytla 13. pětiletý plán a že tento dokument dokládá, že solární odvětví není podporováno.

               (85)

               Anglické znění 13. pětiletého plánu bylo požadováno během inspekce na místě a bylo zařazeno do seznamu dokumentů, které nebyly poskytnuty. Čínská vláda měla během inspekce na místě k dispozici tištěný vzorek anglického znění a zavázala se, že jej předloží, jakmile bude moci být Komisi zpřístupněn. Jak o tom svědčí internetové stránky Národní komise pro rozvoj a reformy (23), anglické znění tohoto dokumentu bylo vydáno dne 7. prosince 2016 a Komisi nebylo nikdy poskytnuto. Vzhledem k tomu, že nebylo předloženo úplné a úřední anglické znění plánu předloženého čínskou vládou, Komise musela vycházet z interního překladu tohoto dokumentu a během inspekce na místě konfrontovala čínskou vládu s výňatky, na které odkazuje 83. bod odůvodnění. Přestože čínská vláda uvedla, že tyto odkazy stanoví směr technologických inovací, nepopřela existenci těchto odkazů. Dále je třeba uvést, že vzhledem k tomu, že nebylo předloženo úplné anglické znění plánu předloženého čínskou vládou, Komise v informačním dokumentu vycházela ze svého interního anglického překladu (viz poznámka pod čarou 22).

               (86)

               Čínská vláda dále tvrdila, že výňatky, na které odkazují níže 83 a 87. bod odůvodnění, se týkají rozvoje domácí moderní sítě infrastruktury, včetně používání/výroby solární energie, ale ne výroby materiálů k výrobě solární energie. Čínská vláda rovněž uvedla, že kapitola 23, jež nastiňuje vznikající a strategická odvětví, se vůbec netýká solárního odvětví, a popřela existenci zmínky o fotovoltaických článcích v rámečku 8 téže kapitoly.

               (87)

               V kapitole 30 plánu se uvádí, že „Budeme i nadále podněcovat rozvoj větrné a fotovoltaické energie.“ Tento výrok jasně naznačuje, že podpora „fotovoltaické energie“ zahrnuje podporu pro čínské fotovoltaické odvětví. Tento výklad je potvrzen rámečkem 8 „Rozvoj strategických vznikajících odvětví“ v kapitole 23 „Budování strategických vznikajících odvětví“. V tomto rámečku se uvádí: „Realizovat výrazný pokrok v průmyslovém využití klíčových technologií, jako je fotovoltaika příští generace.“ To je jasný odkaz na materiál potřebný k výrobě energie. Další odkaz v tomto ohledu lze najít v oddíle 1 téže kapitoly, v němž se píše: „Budeme podporovat rozvoj systémů informačních technologií příští generace, […] technologií šetrných k životnímu prostředí a nízkouhlíkových technologií.“ V této souvislosti jsou technologie šetrné k životnímu prostředí v Číně běžně spojovány s fotovoltaickým odvětvím. Kromě toho, jak je uvedeno v 378 a 389. bodě odůvodnění, je fotovoltaické odvětví uvedeno jako podporované odvětví v Katalogu klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj je podporován státem. Na základě výše uvedených skutečností Komise potvrdila, že fotovoltaické odvětví je zahrnuto do tohoto strategického plánu.

               (88)

               Pokud jde o konkrétní 13. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví, čínská vláda uvedla ve své odpovědi ze dne 22. července 2016, že dokument nebyl dosud zveřejněn. Během inspekce na místě, tj. méně než 20 dní později, čínská vláda místo toho tvrdila, že takový koncepční dokument nevydá, aniž poskytla jakékoli další důkazy. Čínská vláda dále uvedla neexistenci 13. pětiletý plánu pro solární odvětví jako další ukazatel toho, že toto odvětví není podporováno.

               (89)

               Avšak rozhodnutí Státní rady č. 40, rozhodnutí Státní rady ze dne 10. října 2010 a Národní plán pro střednědobý a dlouhodobý rozvoj v oblasti vědy a technologie (2006–2020), které různými způsoby podporují rozvoj fotovoltaického odvětví a vybízejí k finanční a rozpočtové podpoře pro fotovoltaické odvětví, jak je nastíněno v 102. bodě odůvodnění původního nařízení, jsou stále v platnosti. V platnosti je také zákon ČLR o vědeckém a technologickém pokroku, který uvádí řadu opatření na podporu fotovoltaického odvětví. Proto i když není vydán žádný konkrétní 13. pětiletý plán pro solární odvětví, nepředstavuje to ukončení státní podpory pro fotovoltaické odvětví, protože k podpoře uvedeného závěru postačují všechny ostatní vládní plány, projekty a další dokumenty.

               (90)

               V původním šetření (24) byl učiněn závěr, že čínská vláda uplatňuje politiku poskytování preferenčních úvěrů fotovoltaickému odvětví. Čínská vláda během toho šetření nepředložila žádné důkazy o tom, že se tato situace změnila. Během šetření nevyšel najevo žádný prvek odporující výše uvedenému závěru, byly ale poskytnuty nové důkazy potvrzující dřívější závěr.

               (91)

               Kromě toho zprávy o čínské monetární politice vydané státní „Analytickou skupinou pro monetární politiku při Čínské lidové bance“ potvrdily existenci politiky čínské vlády, jelikož v období přezkumného šetření uváděly, že „se podpoří role finančního sektoru, aby mohl poskytovat lepší finanční služby a podporovat reformu a rozvoj železnice, … a dalších klíčových výrobních odvětví“ (25), že „budou více podporována … strategická vznikající odvětví a další klíčové oblasti národního hospodářství“
                   (26), že „Čínská lidová banka se bude řídit strategickými opatřeními ústředního výboru strany a Státní rady“
                   (27) a že „budou k dispozici lepší finanční služby na podporu strategického rozvoje zaměřeného na inovace, budou navrhovány finanční produkty ušité na míru potřebám podniků v oblasti inovačních technologiích a finanční instituce budou vybízeny, aby více podporovaly… strategická vznikající odvětví a další klíčové oblasti,“
                   (28) nebo že „finanční instituce budou vybízeny k tomu, aby zvýšily podporu strategie na přeměnu Číny z výrobce kvantity na výrobce kvality tím, že budou poskytovat dobré finanční služby pro strategické přizpůsobení struktury výrobních odvětví, výstavby infrastruktury, stavby lodí, logistiky, energetiky, vědy a technologie, kultury a dalších klíčových oblastí“
                   (29).

               (92)

               Během tohoto šetření byly výše uvedené skutečností také potvrzeny na základě informací zjištěných u tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Například ve výroční zprávě za rok 2014, kterou jeden z vyvážející výrobců zařazených do vzorku předložil Komisi Spojených států amerických pro cenné papíry a burzu (SEC): „China Development Bank a China Minsheng Bank nám poskytovaly a poskytují úvěry na financování našeho projektu výroby solární energie. Tyto úvěry jsou z částí poskytovány na základě politických záměrů, takže pokud vláda změní svůj postoj k solárnímu odvětví, mohou se změnit také podmínky a dostupnost těchto úvěrů. Když se nám nepodaří získat od těchto nebo jiných bank finanční prostředky na pokračování projektu za komerčně atraktivních podmínek, mohli bychom mít problémy s financováním svých projektů. Nemůžeme zaručit, že se nám podaří získat další vhodné zdroje financování v požadovaném časovém období nebo vůbec nějaké, či za podmínek nebo nákladů, které považujeme za atraktivní nebo přijatelné, což by pro nás znamenalo, že bude náročně, ne-li nemožné, realizovat naše plány růstu.“
                   (30)

               (93)

               Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že fotovoltaické odvětví není zahrnuto v klíčových, strategických nebo vznikajících odvětvích, a že výše uvedené politiky se ho proto netýkají.

               (94)

               V tomto ohledu se odkazuje na 87. bod odůvodnění, v němž se dospělo k závěru, že fotovoltaické odvětví je považováno za klíčové/strategické odvětví.

               (95)

               Jak je uvedeno v 333. a 400. bodě odůvodnění původního nařízení a bylo potvrzeno v tomto šetření, mimo jiné v 83. bodě odůvodnění, fotovoltaické odvětví je považováno za klíčové/strategické odvětví a závěry učiněné v původním nařízení jsou nadále platné, a tedy potvrzené.

         3.3.   Konkrétní režimy

               (96)

               Komise analyzovala všechny subvenční režimy uvedené v žádosti o přezkum a vyzvala orgány Číny, aby poskytly informace o dalších možných souvisejících subvenčních režimech. Na základě informací uvedených v žádosti o přezkum si Komise vyžádala informace týkající se těchto režimů, v jejichž rámci vládní orgán údajně poskytoval subvence:

                           i)

                           Úvěry v rámci preferenční politiky, úvěrové linky, jiné financování, záruky a pojištění

                                       —

                                       Úvěry v rámci preferenční politiky

                                       —

                                       Poskytování úvěrových linek

                                       —

                                       Subvenční programy vývozních úvěrů

                                       —

                                       Vývozní záruky a pojištění pro zelené technologie

                           ii)

                           Grantové programy

                                       —

                                       Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „Známé obchodní značky v Číně“, „Rozvojový fond pro vývozní značky“ a podobné programy

                                       —

                                       Demonstrační program „Golden Sun“

                                       —

                                       Různé granty

                           iii)

                           Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení

                                       —

                                       Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro podniky se zahraničními investicemi

                                       —

                                       Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro podniky využívající nejnovější a špičkové technologie

                                       —

                                       Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností

                                       —

                                       Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech

                                       —

                                       Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně

                                       —

                                       Osvobození od daně z některých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic mezi kvalifikovanými domácími společnostmi

                                       —

                                       Jiné daňové programy: Preferenční daňové zacházení v západních regionech, osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání a preferenční daňové podmínky pro společnosti s malým ziskem

                           iv)

                           Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla

                                       —

                                       Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení a technologie

                                       —

                                       Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně

                                       —

                                       Osvobození výrobků prodávaných podniky se zahraničními investicemi od DPH

                           v)

                           Dodání zboží a poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou

                                       —

                                       Dodání polykrystalického křemíku vládou za cenu nižší než přiměřenou

                                       —

                                       Dodání hliníkových výlisků vládou za cenu nižší než přiměřenou

                                       —

                                       Dodání skla vládou za cenu nižší než přiměřenou

                                       —

                                       Dodání energie vládou za cenu nižší než přiměřenou

                                       —

                                       Dodání vody vládou za cenu nižší než přiměřenou

                                       —

                                       Poskytování pozemků a práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou ze strany vlády

                           vi)

                           Podpora fúzí a restrukturalizace ve fotovoltaickém odvětví.

         3.4.   Subvencování dovozu během období přezkumného šetření

   3.4.1.   Úvěry v rámci preferenční politiky, jiné financování, záruky a pojištění

   3.4.1.1.   Úvěry v rámci preferenční politiky
   —   Úvod

               (97)

               Žádost obsahovala tvrzení, že čínská vláda pokračovala v subvencování fotovoltaického odvětví prostřednictvím úvěrů v rámci politiky preferenčních úvěrů.

         a)   Právní základ

               (98)

               Právní základ pro preferenční úvěry je totožný s právním základem v původním šetření, tj. jde o zákon ČLR o komerčních bankách (dále jen „bankovní zákon“), Obecná pravidla týkající se půjček (prováděná Čínskou lidovou bankou), rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace.

               (99)

               Tyto právní předpisy jsou provedeny rozhodnutími bank ve státním vlastnictví, které jsou veřejnými orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení ve spojení s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem i) základního nařízení (viz následující oddíl), nebo jsou alternativně tím pověřeny státem či je jim to nařízeno státem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) první odrážky základního nařízení.

         b)   Banky ve státním vlastnictví jako veřejnoprávní subjekty

               (100)

               Subvence v podobě politických úvěrů poskytují banky ve státním vlastnictví. Je proto třeba určit, že tyto banky jsou veřejnoprávními subjekty.

               (101)

               Podle odvolacího orgánu WTO (DS 379, bod 318) to, že podnik ve státním vlastnictví je veřejnoprávním subjektem, se určí na základě tohoto použitelného kritéria: „Rozhodující je, zda byla subjektu svěřena pravomoc vykonávat veřejné funkce, nikoli, jak toho bylo dosaženo. Existuje mnoho různých způsobů, jimiž by vláda v úzkém smyslu slova mohla subjektům poskytnout pravomoc. Proto k prokázání, že tato pravomoc byla svěřena konkrétnímu subjektu, mohou být relevantní různé typy důkazů. Důkaz o tom, že určitý subjekt ve skutečnosti vykonává vládní funkce, může sloužit jako důkaz, že má nebo mu byla svěřena vládní pravomoc, zejména pokud takový důkaz naznačuje trvalou a systematickou praxi. Z toho podle našeho názoru vyplývá, že důkaz o tom, že vláda vykonává účinnou kontrolu nad subjektem a jeho chováním, může za určitých okolností sloužit jako důkaz, že daný subjekt má vládní pravomoc a tuto pravomoc uplatňuje při výkonu vládních funkcí. Zdůrazňujeme však, že – kromě výslovného přenesení pravomoci v právním nástroji – existence pouze formálních vazeb mezi subjektem a vládou v úzkém smyslu slova pravděpodobně nepostačuje k určení, že subjekt má nezbytnou vládní pravomoc. Tak například pouhá skutečnost, že vláda je většinovým akcionářem subjektu neprokazuje, že vláda vykonává účinnou kontrolu nad chováním tohoto subjektu, a tím méně, že mu vláda svěřila vládní pravomoc. V některých případech však lze – jestliže z důkazů vyplývá, že existuje celá řada formálních indicií vládní kontroly a rovněž existují důkazy, že takováto kontrola je vykonávána účinným způsobem – na základě těchto důkazů dojít k závěru, že dotčený subjekt vykonává vládní pravomoc.“

               (102)

               V daném případě je závěr, že banky ve státním vlastnictví, které třem výrobcům zařazeným do vzorku poskytly preferenční politické úvěry, mají pravomoc vykonávat vládní funkce, založen na následujících úvahách.

               (103)

               Komise si vyžádala informace o státním vlastnictví finančních institucí, protože to představuje formální indicii, která v kombinaci s důkazy o tom, že tato formální kontrola je vykonávána účinným způsobem, umožňuje závěr, že dotčený subjekt vykonává vládní pravomoc. Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník předložila informace o vlastnických podílech v 17 finančních institucích, jejichž bilanční suma údajně představuje 80 % celkového odvětví bankovnictví. Poskytnuté informace vycházely z různých zdrojů. Čínská vláda zejména tvrdila, že ve státním vlastnictví jsou čtyři banky (ICBC, Agricultural Bank, Bank of China a China Construction Bank). Čínská vláda podle svého tvrzení vlastnila méně než 50 % akcií ve čtyřech dalších bankách (Bank of Communications, China Everbright Bank, Industrial Bank a Shanghai Pudong Development Bank). Ve zbývajících devíti bankách vláda údajně nevlastnila žádné akcie.

               (104)

               Při ověřování se zdálo, že poskytnuté informace o akciových podílech jsou nesprávné, protože nezahrnovaly podíly, které byly vlastněny vládou nepřímo, třebaže v některých veřejně dostupných informacích byly jako takové vykazovány. Čínská vláda byla požádána, aby v tomto ohledu upravila svou odpověď na dotazník a vykázala jak přímé, tak nepřímé vlastnictví. Čínská vláda tak odmítla učinit. Komise tudíž nebyla schopna ověřit přesnost a správnost vykázaných údajů o vlastnických podílech státu v bankách a jiných finančních institucích.

               (105)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že poskytnuté informace o akciových podílech se týkají institucí, které představují již 80 % celého bankovního odvětví, že informace o nepřímých akciových podílech státu nejsou k dispozici, a proto je žádost Komise nepřiměřená. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise by byla shledala spolupráci čínské vlády nedostatečnou bez ohledu na to, jak by čínská vláda spolupracovala. Komise toto tvrzení odmítá. Kromě toho je nutné vyjasnit, že bez dalších informací poskytnutých Komisi je prohlášení, že poskytnuté informace o akciových podílech údajně „představují 80 % celé bankovního odvětví“, pro Komisi neověřitelné. Pokud by však toto neověřené prohlášení bylo pravdivé, informace o akciových podílech by nedokazovaly tvrzení čínské vlády o právní kvalifikaci těchto bank.

               (106)

               Komise proto dospěla k následujícím závěrům. Za prvé, shledala, že banky ICBC, Agricultural Bank, Bank of China a CCB byly podle odpovědi čínské vlády na dotazník ve veřejném vlastnictví. Za druhé, pokud jde o Bank of Communications, China Everbright Bank, Industrial Bank a Shanghai Pudong Development Bank, použila dostupné údaje zahrnutím nepřímých akciových podílů s využitím informací, které jsou v tomto ohledu k dispozici ve spisu. Ze zbývajících devíti bank, které čínská vláda označila za údajně většinově v soukromém vlastnictví, jen tři poskytly úvěry společnostem zařazeným do vzorku. Šest dalších bank proto nebylo předmětem dalšího šetření. Jednou z nich byla MEB, o níž bylo po ověření na základě posouzení všech prvků obsažených ve spisu shledáno, že je ve veřejném vlastnictví (viz 167 až 187. bod;). Dvě zbývající banky, Hua Xia Bank a Ping An Bank, nebyly předmětem dalšího šetření ze strany Komise, neboť jejich procentní podíl na úvěrech poskytnutých výrobcům zařazeným do vzorku byl nevýznamný. Pro účely tohoto šetření tudíž Komise došla k závěru, že devět bank – ICBC, Agricultural Bank, Bank of China, CCB, MEB, Bank of Communications, China Everbright Bank, Industrial Bank a Shanghai Pudong Development Bank – bylo ve veřejném vlastnictví.

               (107)

               Komise požádala čínskou vládu o informace o podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem, a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro fotovoltaické odvětví. Čínská vláda nepředložila žádnou smysluplnou odpověď na tuto otázku, a to dokonce ani poté, co byl její rozsah omezen na banky poskytující financování deseti největším vyvážejícím výrobcům (jejich skupinám). Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla. Účelem této žádosti bylo zjistit, zda jsou v schématech poskytování úvěrů patrné rozdíly v závislosti na vlastnictví. Pokud by uvedené informace prokazovaly, že banky ve státním vlastnictví mají větší podíl průmyslových odvětví, která mají být podle centrálního plánování zvýhodněna, byla by to indicie, že vládní pravomoc je vykonávána účinným způsobem.

               (108)

               Při projednávání žádosti o informace během inspekce na místě čínská vláda odpověděla, že banky v ČLR neposkytují žádné preferenční úvěry a/nebo úvěrové linky fotovoltaickému odvětví. Toto tvrzení je v rozporu se zjištěními u tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, z nichž všichni obdrželi preferenčních půjčky a/nebo úvěrové linky od čtyř ověřených bank, jakož i ostatních bank uvedených v 29. bodě odůvodnění.

               (109)

               Komise proto ve svých závěrech o bankách ve státním vlastnictví jako veřejnoprávních subjektech vychází z odpovědí na dotazník obdržených prostřednictvím čínské vlády pro banky EXIM, CCB, ICBC, MEB a MiB a od tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, z inspekcí na místě, informací dostupných z jiných zdrojů, žádosti o přezkum, jakož i ze závěrů původního šetření, u nichž bylo shledáno, že se nezměnily.

               (110)

               Účelem zvláštních dotazníků pro finanční instituce („dodatek A“) bylo ověřit tvrzení v podnětu, že čínské banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávními subjekty. Komise si vyžádala informace o tom, zda banky ve vlastnictví státu mají pravomoc vykonávat vládní funkce, pokud jde o fotovoltaické odvětví, např. prostřednictvím složení představenstva či valné hromady uvedeného ve stanovách, zápisech z valné hromady/zasedání správní rady, státní příslušnosti akcionářů/ředitelů, úvěrové politiky a posouzení rizik v souvislosti s úvěry poskytovanými fotovoltaickému odvětví a spolupracujícím vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku.

         —   Ověřování u bank

               (111)

               V oznámení o inspekci Komise uvedla, že plánuje ověření u čtyř bank, které odpověděly na dodatek A k dotazníku a které vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku poskytly úvěry, (EXIM, ICBC, CCB a MEB). Oznámení obsahovalo podrobný neúplný seznam témat, která budou předmětem ověření. V oznámení o inspekci Komise uvedla, že čínská vláda „je žádána, aby poskytla všechny dostupné podpůrné dokumenty, které byly při přípravě [jejích…] věcných odpovědí použity, včetně původního zdroje dokumentů a žádosti“.

         —   Banka EXIM

               (112)

               Ve svém druhém písemném upozornění na nedostatky informovala Komise čínskou vládu o tom, že odpověď banky EXIM na dodatek A byla neúplná a že EXIM nepředložila jeden dokument, o nějž Komise výslovně žádala, tj. čínské a anglické znění stanov. EXIM ve své odpovědi na dotazník uvedla, že stanovy jsou interním dokumentem vedení banky, a neposkytla je. V odpovědi na upozornění na nedostatky bylo uvedeno, že EXIM se právě reformuje a revize stanov ještě nebyla dokončena. Během inspekce na místě EXIM uvedla, že reforma byla zahájena v březnu/dubnu 2015 a že platná verze stanov, které se právě revidují, pochází z roku 1994, tuto verzi z roku 1994 ale stejně neposkytla. Když byla EXIM požádána, aby předložila důkazy o probíhající reformě, odkázala na své internetové stránky. Bez připojení k internetu však tyto informace nemohly být na místě ověřeny.

               (113)

               Čínská vláda ve svých připomínkách k poskytnutí informací uvedla, že Komise mohla zkontrolovat internetové stránky banky EXIM v Bruselu před inspekcí na místě s cílem získat důkazy o probíhající reformě nebo měla mít připraveny vlastní prostředky k připojení k internetu při inspekci na místě. V této souvislosti Komise opakuje, že i přes několik žádostí banka EXIM nepředložila žádnou verzi svých stanov, a to ani původní, ani přepracovanou verzi.

               (114)

               Během inspekce požádala Komise o kopii Oznámení o založení Export-Import Bank of China vydaného Státní radou a Opatření Export-Import Bank of China týkající se řízení úvěrů pro prodejce, kteří vyvážejí výrobky špičkových technologií. EXIM odmítla tyto dokumenty poskytnout.

               (115)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že podrobné informace o zřízení banky EXIM lze rovněž nalézt na internetových stránkách banky EXIM a že druhý dokument uvedený v bodě odůvodnění výše byl zrušen. Čínská vláda proto měla za to, že oba dokumenty uvedené v předchozím bodě odůvodnění nepředstavují důvody pro použití dostupných údajů. Komise opakuje, že v oznámení o inspekci byly čínská vláda a finanční instituce vyzvány, aby učinily informace, které jsou vyžadovány na místě, snadno přístupnými. Komise připomíná, že se banka EXIM ve své odpovědi na dotazník sama odvolávala na první dokument. K ověření odpovědi na dotazník tedy bylo nezbytné, aby Komise tento dokument obdržela. Pokud jde o druhý dokument, Komise bere na vědomí vyjádření čínské vlády o jeho zrušení.

               (116)

               Pokud jde o akciový podíl a jak je uvedeno v odpovědi na dotazník, Komise určila, že banka EXIM je exportní úvěrová agentura ve 100 % vlastnictví státu. Co se týče správní rady a jejího složení, poskytla EXIM během inspekce na místě rozporuplné informace, jelikož uvedla, že správní rada ještě nebyla sestavena kvůli probíhajícímu reformnímu procesu. Ve své odpovědi na dotazník se však EXIM několikrát o správní radě zmínila. Informace o složení dozorčí rady nebyla poskytnuta, a rovněž tedy nemohla být ověřena. Komise tak nemohla ověřit existenci ani složení správní rady, ani složení dozorčí rady.

               (117)

               Čínská vláda v odpovědi na dotazník vysvětlila, že stanovy z roku 1994 upravují fungování banky EXIM, a popsala toto fungování. Čínská vláda však tento dokument neposkytla.

               (118)

               Po poskytnutí informací čínská vláda vyjádřila nesouhlas s posouzením Komise v 113. bodě odůvodnění a uvedla, že ve výroční zprávě banky EXIM za rok 2015 bylo zmíněno, že zřízení správní rady bylo urychleno, ale že jinak nebyla o správní radě učiněna žádná zmínka. Komise poukazuje na to, že dotazník a druhé písemné upozornění na nedostatky požadovaly podrobnosti o složení (nikoli jmenování) správní rady. Až do inspekce na místě nebylo vyjasněno, že banka EXIM údajně v průběhu období přezkumného šetření neměla správní radu.

               (119)

               Při použití dostupných údajů Komise dospívá k následujícímu závěru: Stát jako 100 % vlastník banky EXIM vykonává kontrolu prostřednictvím jmenování členů dozorčí rady. Tito členové na zasedáních banky EXIM zastupují zájmy státu, včetně hledisek politiky. Při neexistenci správní rady dozorčí rada nebo přímo stát jmenuje vedení banky EXIM.

               (120)

               Na základě článků 3 a 5 Prozatímních předpisů týkajících se dozorčích rad v klíčových finančních institucích ve státním vlastnictví Komise určila, že členové dozorčí rady jsou vysíláni Státní radou a zodpovídají se jí.

               (121)

               Kromě toho státy obvykle svěřují exportním úvěrovým agenturám pravomoc vykonávat vládní funkce. Svěřenou vládní funkcí je podpora vývozu do zemí a pro zboží, u kterých komerční pojištění neposkytuje pojistné krytí, nebo tak činí za pojistné sazby, které nejsou dostupné všem vývozcům. Vlády obvykle poskytují exportní úvěrové agentuře státní záruku, aby snížily její výpůjční náklady na kapitálových trzích. Existence státní záruky je odůvodněna svěřením pravomoci vykonávat vládní funkce a je důkazem takového svěření pravomoci. Činnosti uvedených agentur sledují cíle veřejné politiky, a to podporu vývozu. Konkrétněji, název a obsah (jak je shrnut v odpovědi na dotazník) Oznámení o založení Export-Import Bank of China vydaného Státní radou naznačují, že banka provádí čínskou vývozní politiku. Kromě toho, jak je popsáno v oddíle 3.4.1, fotovoltaické odvětví jako strategické/klíčové odvětví takovou vývozní podporu využívá.

               (122)

               Na základě těchto úvah se z dostupných údajů vyvozuje, že stát vykonává svou formální kontrolu, určenou na základě vlastnictví, nad běžnou obchodní činností banky EXIM účinným způsobem a že stát pověřil banku EXIM pravomocí vykonávat vládní funkce.

               (123)

               Tento závěr je dále podpořen zkoumáním úvěrové politiky, jak je určena na základě výročních zpráv, které prokazuje, že banka EXIM se při přijímání rozhodnutí o úvěrech cítí povinna provádět státní politiku, a to z následujících důvodů.

               (124)

               Na žádost o vysvětlení své politiky pro poskytování úvěrů, tj. jak jsou zohledňovány vládní plány a projekty, zda banka EXIM přihlíží ke Katalogu čínských výrobků špičkové technologie pro vývoz (nebo jiným katalogům, seznamům či plánům), banka EXIM uvedla, že analyzuje dopad těchto plánů na úvěrové programy nebo žadatele o úvěr a že podporuje podniky, které vyrábějí výrobky z tohoto katalogu. Na základě analýzy výroční zprávy se zdálo, že ve své odpovědi EXIM záměrně oslabovala dopad vládních plánů a projektů na svoji politiku poskytování úvěrů. Ve výroční zprávě z roku 2015 je ovšem uvedeno, že hlavním mandátem banky EXIM je „usnadňovat vývoz a dovoz čínských mechanických a elektronických výrobků, kompletních sad zařízení a výrobků nových a špičkových technologií“, a především že „banka plně uplatnila svůj vliv na financování politik při provádění národní rozvojové strategie Číny“.

               (125)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že usnadňování vývozu neznamená nezbytně poskytování preferenčních úvěrů a národní rozvojová strategie zahrnuje všechny stránky čínského hospodářství. Smyslem 124. bodu odůvodnění je však prokázat, že vládní plány a projekty opravdu ovlivňují úvěrovou politiku banky EXIM, což se odráží v jejím mandátu. Připomínka čínské vlády se proto odmítá.

               (126)

               Co se týče statistik o vývozu výrobků různých kategorií, které byly požadovány už v dotazníku, EXIM požadované informace neposkytla a odvolávala se na ujednání o zachování důvěrnosti. Během inspekce na místě EXIM změnila svůj postoj a uvedla, že tyto informace nejsou k dispozici. Komise nechápe, proč EXIM změnila své zdůvodnění, a stejně tak Komisi není jasné, jak může poskytnutí konsolidovaných údajů, které se netýkají konkrétních zákazníků, porušovat ujednání o zachování důvěrnosti. EXIM sice poskytla celkovou obchodní hodnotu za tři roky, ale ani před inspekcí na místě, ani během ní nepředložila tyto údaje vztahující se na období přezkumného šetření. Komise tak nemohla ověřit celkovou obchodní hodnotu vývozních úvěrů během období přezkumného šetření ani údaje týkající se podílu vývozních úvěrů pro fotovoltaické odvětví.

               (127)

               Čínská vláda vyjádřila překvapení nad – podle názoru Komise – rozpornými výroky uvedenými v 113. bodě odůvodnění. Komise poukazuje na to, že banka EXIM neposkytla žádné statistiky vývozu různých kategorií výrobků. To, co bylo během inspekce na místě poskytnuto, se týkalo celkových obchodních hodnot. Statistiky vývozu různých kategorií výrobků by Komisi umožnily oddělit údaje týkající se dotčeného výrobku, což nebylo možné u údajů, které byly nakonec poskytnuty během inspekce na místě (pouze celkové číselné údaje). Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise mohla extrapolovat číselné údaje na období přezkumného šetření použitím poskytnutých celkových obchodních hodnot za tři roky, což je nesprávné, neboť tyto číselné údaje nebyly poskytnuty na měsíčním základě (jak je vysvětleno v 11. bodě odůvodnění, obdobím přezkumného šetření je doba od 1. října 2014 do 30. září 2015).

               (128)

               Během inspekce se Komise pokusila ověřit posouzení bonity deseti největších vyvážejících výrobců přezkoumávaného výrobku, včetně tří výrobců zařazených do vzorku. Banka EXIM uvedla, že z důvodů zachování důvěrnosti informací nemůže povolit přístup k těmto informacím. Návrh ověřit bankovní systém posuzování bonity pomocí nevyplněného formuláře banka EXIM odmítla a nedala k dispozici ani nevyplněný dokument s tím, že – jak tvrdila – obsahuje obchodní tajemství.

               (129)

               Po poskytnutí informací čínská vláda poukázala na odpověď na dotazník a výroční zprávu banky EXIM za rok 2015, v nichž je význam posouzení rizik před přijetím rozhodnutí o úvěrech patrný. I když připustíme, že takový pojem je součástí obecné politiky banky, banka EXIM neposkytovala příklady, jak to bylo provedeno alespoň ve vztahu ke společnostem zařazeným do vzorku. Tato připomínka proto závěry Komise nezměnila.

               (130)

               Komise také žádala o kopii výroční zprávy banky EXIM za rok 2015. Banka EXIM nejprve uvedla, že tento dokument nemůže poskytnout ani o něm diskutovat, ačkoli se ukázalo, že požadovaný dokument je již veřejně dostupný na internetových stránkách. Nakonec do něj mohla Komise nahlédnout na internetu, ale původně si nesměla pořizovat žádné tištěné kopie ani dělat poznámky. Nakonec byl požadovaný dokument předložen, ale až poté, co zástupci banky EXIM opustili prostory, kde probíhala inspekce, a nebylo možné o dokumentu dále diskutovat.

               (131)

               Poté, co Komise poslala dopis týkající se záměru uplatnit článek 28, čínská vláda tvrdila, že uplatnění článku 28 je neopodstatněné, protože i když banka EXIM během procesu ověřování nejprve odmítla přístup k veřejně dostupnému dokumentu, nakonec byl po inspekci předložen čínskou vládou. Čínská vláda podotkla, že nezáleží na tom, kdo dokument poskytl.

               (132)

               Komise podotýká, že opožděné poskytnutí výroční zprávy za rok 2015 bylo jen jedním z důvodů pro uplatnění článku 28 (viz 112 až 118. bod odůvodnění). Je třeba zdůraznit, že tím, že banka EXIM odmítla přístup k veřejně dostupnému dokumentu a odmítla o něm diskutovat v čase vyhrazeném pro tuto finanční instituci, tak bránila procesu ověřování a zdržovala jej. Rovněž v důsledku toho, že byl dokument předložen až poté, co zástupci EXIM odešli, nemohla už Komise o dokumentu diskutovat a dostatečně ho ověřit. Komise se proto domnívá, že tato finanční instituce výrazně narušila proces ověřování.

               (133)

               Co se týče dokumentů vztahujících se k založení a řízení operací banky EXIM, tj. Oznámení o založení Export-Import Bank of China vydané Státní radou a stanovy, tvrdila čínská vláda, že požadované dokumenty nemají žádnou souvislost se subvenčním programem ani vyvážejícími výrobci, že tato žádost je příliš obecná („fishing expedition“) a neexistují žádné zákonné důvody, proč prošetřovat program, který nebyl napaden v původním šetření.

               (134)

               V tomto ohledu Komise podotýká, že požadované dokumenty byly zapotřebí za účelem šetření, zejména k určení, zda bance EXIM byla svěřena pravomoc vykonávat vládní funkce, a že podobné dokumenty byly požadovány i od jiných spolupracujících finančních institucí a byly za ně poskytnuty čínskou vládou. Dále je třeba podotknout, že se banka o těchto dokumentech několikrát zmínila ve své odpovědi na dotazník v souvislosti s vlastnictvím, řízením, dozorem a provozem, a proto je bylo třeba ověřit. Kromě toho někteří z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku uvedli, že byly ve finančním styku s touto finanční institucí, což byl další aspekt, který si Komise přála ověřit, a což dokládá, že banka EXIM se podílela na subvencích souvisejících se subvencemi napadenými v původním šetření.

               (135)

               Název a obsah Oznámení o založení Export-Import Bank of China vydaného Státní radou v míře, v jaké jej lze vyvodit z odpovědi na dotazník, konečně dokazují, že banka EXIM je nástrojem čínské vlády ke sledování cílů veřejné politiky, a proto má pravomoc vykonávat vládní funkce.

               (136)

               Z těchto důvodů při použití dostupných údajů Komise činí závěr, že banka EXIM je veřejnoprávním subjektem.

         —   Banka ICBC

               (137)

               Komise na základě odpovědi banky ICBC na dotazník, potvrzené její výroční zprávou za rok 2015, určila, že stát vlastní více než 50 % jejích akcií. Banka ICBC je proto formálně pod kontrolou státu.

               (138)

               Komise také dokázala určit – na základě stanov, konkrétně kapitol 8 až 10 těchto stanov, a odpovědi banky ICBC na dotazník –, že čínská vláda prostřednictvím svého podílu a prostřednictvím ústředního výboru Komunistické strany Číny, má pravomoc jmenovat do nejdůležitějších pozicí ve vedení banky, jako je předseda správní rady, místopředseda správní rady, výkonný ředitel, předseda dozorčí rady, prezident a viceprezident. Kromě toho podle stanov banky ICBC správní rada mimo jiné svolává valné hromady, rozhoduje o podnikatelské strategii a rozpočtu banky, přijímá rozhodnutí o investicích a fúzích, rozhoduje o propouštění vrcholného vedení, určuje systém řízení rizik, rozhoduje o vytváření oddělení nebo poboček atd. Tento neúplný seznam povinností dokládá účinnou kontrolu nad běžnou činností banky ICBC ze strany státu.

               (139)

               Článek 34 bankovního zákona, který se vztahuje na všechny banky působící v Číně, stanoví, že „komerční banky musí vykonávat svou činnost poskytování úvěrů v souladu s potřebami národního hospodářského a společenského rozvoje a pod vedením průmyslové politiky státu“. Potřeby národního hospodářského a sociálního rozvoje a vedení průmyslové politiky státu jsou stanoveny centrálním plánováním, jak je vysvětleno v oddíle 3.2. Jejich součástí je podpora fotovoltaického odvětví.

               (140)

               Soudy Unie považují sledování cílů hospodářské politiky za součást výkonu veřejné moci (31).

               (141)

               Článek 34 bankovního zákona tudíž svěřuje všem bankám pravomoc vykonávat vládní funkci. V případě banky ICBC formální kontrola na základě akciového podílu a pravomocí svěřených čínské vládě prostřednictvím akciového podílu s ohledem na stanovy umožnily čínské vládě vykonávat tuto vládní funkci.

               (142)

               Dále se Komise snažila určit, že kontrola je vykonávána účinným způsobem, tím, že zkoumala faktickou úvěrovou politiku banky ICBC.

               (143)

               Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace, s cílem posoudit, jak banky v ČLR provádějí hodnocení úvěrového rizika společností působících ve fotovoltaickém odvětví dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr (a/nebo úvěrové linky) udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté úvěry. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují rizika, jak posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké jsou rizikové přirážky účtované různým společnostem/odvětvím v ČLR a k jakým faktorem banky přihlížejí při posuzování žádosti o úvěr nebo úvěrovou linku. Komise dále chtěla vědět, jakou podobu má žádost o úvěr a jak probíhá proces jejího schvalování. Přestože banka ICBC na výše uvedené otázky odpověděla slovně, ani čínská vláda, ani ICBC k nim neposkytly dostačující podpůrné důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise podpůrné důkazy, které by slovní odpověď doložily. Čínská vláda však poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se provádělo posouzení úvěrového rizika.

               (144)

               Komise rovněž požadovala podobné informace od vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Většina vyvážejících výrobců odpověděla, že banky požadují určité dokumenty (např. finanční výkazy) a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohli podpořit žádnými důkazy, např. poskytnutými dokumenty. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy (např. korespondenci atd.) o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla skutečně provedena. Skupiny vyvážejících výrobců zařazené do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit.

               (145)

               První překážkou v tomto ohledu bylo to, že čínská vláda odmítla poskytnout informace uvedené výše v oddíle 3.1. Druhou překážkou byla skutečnost, že čínská vláda odmítla jakýkoli přístup k posouzení bonity provedenému bankou ICBC.

               (146)

               V písemném upozornění na nedostatky ze dne 14. března 2016 Komise čínskou vládu informovala, že odpověď banky ICBC na dodatek A byla neúplná, protože neobsahovala následující požadované informace: úvěry poskytnuté deseti největším vyvážejícím výrobcům přezkoumávaného výrobku, úplná odpověď týkající se posouzení bonity a podpora banky pro provádění vládních plánů a projektů.

               (147)

               Co se týče úvěrů a/nebo úvěrových linek poskytnutých deseti největším vyvážejícím výrobcům přezkoumávaného výrobku, neposkytla banka ICBC žádné informace a odkázala na zákonné a smluvní závazky o zachování důvěrnosti s tím, že nemůže sdělit údaje o úvěrech konkrétních společností bez jejich souhlasu. Komise však v konečném důsledku, pro účely určení výhody pro tři spolupracující výrobce zařazené do vzorku, vycházela z ověřených podání v jejich odpovědích na dotazník.

               (148)

               Během šetření se Komise pokusila ověřit posouzení bonity vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, deseti největších vyvážejících výrobců a fotovoltaického odvětví jako celku. Banka ICBC k tomuto s odkazem na důvěrnost neposkytla žádné informace. Také uvedla, že ve svém sídle neuchovává žádné záznamy vztahující se k výrobcům ve fotovoltaickém odvětví. I když ICBC umožnila Komisi krátce nahlédnout do jí vybrané hodnotící zprávy, je nutno podotknout, že se tento dokument nevztahoval k žádné ze spolupracujících společností ani k fotovoltaickému odvětví. Navíc vzhledem k načasování poskytnutí tohoto dokumentu (v čínštině) nemohla Komise obsahu dokumentu ve vyhrazeném časovém intervalu během inspekce na místě porozumět. Kromě toho Komisi nebylo dovoleno pořídit si kopii tohoto dokumentu. Ve svých odpovědích na dotazník a upozornění na nedostatky ICBC tvrdila, že „při posuzování úvěrů/úvěrových linek nebere v úvahu vládní politiku, plány nebo projekty pro dané výrobní odvětví ani jiné právní předpisy“. Avšak z výroční zprávy banky vyplýval opak, neboť se v ní uvádí, že ICBC „upravila a vylepšila úvěrovou politiku pro průmysl tak, aby poskytovala finanční podporu reálné ekonomice v souladu s makroekonomickou politikou, převažujícími trendy v průmyslové politice a charakteristikami fungování průmyslu a také v souladu s důležitými strategickými iniciativami státu“ a že ICBC „podporuje podniky zaměřující se na úspory energie a ochranu životního prostředí a politiku „globálního působení“ u významných výrobních zařízení“.

               (149)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Komise tyto citáty, a zejména termín „podpora“ v těchto citátech, uvedených v 148. bodě odůvodnění, vyložila nesprávně. Čínská vláda rovněž poskytla řadu citátů z výročních zpráv dvou belgických bank (a to KBC a Belfius) a německé banky (a to Deutsche Bank), v nichž byl termín „podpora“ také použit. Ačkoli slovo „podpora“ opravdu může mít v různých kontextech mnoho významů, citovaná věta ve výroční zprávě banky ICBC se týká „finanční podpory“. Toto společně s dalšími citáty v 139. bodě odůvodnění a dalšími zjištěními, jako je skutečnost, že banka ICBC během období přezkumného šetření poskytla preferenční úvěry a úvěrové linky některým vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, vedlo k závěru, že banka ICBC při posuzování půjčky/úvěru přihlíží k vládní průmyslové politice, plánům nebo projektům nebo jiným právním předpisům. Komise proto trvá na svých závěrech v 139 až 148. bodě odůvodnění.

               (150)

               Posouzení všech údajů dostupných ve spisu přivádí Komisi k závěru, že banka ICBC půjčovala třem výrobcům zařazeným do vzorku, kteří jsou reprezentativní pro fotovoltaické odvětví, aniž prováděla posouzení bonity, jelikož banka nebyla schopna prokázat existenci takového posouzení. To umožňuje vyvodit závěr, že bance ICBC je svěřena vládní pravomoc a tuto pravomoc vykonávala poskytováním úvěrů v souladu s požadavky centrálního plánování, a tudíž vykonávala vládní funkce. Tento závěr je dále potvrzen výňatky z výročních zpráv.

               (151)

               V důsledku toho Komise shledala banku ICBC veřejnoprávním subjektem.

         —   Banka CCB

               (152)

               Komise na základě výročních zpráv banky CCB za rok 2015 zjistila, že stát vlastní více než 50 % jejích akcií. Banka CCB je proto formálně pod kontrolou státu.

               (153)

               Jak banka CCB potvrdila během správního řízení a jak je uvedeno v kapitolách 11 a 12 stanov, čínská vláda jakožto hlavní akcionář má pravomoc jmenovat většinu členů správní rady, která je výkonným orgánem valné hromady akcionářů, který banku CCB řídí a který se zodpovídá valné hromadě. Totéž platí pro dozorčí radu, tj. dozorčí orgán banky, jak je stanoveno v kapitole 16 stanov. Kromě toho – podle stanov banky CCB a zápisů ze zasedání správní rady – správní rada mimo jiné rozhoduje o rozpočtu banky, přijímá investiční rozhodnutí, rozhoduje o propuštění hlavního výkonného auditora a tajemníka správní rady. Deset nevýkonných členů správní rady z celkového počtu 15 členů zastupuje vedení banky CCB. Tento neúplný seznam povinností dokládá účinnou kontrolu státu nad běžnou činností banky CCB.

               (154)

               Během šetření se Komise pokusila ověřit posouzení bonity vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a fotovoltaického odvětví jako celku. CCB k tomuto s odkazem na důvěrnost neposkytla žádné informace. Na naléhání mohla Komise krátce nahlédnout do dokumentů o bonitě. V tomto ohledu je třeba podotknout, vzhledem k praktickým opatřením, tj. skutečnosti, že bylo možno jen krátce nahlédnout do dokumentů, které byly v čínštině, a Komise si je nemohla odnést jako věcný důkaz, že Komise nemohla dostatečně ověřit informace obsažené v odpovědi na dotazník. Dále se podotýká, že dokumenty se nevztahovaly k dotčenému výrobnímu odvětví ani k období přezkumného šetření. Návrh Komise poskytnout anonymizovanou verzi požadovaných dokumentů, kterou by si Komise mohla odnést jako věcný důkaz, příslušná finanční instituce odmítla. Proto nelze dojít k závěru, jak tvrdila čínská vláda, že tato finanční instituce postupovala podle svých nejlepších schopností.

               (155)

               Čínská vláda uvedla ve své odpovědi na dopis Komise týkající se záměru uplatnit článek 28, že Komise nemůže očekávat, že bankovní úředníci umožní čínské vládě pořizovat kopie všech možných dokumentů a neomezený přístup k takovým informacím, jelikož jsou vázáni pravidly o zachování důvěrnosti. Kromě toho tvrdila, že Komise na vyvážející země a na údajně nezávislé banky ukládá nepřiměřené důkazní břemeno.

               (156)

               Komise nepožadovala „všechny možné dokumenty“ ani „neomezený přístup“ k dokumentům. Proto musí být odmítnuta připomínka, že Komise ukládá nepřiměřené důkazní břemeno na čínskou vládu nebo na finanční instituce.

               (157)

               Po poskytnutí informací čínská vláda předložila obecnou připomínku ke čtyřem bankám, v nichž Komise uskutečnila inspekce na místě, a to že analýza Komise je zjevně předpojatá, protože výroční zprávy dotčených bank obsahují důkazy o tom, že tyto banky neposkytují preferenční půjčky podporovaným odvětvím.

               (158)

               Čínská vláda k této připomínce dodala, že v obecném informačním dokumentu Komise upozornila na rozhodnutí č. 40, které obsahuje výčet podporovaných odvětví, jak je uvedeno v 191. bodě odůvodnění původního nařízení. Čínská vláda zjistila rozpor ve zprávách dvou ze čtyř ověřovaných bank, která uvádějí přísnější vstupní standardy nebo omezení půjček poskytovaných odvětvím, která jsou v rozhodnutí č. 40 uvedena jako podporovaná.

               (159)

               Komise by chtěla zdůraznit, že v šetření bylo zjištěno, že uvedené čtyři banky, které Komise ověřovala, ve skutečnosti poskytly třem vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku preferenční půjčky a/nebo úvěrové linky. Tato zjištění, která jsou v rozporu s připomínkami čínské vlády ve dvou výše uvedených bodech odůvodnění, vycházejí z informací poskytnutých vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Žádná z bank neposkytla číselné údaje o půjčkách a/nebo úvěrových linkách poskytnutých třem společnostem zařazeným do vzorku nebo fotovoltaickému odvětví obecně v průběhu období přezkumného šetření. Existoval tedy rozpor mezi ověřenými údaji od společností zařazených do vzorku a výročními zprávami dvou uvedených bank. Komise upřednostnila informace získané na místě od společností zařazených do vzorku, a proto připomínku čínské vlády odmítla. Ve svých odpovědích na dotazník a písemné upozornění na nedostatky banka CCB uvedla, že banka může pro referenci přihlížet k vládní politice pro dané výrobní odvětví, ale není jí ve svém rozhodování ohledně politiky poskytování úvěrů vázána. Avšak výroční zpráva banky potvrdila, že CCB vládní plány provádí, jak dokládají následující výňatky: „Skupina aktivně reagovala na státní strukturní reformu na straně nabídky a odpovídajícím způsobem reagovala na rozvojové strategie…. Poskytli jsme podporu… strategickým vznikajícím odvětvím.“; „V roce 2015 skupina v souladu s národními průmyslovými politikami a změnami v externím provozním prostředí náležitě optimalizovala úvěrové politiky…“

               (160)

               Ve svých připomínkách k poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že z citátu „v roce 2015 skupina v souladu s národními průmyslovými politikami a změnami ve vnějším provozním prostředí řádně optimalizovala úvěrové politiky…“ nevyplývá, že banka určitým odvětvím poskytovala preferenční půjčky. Komise tuto připomínku odmítá, protože uvedenou větu je třeba chápat ve spojení s ostatními citáty v předchozím bodě odůvodnění. V každém případě je tvrzení čínské vlády nejasné, protože se týká banky MEB, kdežto citovaná věta pochází z výroční zprávy banky CCB. Komise pro účely argumentace předpokládá, že „MEB“ je překlep.

               (161)

               Čínská vláda rovněž zpochybnila citát „skupina aktivně reagovala na státní strukturální reformu na straně nabídky a odpovídajícím způsobem odpověděla na strategii rozvoje…“ a uvedla, že tento citát byl vytržen z kontextu a nemá nic společného s podporovanými, strategickými nebo vznikajícími odvětvími nebo sektory a že Komise každopádně nesprávně interpretovala slovo „vznikající“ ve výroční zprávě banky CCB. Komise poznamenává, že úplný citát včetně bezprostředně následující věty zní takto (kurzíva doplněna autorem): „Důrazně jsme podpořili rozvoj reálné ekonomiky. Skupina aktivně reagovala na státní strukturální reformu na straně nabídky a odpovídajícím způsobem odpověděla na strategie rozvoje, včetně iniciativy ‚Jeden koridor, jedna cesta‘, pásem volného obchodu, koordinovaného rozvoje regionu Peking–Tchien-ťin–Che-pej a ekonomické oblasti u řeky Jang-c'-ťiang. Podporovali jsme klíčové národní stavební projekty, urbanizaci nového typu, novou výstavbu na venkově a strategická vznikající odvětví.“ Vzhledem k tomu, že tyto citáty je třeba také chápat ve vzájemném spojení, Komise neměla důvod změnit své závěry ve 159. bodě odůvodnění.

               (162)

               Čínská vláda rovněž uvedla, že analýza úvěrového rizika a systém řízení banky jsou obšírně popsány ve výroční zprávě banky CCB. Čínská vláda však v tomto ohledu nepředložila žádné nové informace. V každém případě jsou uvedená tvrzení abstraktní a neumožňují posouzení jednotlivých případů a nepředstavují důkaz, že se takové posouzení opravdu uskutečnilo. Komise proto neměla důvod změnit své závěry v 152. až 159. bodě odůvodnění.

               (163)

               V odpovědi na dopis Komise týkající se záměru uplatnit článek 28 tvrdila čínská vláda, že požadované dokumenty nebyly v žádném případě relevantní pro ověřování a že Komise měla vycházet z informací, které byla schopna získat nebo které již byly obsaženy v odpovědi na dotazník. Dále tvrdila, že dokumenty, které CCB (nebo čínská vláda) neposkytla, nejsou důvodem pro uplatnění článku 28.

               (164)

               V tomto ohledu je třeba podotknout, že požadované dokumenty byly nezbytné k ověření tvrzení v odpovědi na dotazník a že se Komise nemohla spokojit s dodanými dokumenty, jelikož ty se nevztahovaly k uvedeným tvrzením, nebo je podporovaly jen částečně. Vzhledem k tomu, že neexistují žádné ověřené dokumenty prokazující, že banka provedla řádné posouzení rizik, Komise trvala na svém závěru, že banka CCB neprovádí posouzení bonity. Přesněji řečeno, při poskytování úvěrů se řídila cílem provádět vládní politiku tím, že společnostem zařazeným do vzorku poskytovala preferenční úvěry.

               (165)

               Posouzení všech údajů dostupných ve spisu přivádí Komisi k závěru, že banka CCB půjčovala dvěma výrobcům zařazeným do vzorku, kteří jsou reprezentativní pro fotovoltaické odvětví, aniž prováděla posouzení bonity, jelikož banka nebyla schopna prokázat existenci takového posouzení. To umožňuje vyvodit závěr, že bance CCB je svěřena vládní pravomoc a tuto pravomoc vykonávala poskytováním úvěrů v souladu s požadavky centrálního plánování. Banka CCB tudíž vykonávala vládní funkce. Tento závěr je dále potvrzen výňatky z výročních zpráv.

               (166)

               Komise proto dospívá k závěru, že banka CCB je veřejnoprávním subjektem.

         —   Banka MEB

               (167)

               Komise zjistila, že banka MEB je součástí skupiny China Merchants Group, konglomerátu ve státním vlastnictví a pod přímým dohledem kontrolní a správní komise Státní rady pro majetek státu (32). Na základě jejích výročních zpráv za roky 2014 a 2015 Komise rovněž zjistila, že je nepřímo vlastněna státem. Banka MEB je proto formálně pod kontrolou státu.

               (168)

               V souladu s kapitolami 10 a 13 stanov má stát jako většinový akcionář pravomoc jmenovat většinu členů správní rady a dozorčí rady. Podle stanov banky MEB správní rada mimo jiné svolává valné hromady akcionářů, sestavuje podnikatelské a investiční plány banky, vytváří strategii řízení kapitálu a rozpočtový plán, rozhoduje o rozdělení zisku a schvaluje nebo propouští vrcholné vedení. Tento neúplný seznam povinností dokládá účinnou kontrolu státu nad běžnou činností banky MEB.

               (169)

               Během šetření se Komise pokusila ověřit posouzení bonity vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a fotovoltaického odvětví jako celku. MEB k tomuto s odkazem na důvěrnost neposkytla žádné informace. Na naléhání mohla Komise krátce nahlédnout do dokumentů o bonitě. Tyto dokumenty se sice týkaly dotčeného výrobního odvětví, ale netýkaly se období přezkumného šetření. Konkrétně banka MEB neposkytla dokumenty o úvěrové politice pro roky 2014 a 2015, když o ně Komise požádala, a pouze Komisi dovolila krátce nahlédnout do dokumentu o úvěrové politice pro rok 2016 (který nespadá do období přezkumného šetření). Avšak Komisi nebylo dovoleno odnést si dokument jako věcný důkaz. I když MEB umožnila Komisi nahlédnout do dokumentu vztahujícího se k posouzení bonity společnosti (v čínštině), podotýká se, že Komise si k tomuto dokumentu nemohla udělat žádné poznámky ani si pořídit jeho kopii. V omezeném čase, který byl k dispozici během inspekce na místě, tak nebylo možné obsahu řádně porozumět.

               (170)

               Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že s ohledem na skutečnost, že Komise vycházela z existence úvěrové zprávy, čínská vláda uznala, že banky provádějí posouzení úvěrových rizik.

               (171)

               V této souvislosti, a jak je uvedeno výše v oddílech 3.1 a 3.4.1, se připomíná, že ani čínská vláda, ani jednotlivé banky neposkytly uspokojivé podpůrné důkazy ohledně úvěrového hodnocení, které údajně prováděly, a konkrétně jak banky zohledňují rizika, jak se posuzuje bonita žadatele o úvěr, jaké rizikové přirážky se účtují různým společnostem/odvětvím v ČLR a k jakým faktorům banky přihlížejí při posuzování žádostí o půjčku nebo úvěrovou linku. Pouhá existence zprávy o schválení úvěru v čínském jazyce, do níž mohla Komise nahlédnout během inspekce na místě v jedné z bank, nemůže být považována za dostatečný důkaz toho, že banky (a ne jen jedna banka, která zprávu o schválení úvěru zpřístupnila, jak je uvedeno výše) provádí úvěrová hodnocení. Každopádně zpráva výslovně označila státní podporu za jeden z důvodů pro poskytnutí půjčky, a proto potvrzuje, že úvěrové hodnocení není tržní.

               (172)

               Čínská vláda také uvedla, že srovnání mezi výší úrokové sazby u půjčky poskytnuté spolupracujícím výrobcům zařazeným do vzorku a u Čínské lidové banky je v rozporu se závěrem o neexistenci posuzování úvěrového rizika.

               (173)

               V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výše uvedené srovnání neobstojí, protože není žádné spojení mezi referenční hodnotou Čínské lidové banky a skutečností, že banky neprovádějí posouzení úvěrových rizik. Komise nepopírá, že existuje navýšení referenční hodnoty Čínské lidové banky; Komise je toho názoru, že navýšení není v souladu s tržními podmínkami, nýbrž odpovídá cíli bank provádět politiku čínské vlády na podporu fotovoltaického odvětví.

               (174)

               Ve svých odpovědích na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky banka MEB uvedla, že při přijímání rozhodnutí o své úvěrové politice nepřihlížela k vládní politice. Nicméně výroční zpráva banky potvrzuje, že banka MEB provádí vládní plány, jak dokládají následující výňatky: „MEB se řídí národními průmyslovými politikami“, „Správní rada, dozorčí rada a zvláštní výbory pečlivě provádějí národní politiky“.

               (175)

               Po poskytnutí informací se čínská vláda odvolala na dopis Komise ze dne 23. září 2016, který obsahoval podobný citát z výroční zprávy banky MEB za rok 2015 jako první citát v 174. bodě odůvodnění. Čínská vláda uvedla, že se citát „se řídí národními průmyslovými politikami“ netýká banky MEB, nýbrž společnosti CMB Financial Leasing. Komise poukazuje na to, že společnost CMB Financial Leasing je zcela vlastněna bankou MEB.

               (176)

               Čínská vláda také uvedla, že postupy posuzování úvěrových rizik jsou obšírně popsány ve výroční zprávě banky MEB a že fotovoltaické odvětví není mezi deseti nejvýznamnějšími odvětvími z hlediska příjemců půjček. Čínská vláda proto nevidí žádný rozpor mezi prohlášeními banky MEB v jejích odpovědích na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky na jedné straně a obsahem výroční zprávy na straně druhé. Kromě toho, že upozornila na to, že jeden z citátů se týká subjektu vlastněného ze 100 % bankou MEB, čínská vláda žádné nové informace nepředložila. Vzhledem k tomu, že neexistují žádné ověřené dokumenty prokazující, že banka provedla řádné posouzení rizik namísto provádění průmyslové politiky na podporu fotovoltaického odvětví, Komise trvala na svém závěru, že banka MEB neprovádí posouzení bonity. Přesněji řečeno, při poskytování úvěrů se řídila cílem provádět vládní politiku tím, že společnostem zařazeným do vzorku poskytovala preferenční úvěry.

               (177)

               Pokud jde o úvěrová rozhodnutí a o to, zda finanční instituce zohledňují vládní průmyslovou politiku a plány, čínská vláda tvrdila, že odpovědi různých bank na dotazník představují nejzřejmější a nejpodstatnější skutečnosti a důkazy, na nichž by Komise měla založit svou analýzu.

               (178)

               Jak je patrné z odpovědí na dotazník popsaných v 137 až 185. bodě odůvodnění, tyto odpovědi se lišily, ale celkově spíše buď popíraly, nebo alespoň minimalizovaly existenci výkonu vládní pravomoci.

               (179)

               Výroční zprávy všech těchto bank však jasně odkazují na takové vládní politiky, plány nebo strategická vznikající odvětví jako vodítko pro jejich finanční služby. Čínská vláda považuje takové výroky za neslučitelné, protože odpovědi na dotazník neodpovídají obsahu výročních zpráv bank. Komise má ale za to, že výroky ve výročních zprávách bank, jak jsou uvedeny výše, jsou jasně v rozporu s prohlášeními učiněnými stejnými bankami v odpovědích na dotazník.

               (180)

               Po poskytnutí informací čínská vláda vyjádřila svůj nesouhlas s prohlášením, že Komise nebyla schopna ověřit úvěrové hodnocení a rozhodovací proces. Čínská vláda tak odkázala na dokumenty, které banky CCB, MEB a ICBC poskytly Komisi během inspekcí na místě. Komise připomíná, že tyto dokumenty měly nedostatky uvedené výše v 148 a 169. bodě odůvodnění.

               (181)

               Čínská vláda také odkázala na výroční zprávy finančních institucí a odpovídající odpovědi na dotazník, které podle názoru čínské vlády postačovaly k ověření úvěrového hodnocení a rozhodovacích procesů. Komise odmítá tuto připomínku, protože také popisný obsah výročních zpráv a odpovědí na dotazník bylo třeba ověřit příslušnými důkazy (tj. pro období přezkumného šetření a fotovoltaické odvětví) na místě. Jak Komise rovněž během inspekce na místě vysvětlila čínské vládě a bankám, které se snažila ověřit, Komise potřebovala být s to ověřit důkazy na podporu tvrzení, že posuzování úvěrových rizik a rozhodovací procesy, jak jsou popsány v odpovědích na dotazník a výročních zprávách, byly také zavedeny do praxe ve skutečné podnikatelské činnosti.

               (182)

               Čínská vláda se dále zabývala skutečností, že několik dokumentů nemohlo být poskytnuto vzhledem k jejich důvěrné povaze, zákonu o bankovním tajemství a příslušným smluvním ujednáním. Čínská vláda uvedla, že Komise by měla uznat, že s ohledem na stávající právní a smluvní rámec postupovaly banky podle svých nejlepších schopností. Čínská vláda dále poukazovala na to, že článek 28 základního nařízení Komisi umožňuje pouze to, aby nepřihlížela k nepravdivé nebo zavádějící informaci a na základě toho vyvozovala, že informace, která není ignorována a byla poskytnuta podle nejlepšího schopností zúčastněné strany, je odůvodněná.

               (183)

               Tento argument byl vyvrácen výše v 48. bodě odůvodnění. Kromě toho Komise poukazuje na to, že článek 29 základního nařízení (který odráží čl. 12 odst. 4 dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních) stanoví, že „se všemi informacemi důvěrné povahy nebo důvěrně poskytnutými stranami šetření zacházejí orgány jako s důvěrnými informacemi, jsou-li k tomu udány oprávněné důvody“. V tomto kontextu se Komise domnívá, že právní rámec tohoto šetření poskytuje dostatečné záruky, pokud jde o nakládání s důvěrnými informacemi. Na základě výše uvedených skutečností má Komise za to, že orgány dotčené země nepostupovaly podle svých nejlepších schopností, aby zajistily přístup k informacím, které by mohly podpořit tvrzení uvedená v jejich odpovědi na dotazník.

               (184)

               Posouzení všech skutečností, které jsou k dispozici ve spisu, vede Komisi k závěru, že banka MEB půjčovala jednomu z výrobců zařazených do vzorku, který je reprezentativní pro fotovoltaické odvětví, přičemž sledovala cíle veřejné politiky. To umožňuje vyvodit závěr, že bance MEB je svěřena vládní pravomoc a tuto pravomoc vykonávala poskytováním úvěrů v souladu s požadavky centrálního plánování. Banka MEB tudíž vykonávala vládní funkce. Tento závěr je dále potvrzen výňatky z výročních zpráv.

               (185)

               Komise proto dospívá k závěru, že banka MEB je veřejnoprávním subjektem.

         —   Ostatní čínské banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávními subjekty

               (186)

               Vedle těchto čtyř ověřených bank Komise zjistila, že většina dalších bank, které půjčovaly výrobcům zařazeným do vzorku, byla také ve vlastnictví státu (viz 106. bod odůvodnění). Dále přinejmenším jedna ze společností zařazených do vzorku informovala Komisi, že obdržela významné půjčky od China Development Bank, o nichž se čínská vláda vůbec nezmínila. S využitím veřejně dostupných informací o této bance Komise dospěla k závěru, že je na základě přímého a nepřímého akciového podílu z více než 50 % ve státním vlastnictví. Pro účely tohoto šetření tudíž Komise došla k závěru, že deset bank – ICBC, Agricultural Bank, Bank of China, CCB, MEB, China Development Bank, Bank of Communications, China Everbright Bank, Industrial Bank a Shanghai Pudong Development Bank byly ve vlastnictví státu. Na banky ICBC, Agricultural Bank, Bank of China a CCB připadalo [40–50 %] půjček poskytnutých výrobcům zařazeným do vzorku v období přezkumného šetření. Na Bank of Communications, China Everbright Bank, Industrial Bank a Shanghai Pudong Development Bank připadalo [10–20 %] půjček poskytnutých výrobcům zařazeným do vzorku v období přezkumného šetření. Na banku MEB připadalo [0–10 %] a na China Development Bank [20–30 %]. Informace ve spisu neumožnily určit vlastnickou strukturu zbývajících šesti bank, o nichž čínská vláda neposkytla žádné informace.

               (187)

               Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády, pokud jde o šest bank jiných než čtyři ověřené banky, Komise musela použít dostupné údaje, aby posoudila, zda těchto šest bank jsou veřejnoprávními subjekty.

               (188)

               Za prvé, Komise zjistila, že tyto banky jsou ve veřejném vlastnictví (viz předchozí bod odůvodnění a 106. bod odůvodnění).

               (189)

               Za druhé, Komise zjistila, že na čtyři banky zařazené do vzorku připadala významná část [15–25 %] půjček, které tři společnosti zařazené do vzorku obdržely v období přezkumného šetření. Proto bylo možné považovat zjištění pro ně za reprezentativní.

               (190)

               Za třetí, Komise konstatovala, že většina úvěrových smluv všech deseti bank, které Komise obdržela od tří spolupracujících výrobců zařazených do vzorku, se řídila stejným nebo podobným vzorem a že úroková sazba schválená ve většině případů všemi bankami vycházela z referenční hodnoty Čínské lidové banky, k níž se připočetla přirážka za nižší než tržní sazbu.

               (191)

               Komise se proto domnívala, že zjištění týkající se čtyř bank, u nichž bylo provedeno ověření, představovala nejlepší dostupné údaje pro posouzení ostatních bank ve vlastnictví státu, a to vzhledem k podobnosti a reprezentativnosti čtyř bank, které byly ověřeny.

               (192)

               Na tomto základě dospěla Komise k závěru, že šest bank jiných než čtyři ověřené banky jsou také veřejnoprávními subjekty.

               (193)

               V souladu s tím Komise pro těchto deset bank ve vlastnictví státu vypočítala výhody.

         —   Změny právních předpisů použitelných na banky ve vlastnictví státu působící v Číně

               (194)

               Čínská vláda tvrdila, že závěry Komise v původním šetření, že čínské banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávními subjekty, již neplatí, jelikož Čínská lidová banka už nestanovuje minimální úrokové sazby úvěrů, takže čínská vláda už na finančním trhu neintervenuje. Čínská vláda tvrdila, že Čínská lidová banka přestala kontrolovat úrokové sazby úvěrů nabízených finančními institucemi, když 20. července 2013 zrušila minimální úrokové sazby úvěrů. V oznámení zveřejněném dne 27. října 2015 se Čínská lidová banka rozhodla zrušit také proměnlivý strop pro sazby z vkladů.

               (195)

               Komise se domnívá, že toto tvrzení je irelevantní, jelikož zjištění uvedená v předcházejícím oddílu postačují sama o sobě k určení, že čínské banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávními subjekty.

               (196)

               Každopádně se za prvé poukazuje na to, že závěr Komise (učiněný v původním šetření), že čínské banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávními subjekty, nevycházel výlučně ze skutečnosti, že Čínská lidová banka stanoví úrokové sazby a plovoucí strop pro sazby z vkladů, nýbrž byl výsledkem analýzy řady prvků, jak jsou popsány v 158. až 168. bodě odůvodnění původního nařízení. V zájmu přehlednosti se uvádí, že tyto prvky souvisejí s i) vládními zásahy spojenými se státním vlastnictvím ve významných bankách, ii) skutečností, že banky ve vlastnictví státu mají v ČLR velmi velký podíl na trhu a ponechávají jen velmi malý prostor pro soukromé banky a jsou hlavními aktéry na čínském finančním trhu, iii) vládní kontrolou prostřednictvím vlastnictví, správní kontrolou nad obchodním chováním bank, nebo dokonce stanovami, iv) úlohou Čínské lidové banky při určování limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace a v) právními předpisy, které vyžadují, aby banky ve své úvěrové politice zohledňovaly národní politiky/odvětvové preference. V tomto přezkumu před pozbytím platnosti se jediná změna, o níž se čínská vláda zmínila, týká bodu iv). Body i) až iii) a v) byly potvrzeny v posouzení provedeném v bezprostředně předcházejících bodech odůvodnění.

               (197)

               Za druhé, rozhodnutí uvedená výše v 194. bodě odůvodnění údajně odstranila maximální a minimální úrokové sazby. Formulace příslušných zveřejněných rozhodnutí Čínské lidové banky však pouze finanční instituce vybídla, a nepožadovala od nich, aby se přizpůsobily tržnímu určování úrokových sazeb úvěrů. To znamená, že čínské banky ve vlastnictví státu mohou i nadále půjčovat s preferenčními sazbami a vlastně jsou povinny tak činit na základě článku 34 bankovního zákona, který je nadřazený pouhému vybídnutí v rozhodnutí Čínské lidové banky.

               (198)

               Za třetí, přestože Čínská lidová banka zveřejnila rozhodnutí o zrušení minimální sazby, je třeba také podotknout, že v článku 38 bankovního zákona je stále stanoveno, že „komerční banky určují úrokové sazby úvěrů v souladu s maximálními a minimálními hodnotami pro úrokové sazby úvěrů stanovenými Čínskou lidovou bankou“. Bankovní zákon byl novelizován pouze v jiných aspektech v pozdější fázi. Jasně to dokládá, že k žádné reálné změně v právním rámci, kterým jsou banky vázány, nedošlo, protože rozhodnutí Čínské lidové banky jsou pouhými exekutivními právními akty. Kromě toho Čínská lidová banka udržuje právní základ tak, aby mohla jednoho dne znovu zavést maximální a minimální hodnotu.

               (199)

               Za čtvrté, během inspekce na místě se několik ze čtyř bank, v nichž se inspekce na místě uskutečnily, zmínilo o existenci nové úrokové sazby pro úvěry, která vychází z nabídek bank zveřejněných na šanghajském mezibankovním trhu zavedeném v říjnu 2013. Tyto informace však čínská vláda Komisi ve své odpovědi na dotazník nesdělila, aby podložila své tvrzení, že byl čínský trh liberalizován. Z veřejně dostupných informací vyplývá, že základní úroková sazba pro úvěry (dále jen „ZÚS“) je zřejmě roční úroková sazba úvěrů, která vychází z nejlepších úrokových sazeb nabízených devíti vybranými komerčními bankami podporovanými vládou, jako referenční hodnota pro úvěrový trh. Přestože Čínská lidová banka tvrdila, že zavedení ZÚS „podpoří liberalizaci úrokových sazeb, zlepší systém referenčních sazeb na finančních trzích“, nezávislí analytici došli v době jejího zavedení k závěru, že role „šanghajského mezibankovního trhu není dostatečně efektivní, aby mohl ovlivňovat výši sazeb mezi bankami a jejich klienty“ (33). Ovšem na základě analýzy je zřejmě, že ačkoli se ZÚS zveřejňuje každý pracovní den po zprůměrování nabídek všech devíti bank (nejvyšší a nejnižší nabídka se nezapočítává), její hodnota se během období přezkumného šetření změnila pouze šestkrát. Pro srovnání, denní hodnota roční mezibankovní sazby EURIBOR se ve stejném období změnila 185krát. Dále je třeba podotknout, že ZÚS se zřejmě váže na referenční hodnotu zveřejněnou Čínskou lidovou bankou (34), protože po každé změně referenční hodnoty Čínské lidové banky v roce 2015 následovala následující pracovní den změna ZÚS. Kromě toho je třeba podotknout, že změny v referenční hodnotě Čínské lidové banky a ZÚS byly v roce 2015 identické.

               (200)

               Navíc, i když ověřené banky tvrdily, že podíl krátkodobých úvěrů, jejichž úroková sazba vycházela ze ZÚS, se výrazně zvýšil a představoval velký podíl v jejich portfoliu krátkodobých úvěrů, tato tvrzení nebyla podložena podpůrnými důkazy ze strany bank ani potvrzena během inspekce na místě u vyvážejících výrobců. To nedokládá tvrzení, že výše uvedené banky by mohly nezávisle stanovovat své úrokové sazby a že byl trh s úrokovými sazbami liberalizován.

               (201)

               Proto Komise dospěla k závěru, že navzdory údajnému zrušení minimálních úrokových sazeb úvěrů a maximálních sazeb z vkladů, se liberalizace úrokového trhu, o které mluví čínská vláda, nijak nepromítla do praxe. Závěry, ke kterým se dospělo v původním šetření, tj. že čínské banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávními subjekty, neboť mají vládní pravomoc, jsou jí pověřeny, a uplatňují ji, zůstávají v platnosti v období přezkumného šetření, a jsou tímto potvrzeny.

               (202)

               Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise nesprávně přenesla důkazní břemeno na čínskou vládu, pokud jde o její tvrzení, že i) finanční trh byl liberalizován, ii) že politika čínské vlády týkající se solárního odvětví byla ukončena a iii) že údajné narušení čínského finančního trhu bylo odstraněno. Navíc čínská vláda tvrdila, že Komise se nemohla opírat o posouzení veřejnoprávního subjektu v rámci celé země a měla vyvodit závěr pro každý dotčený finanční subjekt.

               (203)

               Jak je prokázáno v 195 až 201. bodě odůvodnění, Komise provedla důkladnou analýzu dostupných důkazů, včetně toho, zda se situace určená v původním šetření změnila do té míry, že její závěry by již nebyly platné. Takové údajné změny zahrnovaly změny, na které poukázala čínská vláda, a byly všechny analyzovány a probrány výše. Komise rovněž poznamenává, že nové důkazy týkající se finančních institucí předložené v tomto řízení jsou poměrně omezené. Je třeba také poznamenat, že čínská vláda během inspekce na místě potvrdila, že kromě výše uvedených změn nenastaly žádné jiné změny.

               (204)

               Pokud jde o důkazní břemeno, v souladu s čl. 18 odst. 3 základního nařízení se připomíná, že důkazy předložené v souvislosti s otázkou, zda ukončení platnosti opatření pravděpodobně povede k přetrvání nebo obnovení subvencování, by měly být náležitě doložené. Komise provedla pečlivou analýzu všech relevantních prvků a důkazů, které předložila čínská vláda v této věci, a dospěla k závěru, že nepostačují k prokázání, že se situace v porovnání s původním šetřením podstatně změnila. V této souvislosti a s ohledem na údajné změny, na něž čínská vláda poukázala, se má za to, že povinností čínské vlády bylo prokázat, že takové změny opravdu nastaly, a že Komise nepřenesla nepřiměřeně zátěž na čínskou vládu.

               (205)

               Pokud jde o posouzení v rámci celé země, Komise poukazuje na to, že provedla konkrétní analýzu veřejnoprávního subjektu, pro každou z finančních institucí, za které čínská vláda předložila příslušné požadované informace. Čínská vláda bohužel nepředložila informace za všechny ostatní finanční instituce, které poskytovaly půjčky spolupracujícím vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, jak je vysvětleno v oddíle 3.1. Komise tedy nemohla provést analýzu veřejnoprávního subjektu pro všechny tyto ostatní finanční instituce, a tudíž tvrzení čínské vlády je sporné. V důsledku toho se Komise musela uchýlit k použití údajů dostupných ve spisu a provedla důkladnou analýzu veřejnoprávního subjektu pro finanční odvětví v ČLR. Z relevantních prvků Komise důkladně zvážila veškeré nové důkazy, které čínská vláda předložila v rámci tohoto řízení, spolu se závěry učiněnými v původním šetření.

               (206)

               Kromě toho čínská vláda také tvrdila, že Komise založila své zjištění ohledně „veřejnoprávních subjektů“ na faktické neexistenci zrušení minimálních úrokových sazeb úvěrů. Dále tvrdila, že Komise nesprávně interpretovala údajné zrušení minimální úrokové sazby úvěrů, protože z takového zrušení vyplývalo, že banky nyní mohly údajně poskytovat úvěry při sazbách pod 30 % referenční sazby. Na základě toho, že popřela zrušení takové minimální sazby, čínská vláda dále tvrdila, že banky by tak nebyly schopny poskytovat preferenční úvěry. Čínská vláda rovněž tvrdila, že vyžadovat, aby se banky přizpůsobily tržnímu určování úrokových sazeb úvěrů, by se rovnalo kontrole nad těmito bankami a bylo by v rozporu s duchem liberalizace. Čínská vláda dále tvrdila, že článek 38 bankovního zákona je liberální a že, ačkoli byly maximální hodnoty zrušeny několik let před minimálními hodnotami, bankovní zákon nebyl pozměněn. Čínská vláda také tvrdila, že teorie korelace mezi sazbami Čínské lidové banky a ZÚS je chybná, a znovu se uchýlila ke statistikám úrokových sazeb pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Čínská vláda také tvrdila, že nikdy neexistovaly referenční hodnoty nebo limity pro půjčky v USD nebo EUR.

               (207)

               Pokud jde o určení veřejnoprávních subjektů, připomíná se především, že sama čínská vláda vznesla otázku zrušení minimálních úrokových sazeb úvěrů na podporu svého tvrzení, že čínská vláda již nezasahuje na finančním trhu a že čínské banky ve státním vlastnictví nemohou být považovány za veřejnoprávní subjekty. Komise analyzovala tvrzení o zrušení minimálních sazeb a odmítla je na základě důvodů uvedených v 194. až 201. bodě odůvodnění. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepoukázala na žádné další významné změny, Komise při vyvozování závěrů v tomto ohledu vycházela ze závěrů učiněných v původním šetření, které byly potvrzeny novými důkazy pro období přezkumného šetření, a z nových prvků, jako je existence nové úvěrové sazby (ZÚS).

               (208)

               Pokud jde o údajnou nesprávnou interpretaci zrušení, Komise nechápe, jak by skutečnost, že byla zrušena minimální úroková sazba úvěrů, mohla bankám bránit v tom, aby poskytovaly preferenční úvěry, pokud minimální úroková sazba úvěrů byla v každém případě až o 30 % nižší než referenční sazba.

               (209)

               Pokud jde o neexistenci požadavku, aby banky nabízely tržní úrokové sazby úvěrů, Komise nechápe, jak lze to, že se banky nutí působit podle zásad volného trhu, považovat za uložení konkrétní politiky bankám. Takové postupy nevyplývají z konkrétní politiky, nýbrž jsou výsledkem vytvoření finančního rámce, v němž se používají tržní zásady.

               (210)

               Pokud jde o článek 38 bankovního zákona a jak čínská vláda uvedla ve své odpovědi na dotazník, Komise chápe, že všechny finanční subjekty v ČLR musí bankovní zákon přísně dodržovat, a nechápe, jak může být údajná liberálnost slučitelná s takovou právní zásadou. Každopádně skutečnost, že minimální úroková sazba úvěrů by byla zrušena, není neslučitelná se skutečností, že fotovoltaické společnosti by měly výhodu z preferenčních úvěrů.

               (211)

               Pokud jde o teorii korelace mezi sazbami Čínské lidové banky a ZÚS, Komise poukazuje na to, že předložené statistiky nebyly podloženy podkladovými výpočty, a proto nemohou být zohledněny. I kdyby byly tyto statisticky přesné, Komise nechápe, jak jsou tyto statistiky relevantní pro prokázání toho, že analýza korelace mezi sazbami Čínské lidové banky a ZÚS je (údajně) chybná. Stejně jako v případě půjček v USD nebo EUR má Komise za to, že údajná neexistence referenční hodnoty nebo limitů neznamená, že tyto půjčky nemohou být poskytovány při preferenčních sazbách.

               (212)

               Kromě toho čínská vláda tvrdila, že analýza Komise a její závěr, že čínské banky ve vlastnictví státu jsou veřejnoprávními subjekty, neodpovídají nejzákladnějším právním normám a standardům dokazování, jak jsou stanoveny v rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US – Carbon Steel India, a měly by jít dále než k určení státního vlastnictví a účinné kontroly vlády nad subjektem; tj. určení by mělo zahrnovat analýzu „základních vlastnosti a funkcí příslušného subjektu, jeho vztah s vládou a právní a hospodářské podmínky převažující v zemi, v níž šetřený subjekt působí“. Čínská vláda také odkázala na závěry týkající se vládních zásahů v souvislosti s ovlivňováním úrokových sazeb úvěrů a politik Čínskou lidovou bankou a spoléhání na článek 38 bankovního zákona. Nakonec odkázala na nesprávnost a nepřiměřenost zjištění Komise v původním šetření, jak je uvedeno v 163. až 167. bodě odůvodnění původního nařízení.

               (213)

               V tomto ohledu Komise svou analýzu této otázky vylepšila. V 100 až 106. bodě odůvodnění Komise uvádí podrobněji skutečnosti, na jejichž základě dospěla k závěru o veřejném vlastnictví většiny bank, které poskytly úvěry společnostem zařazeným do vzorku.

               (214)

               Pokud jde o právní a hospodářské podmínky, Komise odkazuje na závěry učiněné výše v 139. bodě odůvodnění na základě článku 34 bankovního zákona.

               (215)

               Skutečnost, že banky vykonávají vládní pravomoc, potvrzují i články 7 a 15 Obecných pravidel týkajících se půjček (prováděných Čínskou lidovou bankou), která upravují vlastní půjčky, zadané půjčky a půjčky se zvláštním účelem (článek 7) a subvencování úroků z půjček (článek 15) a rozhodnutí č. 40. Existuje rovněž řada důkazů podporovaných nezávislými studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 172. a 178. bodě odůvodnění původního nařízení.

               (216)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že zvláštní půjčky, na něž odkazuje článek 7 Obecných pravidel týkajících se půjček uvedených výše, byly odstraněny v roce 1999 na základě Oběžníku o správě zvláštních půjček (YINFA [1999] č. 228) a že článek15 se stal nepodstatným, protože Čínská lidová banka již nestanoví maximální a minimální hodnotu půjček. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nesprávně vyložila článek 34 bankovního zákona, který údajně nemá žádný vztah k národním politikám, podporovaným odvětvím, strategickým odvětvím, vznikajícím odvětvím a zaměření na upřednostňovaná odvětví a sektory. Odkázala také na články 4, 5, 7 a 35 bankovního zákona týkající se údajně autonomie banky, nezasahování subjektů nebo jednotlivců a vlád a zkoumání důvěryhodnosti žadatelů o půjčku. Čínská vláda dále uvedla, že článek 34 by neměl být vykládán izolovaně. Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise nevysvětlila, jak rozhodnutí č. 40 prokazuje, že banky vykonávají vládní pravomoc, a odkázala na preambuli a článek 17 tohoto rozhodnutí. Dodala také, že toto rozhodnutí se v podstatě vztahuje na celé čínské hospodářství a týká se 11. pětiletého období.

               (217)

               Komise uznává, že zvláštní úvěry byly odstraněny v roce 1999. To nevyvrací závěry vyvozené částečně na základě jiných dostupných údajů.

               (218)

               Pokud jde o článek 15 Obecných pravidel týkajících se půjček, Komise nesouhlasí s názorem čínské vlády. V uvedeném článku se praví: „V souladu se státní politikou mohou příslušné útvary subvencovat úroky z půjček s cílem podpořit růst určitých odvětví a hospodářský rozvoj v některých oblastech.“ Tento článek zůstává relevantním i po ukončení minimálních a maximálních sazeb. Každopádně článek 38 bankovního zákona stále odkazuje na limity a může být kdykoli obnoven, jak je vysvětleno v 199. bodě odůvodnění.

               (219)

               Pokud jde o bankovní zákon, je třeba nejprve uvést, že články 4, 5 a 7 patří do „Kapitoly I Obecná ustanovení“, kdežto články 34 a 35 patří do „Kapitoly IV Základní pravidla pro půjčky a jiné obchodní činnosti“. Pokud jde o článek 4, Komise se nedomnívá, že ustanovení o tom, že banky vyvíjejí „podnikatelskou činnost bez jakéhokoli vměšování ze strany subjektů nebo jednotlivců“, je neslučitelné se skutečností, že státní banky jsou veřejnoprávními subjekty nebo alternativně jsou pověřeny výkonem vládní pravomoci a je jim tento výkon nařízen. Komise ověřila podnikatelské činnosti a rozhodovací procesy v oblasti finančních služeb ve čtyřech bankách ve státním vlastnictví. Vzhledem k tomu, že nebylo možné získat příslušné informace o dalších bankách, závěry pro uvedené banky musí být rozšířeny, a to na základě dostupných údajů, na všechny ostatní banky ve státním vlastnictví. Dále vzhledem k tomu, že podstatné informace, které si Komise vyžádala od uvedených čtyř bank, zejména podrobnosti o posuzování úvěrových rizik, nebyly poskytnuty, Komise musela i při vyvozování závěrů na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u těchto čtyř bank použít dostupné údaje.

               (220)

               Čínská vláda se také odvolávala na článek 4 bankovního zákona. Ten stanoví: „Podnikatelská činnost komerčních bank se řídí zásadami bezpečnosti, likvidity a efektivity. Komerční banky samy rozhodují o své podnikatelské činnosti, nesou odpovědnost za vlastní rizika, nesou plnou odpovědnost za zisk a ztráty a samy svoji činnost omezují. Komerční banky vykonávají svoji podnikatelskou činnost v souladu se zákonem bez vměšování jakéhokoli útvaru nebo jednotlivce. Komerční banky jsou povinny nezávisle nést občanskoprávní odpovědnost a ručí celým svým majetkem právnické osoby.“

               (221)

               V daném případě nemohla Komise při inspekci na místě (nejen právně, ale ani fakticky) ověřit přesnost tvrzení, že banky při rozhodování o poskytnutí úvěru nezohledňují vládní politiku a plány. Komisi skutečně nebylo poskytnuto ani jedno posouzení bonity ve fotovoltaickém odvětví za období přezkumného šetření. Komise se nedomnívá, že článek 4 bankovního zákona neumožňuje bankám zohledňovat vládní průmyslovou politiku a plány, jelikož se tento článek týká zásad upravujících podnikatelskou činnost. To potvrzuje i článek 34 bankovního zákona. Čínská vláda tvrdí, že Komise „zavrhuje právní rámec určující fungování bank“, Komise však naopak provedla pečlivou analýzu tohoto právního rámce, a našla tak jasnou spojitost mezi tímto právním rámcem a činností těchto finančních institucí, což dokládají jejich výroční zprávy.

               (222)

               Čínská vláda také odkázala na článek 5 bankovního zákona a vyvodila z něj, že nedochází „k žádnému vměšování orgánů místní správy nebo vládních útvarů na různých úrovních, veřejných organizací nebo jednotlivců do podnikatelské činnosti bank“. Nicméně v článku 5 bankovního zákona se ve skutečnosti praví: „Komerční banky se v obchodním styku se svými klienty řídí zásadami rovnosti, dobrovolnosti, spravedlnosti a dobré víry.“ Z hlediska Komise tato formulace nezbavuje banky povinnosti uplatňovat ohledy politiky, jak je uvedeno v článku 34.

               (223)

               Články 7 a 35 bankovního zákona se vztahují na zkoumání bonity, účel půjčky a řetězec schvalování úvěru. Pokud jde o tyto záležitosti a jak je uvedeno v 128., 143., 155. a 171. bodu odůvodnění, spolupracující banky neposkytly dokumenty na podporu svých tvrzení, jako jsou ty, jež se týkají bonity nebo schvalovacího postupu. Na základě dostupných údajů proto nelze mít za to, že tyto články jsou v rozporu s výkladem článku 34 provedeným Komisí.

               (224)

               Pokud jde o rozhodnutí č. 40 a jak je uvedeno ve 102. bodě odůvodnění původního nařízení, především se poukazuje na to, že v tomto rozhodnutí se praví, že čínská vláda aktivně podpoří rozvoj nového odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie, vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytly úvěrovou pomoc podporovaným projektům (kategorie, do níž patří fotovoltaické projekty) a slibuje provádění „dalších preferenčních politik ohledně podporovaných projektů“. Na základě výše uvedených skutečností, a zejména toho, že banky dostaly pokyn, aby poskytovaly úvěrovou podporu fotovoltaickému odvětví, se má za to, že rozhodnutí č. 40 prokazuje, že banky vykonávají vládní pravomoc. Pokud jde o článek 17 tohoto rozhodnutí a skutečnost, že úvěrové zásady by měly být dodržovány, Komise nepovažuje tuto podmínku za neslučitelnou se skutečností, že banky vykonávají vládní pravomoc. Pokud jde o tvrzení, že rozhodnutí č. 40 se vztahuje na celé čínské hospodářství, Komise poukazuje na to, že toto rozhodnutí odkazuje na směrný index průmyslové restrukturalizace, který sám rozlišuje tři typy průmyslových odvětví, tj. podporované, omezené a eliminované projekty. Kromě toho je v tomto rozhodnutí vymezen i „obsah podpory“. Pokud jde o odkaz na „11. pětiletý plán“, poukazuje se na to, že tento plán byl nahrazen 12. a později 13. pětiletým plánem. Poukazuje se také na to, že rozhodnutí č. 40 nebylo zrušeno, a je proto stále v platnosti. Nic v čínských právních předpisech nenaznačuje, že by bylo nepřiměřené vykládat odkaz na 11. pětiletý plán jako dynamický odkaz.

               (225)

               Kromě toho lze učinit následující připomínky. V původním šetření (35) byl učiněn závěr, že čínský finanční trh je narušen různými způsoby, tj. státním vlastnictvím v kombinaci s narušením čínského finančního trhu a politikou čínské vlády, která vybraným odvětvím zabezpečuje levné peníze (a tím narušuje rovné podmínky v mezinárodním obchodu a poskytuje nepřiměřenou výhodu čínským výrobcům), omezeními týkajícími se stanovování úrokových sazeb, přístupem k levnému kapitálu, úvěrovou politikou podle potřeb národního hospodářství, preferenčním přístupem k úvěrům v případě podporovaných projektů a/nebo průmyslových odvětví využívajících nové a špičkové technologie, přístupem k levným státním devizovým rezervám a privilegovanými finančními prostředky pro China Development Bank (CDB).

               (226)

               S výjimkou údajné reformy úrokových sazeb, o které pojednává in 197 až 201. bod odůvodnění, nepředložila čínská vláda v průběhu tohoto šetření žádný důkaz toho, že by se situace změnila. Rovněž šetření nedospělo k žádným poznatkům, které by výše uvedené závěry vyvracely. Závěry, ke kterým se dospělo v původním šetření, zůstávají v platnosti v období přezkumného šetření, a jsou tímto potvrzeny.

               (227)

               Z těchto závěrů vyplývá, že finanční sektor je podněcován k tomu, aby přispíval ke strategiím vytvořeným vládními orgány. Pokud jde o zasahování čínské vlády s cílem ovlivnit sazby, touto otázkou se již zabývaly 197., 198., 206. a 207. bod odůvodnění. Pokud jde o závěry vyvozené v původním šetření, poukazuje se na to, že připomínky čínské vlády učiněné v původním šetření byly analyzovány a zohledněny v původním nařízení a že závěry, ke kterým se dospělo v původním šetření v tomto ohledu, nebyly soudně napadeny. Navíc čínská vláda neposkytla důkazy, které by mohly vyvrátit závěr vyvozený v původním šetření, a ani šetřením nebyly zjištěny žádné skutečnosti takové povahy. V této souvislosti Komise nechápe, z jakých důvodů uvedené závěry nemohou tvořit součást základu, z něhož Komise vycházela, když vyvozovala závěry ve stávajícím šetření.

               (228)

               Kromě toho, jak bylo shledáno v původním šetření (36), i kdyby banky ve státním vlastnictví nebyly považovány za veřejnoprávní subjekty, byly by rovněž považovány za pověřené a řízené čínskou vládu, aby vykonávaly funkce obvykle svěřené vládě, ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.

         c)   Soukromé banky

               (229)

               Jelikož podíl úvěrů poskytnutých soukromými bankami v ČLR třem vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byl nepatrný a žádná ze soukromých bank v ČLR nepředložila odpověď na dotazník, nebyla v tomto ohledu učiněna žádná další zjištění. Komise se proto rozhodla eliminovat z výpočtu subvencí nevýznamnou výhodu vyplývající z těchto půjček. Komise se tudíž nemusela zabývat připomínkami čínské vlády v tomto ohledu.

         d)   Specifičnost

               (230)

               V aktuálním šetření nemůže nic ve spisu změnit zjištění Komise v původním šetření (37), které dospělo k závěru, že čínská vláda zaměřuje preferenční úvěry na omezený počet výrobních odvětví považovaných za klíčová odvětví a že fotovoltaický průmysl je jedním z nich. Naopak, z šetření vyplynuly další poznatky potvrzující původní závěry. Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku uvedl: „V minulosti nám China Development Bank poskytla úvěry na financování našeho projektu výroby solární energie. Tyto úvěry jsou z částí poskytovány na základě politických záměrů, takže pokud vláda změní svůj postoj k solárnímu odvětví, mohou se změnit také podmínky a dostupnost těchto úvěrů.“ Dále uvedl: „Vláda ČLR vykonává značnou kontrolu nad hospodářským růstem Číny prostřednictvím alokování zdrojů, kontroly splácení závazků v cizí měně, určování monetární politiky a preferenčního přístupu k určitým výrobním odvětvím nebo společnostem.“ (38) Kromě toho zpráva o schválení úvěru také pozitivně hodnotila to, že se fotovoltaické odvětví těší vládní podpoře a je prosazováno národní politikou. Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že orgány povolují finančním institucím poskytovat preferenční úvěry pouze omezenému počtu odvětví/společností, které jsou v souladu s příslušnými politikami čínské vlády. Navíc žádná ze zúčastněných stran nedokázala nijak doložit, že banky řádně posuzují bonitu fotovoltaického odvětví.

               (231)

               Po poskytnutí informací čínská vláda poukázala na skutečnost, že fotovoltaické odvětví údajně není uvedeno v 13. pětiletém plánu, na který odkazuje 83. bod odůvodnění, a že Komise údajně chybně vyložila rozhodnutí č. 40. Krom toho uvedla, že dokument předložený jedním čínským výrobcem komisi SEC nemůže být důkazem vládní politiky.

               (232)

               Za prvé se poukazuje na to, že tvrzeními týkajícími se 13. pětiletého plánu a rozhodnutí č. 40 se zabývají 87 a 89. bod odůvodnění. Pokud jde o dokument předložený komisi SEC, je dalším z řady shromážděných důkazů a potvrzuje existenci specifické vládní politiky na podporu fotovoltaického odvětví.

               (233)

               Čínská vláda také odkázala na připomínky, které vznesla k 172. bodu odůvodnění původního nařízení a jimiž se zabývalo již původní nařízení. Dále uvedla, že na základě zprávy odvolacího orgánu ve věci US-Aircraft (druhý podnět) by se analýza specifičnosti měla zaměřit nejen na „konkrétní příjemce uvedené v podnětu, nýbrž… také na všechny podniky nebo odvětví způsobilá k získání stejné dotace“ (39) a že podle zprávy panelu ve věci US-Aircraft (40), má-li být subvence specifická, musí být poskytována dostatečně omezené „skupině“ podniků či výrobních odvětví a to vyžaduje více než pouhé prokázání, že ne všechny podniky nebo odvětví jsou způsobilé k získání subvence.

               (234)

               V tomto ohledu se poukazuje na to, že připomínky čínské vlády učiněné v původním šetření byly analyzovány a zohledněny v původním nařízení a že závěry, ke kterým se dospělo v původním šetření v tomto ohledu, nebyly napadeny před soudy Unie. Pokud jde o odkazy na odvolací orgán a zprávy panelu, odkazuje se na dokumenty, které byly uvedeny ve 172. bodě odůvodnění původního nařízení, a na výše zmíněné dokumenty. V tomto ohledu má Komise za to, že odkazy na fotovoltaické odvětví jsou dostatečně jasné, jelikož toto odvětví je buď jmenováno, nebo je uvedena jasná zmínka o jeho výrobku či odvětvové skupině, do níž patří.

               (235)

               Na základě důkazů obsažených ve spisu byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů nejsou dostupné obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.

         e)   Závěr o zjištěních šetření

               (236)

               Dospělo se k závěru, že velká většina úvěrů pro skupiny vyvážejících výrobců zařazené do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, které byly shledány veřejnoprávními subjekty v 201. bodě odůvodnění výše, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti vykonávají vládní pravomoc, neboť, jak je vysvětleno v 197 až 201. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě.

               (237)

               A konečně, čínská vláda neposkytla/odmítla poskytnout informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno v 51, 103 a 104. bodě odůvodnění. Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých bankami ve státním vlastnictví v ČLR se stále jedná o finanční příspěvky výrobcům ve fotovoltaickém odvětví ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.

               (238)

               Na základě informací o půjčkách a úvěrových linkách získaných od vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a omezených informací získaných od čtyřech bank Komise, která vycházela z dostupných údajů, zjistila, že ve skutečnosti a v praxi banky ve vlastnictví státu vykonávají vládní pravomoc a že tyto banky vykonávají svou činnost poskytování úvěrů v souladu s potřebami národního hospodářského a společenského rozvoje a jsou při tom vedeny průmyslovými politikami státu, jak je stanoveno v článku 34 bankovního zákona.

               (239)

               V míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Nevládní úvěry v ČLR nepředstavují odpovídající tržní referenční hodnotu, neboť bylo zjištěno, že finanční trh v Číně je narušen (viz 225 a 226. bod odůvodnění). Proto byly referenční hodnoty stanoveny pomocí metody popsané v 246 až 248. bodě odůvodnění níže. Tato referenční hodnota prokazuje, že půjčky fotovoltaickému odvětví jsou poskytovány za výhodnějších podmínek, než jsou podmínky tržní.

               (240)

               Jak bylo určeno v 191. bodě odůvodnění původního nařízení, fotovoltaické odvětví patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 nebylo od té doby změněno a stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž fotovoltaické výrobní odvětví.

               (241)

               Jak bylo vysvětleno v 172. bodě odůvodnění původního nařízení, čínská vláda zaměřuje preferenční úvěry na omezený počet výrobních odvětví a fotovoltaické odvětví je jedním z nich. Na základě výše uvedených skutečností je možné učinit stejný závěr, tj. čínské orgány povolují finančním institucím poskytovat preferenční úvěry pouze omezenému počtu odvětví/společností, které jsou v souladu s příslušnými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů nejsou dostupné obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.

         f)   Závěr

               (242)

               Šetření prokázalo, že všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali v období přezkumného řízení preferenčních úvěrů.

               (243)

               S ohledem na výše uvedené je třeba financování fotovoltaického odvětví pokládat za subvenci.

               (244)

               Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.

         g)   Výpočet výše subvence

               (245)

               V souladu s metodou použitou v původním šetření je výše napadnutelné subvence vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období přezkumného šetření. Podle čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou úroku, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.

               (246)

               Jak je vysvětleno výše v 236 až 241. bodě odůvodnění, jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, projevem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný tržní srovnávací základ byl tudíž početně zjištěn pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.

               (247)

               Stejně jako tomu bylo v původním šetření, při vytváření vhodné referenční hodnoty pro úvěry v RMB je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné vycházet z údajů o bonitě čínských vývozců a zároveň uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců. Byly použity tyto referenční hodnoty (41):

                           Období

                           Referenční hodnota v RMB(%)

                           do 1 roku

                           6,88

                           1 rok až 5 let

                           7,28

                           více než 5 let

                           7,43

               (248)

               Co se týče půjček v cizí měně, zde je podobná situace ohledně narušení trhu a absence efektivního úvěrového ratingu, protože tyto půjčky jsou rovněž poskytovány čínskými bankami. Proto byly stejně jako v původním šetření použity jako referenční hodnota podnikové dluhopisy s ratingem BB v příslušné měně vydané během období přezkumného šetření (42):

                           Měna

                           Referenční hodnota(%)

                           USD

                           5,214

                           EUR

                           3,306

               (249)

               Po poskytnutí informací čínská vláda vyjádřila námitky vůči přidání přirážky k určení referenční hodnoty pro úvěry v RMB na základě toho, že neexistoval skutkový základ pro to, aby Komise měla za to, že společnostem zařazeným do vzorku by měl být udělen rating „BB“ vzhledem k údajům o jejich výkonnosti a ziskovosti, a naznačila, že taková situace se vztahovala na celý sektor. Rovněž vznesla námitky vůči metodě použité pro stanovení referenční hodnoty pro úvěry v USD a EUR s odůvodněním, že Čínská lidová banka nestanovila minimální úrokové sazby úvěrů pro úvěry v těchto měnách a banky je mohou poskytovat s jakoukoli sazbou. Poukázala také na jednoho spolupracujícího výrobce, u něhož byla vypočítaná referenční hodnota nižší než sazba, za níž byly všechny půjčky poskytnuty.

               (250)

               Pokud jde o přirážku a úvěrový rating, Komise od bank neobdržela žádné pokyny, které využívá ke stanovení úvěrového ratingu společností. Dále, pokud jde o malý počet dokumentů předložených samými společnostmi, tyto dokumenty nebyly spolehlivé pro účely hodnocení jejich bonity. Jedna společnost zejména předložila úvěrový rating související s jednou z jejích početných společností, která nepůsobí ve fotovoltaickém odvětví. Další společnost předložila dokument, který nebyl vydán bankou, nýbrž placenou ratingovou agenturou. Třetí dokument byl odmítnut již během původního šetření a do spisu nebyly přidány další prvky.

               (251)

               Pokud jde o půjčky v EUR a USD, odkazuje se na 237. bod odůvodnění, v němž jsou uvedena narušení trhu. Tato narušení odůvodňují použití vnější referenční hodnoty také u těchto úvěrů. Pokud jde o spolupracujícího výrobce, na kterého čínská vláda odkazovala, uvedené tvrzení není podloženo informacemi ve spisu.

               (252)

               Jeden vyvážející výrobce uvedl, že náležitou referenční hodnotou pro ověření toho, zda jsou půjčky poskytnuté za zvýhodněných podmínek, je sazba Čínské lidové banky. Avšak sazba Čínské lidové banky se vztahuje mimo jiné na mezibankovní půjčky. Není to náležitá referenční hodnota pro úvěry pro společnosti ve fotovoltaickém odvětví za okolností v tomto šetření, zvláště s ohledem na skutečnost, že – jak je vysvětleno výše – referenční hodnota by měla být pro společnosti s ratingem BB, zatímco banky mají obvykle mnohem lepší ratingy, pokud chtějí mít přístup k mezibankovním půjčkám.

               (253)

               Tato strana rovněž uvedla, že Komise neprovedla odpočet ve výhodě v souvislosti s několika půjčkami poskytnutými nad vypočtenou referenční hodnotou. Nicméně se stejně jako v původním šetření mělo za to, že tyto půjčky by na výpočet neměly mít vliv.

               (254)

               Dále vyvážející výrobce uvedl, že by se s ním mělo zacházet jinak než s ostatními společnostmi zařazenými do vzorku, neboť již nepovažuje svou finanční situaci za odpovídající ratingu BB. Avšak s ohledem na skutečnost, že Komise použila rating BB u všech společností (jako tomu bylo v původním šetření a jak je vysvětleno níže v 256. bodě odůvodnění), bylo toto tvrzení odmítnuto.

               (255)

               Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku uvedl, že některé jeho úvěry se vztahovaly pouze na vývozní aktivity. K této charakteristice bylo přihlédnuto při výpočtu výhod z takových úvěrů.

               (256)

               S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je vysvětleno v 47., 107. a 110. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem nebyly tyto informace poskytnuty. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným údajům a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je stejně jako v původním šetření považováno za vhodné domnívat se, že všem výrobcům ve fotovoltaickém odvětí v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají.

               (257)

               Bylo uvedeno, že úvěrový rating čínského fotovoltaického odvětví by měl být snížen z ratingu BB na C nebo nižší hodnotu vzhledem ke „skutečným selháním a extrémně slabé rozvaze i těch největších čínských výrobců“.

               (258)

               Toto tvrzení je třeba odmítnout, protože z dostupných údajů nevyplývá žádná informace, která by naznačovala, zda je fotovoltaické odvětví v horší nebo lepší situaci než v původním šetření. Proto bylo považováno za vhodné zachovat stejný postup, jaký byl použit v původním šetření.

               (259)

               Výhoda pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku tak byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období přezkumného šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců nebo případně na celkový vývozní obrat.

               (260)

               Míry subvence zjištěné pro tento program během období přezkumného šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:

                           Úvěry v rámci preferenční politiky

                           Společnost/skupina

                           Subvenční sazba (%)

                           Chint Group

                           1,17

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,28

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,52

         3.4.1.2.   Poskytování úvěrových linek
   a)   Úvod

               (261)

               Žádost obsahovala tvrzení, že čínské banky poskytly čínským vývozcům přezkoumávaného výrobku nepřiměřené úvěrové linky. Šetření skutečně potvrdilo, že všechny šetřené společnosti získaly od čínských bank značné úvěrové linky, jež byly ve většině případů poskytnuty bezplatně.

         b)   Zjištění, jež šetření přineslo

      Úvěrové linky jsou potenciální převod finančních prostředků

               (262)

               Zpráva panelu EC-Aircraft potvrdila, že takové úvěrové linky, nad účinkem jednotlivých úvěrů, mohou představovat přímé převody peněžních prostředků podle pravidla WTO odpovídajícího ustanovení čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a tedy i finanční příspěvky. Panel zjistil, že výhoda z možného převodu finančních prostředků vyplývá z pouhé existence povinnosti provádět přímý převod finančních prostředků. Rovněž bylo zjištěno, že úvěrová linka sama o sobě by mohla příjemci poskytnout výhodu, a je tedy možným převodem peněžních prostředků mimo jakékoli přímé převody peněžních prostředků ve formě individuálních půjček (43).

      Banky poskytující úvěrové linky jsou veřejnoprávní orgány nebo jsou pověřené vládou

               (263)

               Úvěrové linky byly vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku poskytnuty stejnými bankami jako v případě úvěrů v rámci preferenční politiky popsaných výše v oddíle 3.4.1.1. Tyto banky jsou veřejnoprávními subjekty (viz 136., 151., 166., 185. a 186. bod odůvodnění). Vykonávají vládní funkci spočívající v podpoře fotovoltaického odvětví v souladu s centrálním plánováním, jak je uvedeno výše v oddíle 3.2.

               (264)

               Tři vyvážející výrobci podle svých odpovědí na dotazník své úvěrové linky obdrželi bezplatně. Za normálních tržních podmínek jsou však takové úvěrové linky podmíněny významným závazkem a správními poplatky, jež bankám umožňují kompenzovat náklady a rizika.

               (265)

               Výši výhody představují poplatky, které se běžně uplatňují v případě komerčních úvěrových linek poskytovaných společnostem a které byly vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku ve většině případů prominuty. Komise uplatnila výši poplatků za úvěrovou linku, kterou poskytla jednomu z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku zahraniční komerční banka v původním šetření (44). Žádná taková úvěrová linka neexistovala u žádné ze tří společností zařazených do vzorku ve stávajícím šetření. Vzhledem k tomu, že poplatky se vypočítávají jako prostý procentní podíl z hodnot transakce, nebylo nutné aktualizovat referenční hodnotu použitou v původním šetření. Kromě toho ve stávajícím šetření nebyla navržena jiná referenční hodnota.

               (266)

               Ze stejných důvodů, jaké jsou uvedeny v 230 až 235. bodě odůvodnění, subvence v podobě nepřiměřených úvěrových linek nejsou dostupné obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.

               (267)

               Po poskytnutí informací si jeden vyvážející výrobce stěžoval na skutečnost, že Komise zahrnula dohodu o spolupráci mezi bankou a společností do svého seznamu úvěrových linek. Komise pokládá zařazení takové dohody na seznam za odůvodněné, jelikož má stejné charakteristiky jako dohody popsané ve 434. až 438. bodě odůvodnění původního nařízení. Jestliže by taková dohoda neexistovala, trhy by zjevně vývozce vnímaly tak, jako by byl ve slabší pozici. Následně se dohoda stává způsobilou k případnému převodu peněžních prostředků nebo k poskytování finančních služeb. Taková cenná „záruka“ by měla na trhu určitou hodnotu a příjemce by na tom byl lépe než v případě, že by taková dohoda neexistovala. Stejně jako v původním šetření, kdy dohoda se stejnou bankou a se stejnou částkou byla napadena, Komise trvá na tom, že taková dohoda je napadnutelná.

         c)   Závěr

               (268)

               Šetření ukázalo, že všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku (skupiny těchto výrobců) využívali v období přezkumného šetření úvěrových linek, které jim byly poskytovány bezplatně nebo za cenu nižší než tržní.

               (269)

               S ohledem na výše uvedené je třeba poskytování těchto úvěrových linek fotovoltaickému odvětví pokládat za subvenci.

               (270)

               Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.

         d)   Výpočet výše subvence

               (271)

               Poskytnutí úvěrové linky bezplatně nebo za poplatky nižší než tržní se považuje za poskytnutí finančních služeb (čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iii) základního nařízení) za cenu nižší než přiměřenou. Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období přezkumného šetření. Z důvodu narušení trhu popsaných v 225 a 226. bodě odůvodnění výše nebylo možné s ohledem na podmínky převládající na trhu v ČLR stanovit přiměřenost odměny za finanční služby (v tomto případě poskytování úvěrových linek). V souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je proto výhoda, kterou příjemce získal, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za poskytnutí úvěrových linek čínskými bankami, a částkou, kterou by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní úvěrovou linku na trhu. Úvěrové linky lze rovněž považovat za možný převod finančních prostředků podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.

               (272)

               V původním šetření jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku získal úvěrovou linku od banky, jejíž ústředí má sídlo v oblasti jiné finanční jurisdikce než ČLR, a tato úvěrová linka byla předmětem závazku a správních poplatků, které jsou běžné na světových finančních trzích. Ačkoli úvěrová linka byla poskytnuta prostřednictvím čínské dceřiné společnosti dané banky, považovala se za přiměřený ekvivalent referenční hodnoty. I pro výpočet výše subvence pro tento program v aktuálním přezkumu opatření před pozbytím platnosti bylo považováno za vhodné použít výši poplatků za tuto úvěrovou linku jako referenční hodnotu v souladu s čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení. Jak je uvedeno v 267. bodu odůvodnění, určit lepší referenční hodnotu nebylo možné.

               (273)

               Výše poplatků použitá jako referenční hodnota se uplatnila poměrným podílem na výši každé příslušné úvěrové linky, aby se tak zjistila výše subvence (snížená o veškeré uhrazené poplatky). V případech, kdy úvěrová linka trvala více než jeden rok, byla celková výše subvence přepočtena na dobu trvání úvěrové linky a byla určena odpovídající výše na období přezkumného šetření.

               (274)

               Míry subvence zjištěné pro tento program během období přezkumného šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:

                           Poskytování úvěrových linek

                           Společnost/skupina

                           Subvenční sazba (%)

                           Chint Group

                           0,52

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           1,20

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,62

         3.4.1.3.   Subvenční programy vývozních úvěrů

               (275)

               Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci daného programu během období přezkumného šetření žádné výhody. Každopádně neexistuje žádný náznak, že by původní vývozní subvenční programy byly zrušeny.

         3.4.1.4.   Vývozní záruky a pojištění pro zelené technologie
   a)   Úvod

               (276)

               Žádost obsahovala tvrzení, že společnost Sinosure i nadále poskytuje výrobcům přezkoumávaného výrobku pojištění vývozních úvěrů za preferenčních podmínek. V podnětu se uvádí, že pojištění společnosti Sinosure v oblasti vývozních úvěrů není přiměřené, ani pokud jde o pokrytí dlouhodobého provozu, a Sinosure tak provozuje tuto činnost s dlouhodobými ztrátami.

         b)   Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů

               (277)

               Jak je uvedeno níže v 279 až 283. bodě odůvodnění, Komise požadovala v dotazníku, písemných upozorněních na nedostatky a během inspekce na místě od čínské vlády a společnosti Sinosure informace, z nichž podstatná část nebyla čínskou vládou a/nebo společností Sinosure poskytnuta, a Komise tak nemohla ověřit všechny důležité skutečnosti a informace s jasnou objektivní vazbou na daný režim, jako jsou dokumenty a údaje uvedené níže.

               (278)

               Co se týče informací o akciových podílech a interním procesu rozhodování, nebyly poskytnuty nové/revidované stanovy. Po poskytnutí informací čínská vláda zdůraznila, že Komise neuvedla, jaké konkrétní prvky informací ze stanov nebyly k dispozici a jak to ovlivnilo analýzu Komise, a že vycházela ze zastaralého znění stanov. V tomto ohledu Komise uvádí, že své závěry založila na znění stanov, které bylo k dispozici a které nebylo zpochybněno.

               (279)

               Co se týče interních pravidel upravujících působení společnosti a proces posuzování rizika, neposkytla společnost Sinosure požadovaný dokument „Základní pravidla China Export & Credit Insurance Corporation pro komplexní řízení rizik“ a „Režim China Export & Credit Insurance Corporation pro zvláštní schválení pojistných programů pro vývozní úvěry podporované politikou“, na které se odkazuje v zápisech ze zasedání správní rady, které byly poskytnuty v odpovědi na dotazník. Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že zmínka o tom, že druhý dokument nebyl poskytnut, je nelogická, protože, jak uvedla Komise ve svém vlastním seznamu dokumentů sestaveném během ověřování, podle společnosti Sinosure tento dokument neexistuje. Komise je nicméně překvapena tím, že zápis z jednání správní rady odkazuje na neexistující dokument. Kromě toho je skutečností, že tento dokument nebyl poskytnut, a tudíž byl uveden na seznamu, který čínská vláda na závěr inspekce na místě schválila a podepsala. Důvody uvedené pro neposkytnutí dokumentů byly důvody, které uvedla čínská vláda, a byly zaznamenány v zápisu.

               (280)

               Přestože společnost Sinosure umožnila Komisi krátce nahlédnout do údajů o ziscích a ztrátách, kterých bylo dosaženo pouze za krátkodobé úvěrové pojištění v rámci pojistného programu pro vývozní úvěry, podotýká se, že Komise nemohla dokument prozkoumat ani si pořídit jeho kopii a že vypočtená ziskovost nemohla být podložena důkazy.

               (281)

               Po poskytnutí informací se čínská vláda se domnívá, že Komise v 280. bodě odůvodnění připouští přezkoumání výše zisků a ztrát. Čínská vláda by však měla vzít na vědomí i zbývající části dotčeného bodu odůvodnění, který vede k závěru, že Komise nebyla spokojena s poskytnutými informacemi. Čínská vláda rovněž uvedla, že společnost Sinosure ve své odpovědi na dotazník poskytla podrobné informace o krátkodobém pojištění vývozních úvěrů pro vývoz solárních výrobků do Unie. V tomto ohledu Komise konstatuje, že číselné údaje předložené během inspekce na místě nebylo možné ověřit na místě.

               (282)

               Nebyly poskytnuty ani informace o pojištění vývozních úvěrů podle odvětví, podle deseti největších vyvážejících výrobců ani podle tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. O tvrzeních po poskytnutí informací, která se týkající deseti největších vyvážejících výrobců, pojednává výše 67. bod odůvodnění. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že informace pro tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku měla Komise každopádně k dispozici prostřednictvím samotných vyvážejících výrobců, Komise poukazuje na to, že informace požadované od společnosti Sinosure měla poskytnout sama společnost Sinosure. Společnost Sinosure nemohla předpokládat, že informace o pojištění vývozních úvěrů budou poskytnuty prostřednictvím tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a i kdyby ano, společnost Sinosure nemohla jednoduše předpokládat, že tyto informace budou úplné nebo správné. Součástí povinností orgánu pro šetření je shromažďování informací z různých zdrojů, což je úkol, který byl ztížen nedostatečnou spoluprací.

               (283)

               Dále společnost Sinosure tvrdila, že žádný ze tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku se během období přezkumného šetření u Sinosure nepojistil. Toto tvrzení bylo shledáno nepravdivým a v rozporu s informacemi poskytnutými třemi vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku.

         c)   Sinosure je veřejnoprávním subjektem

               (284)

               Původní šetření (45) dospělo k závěru, že Sinosure je veřejnoprávním subjektem. Ani čínská vláda ani Sinosure nepředložily v průběhu tohoto šetření žádný důkaz toho, že by se situace změnila. Šetření nedospělo ani k žádným poznatkům, které by výše uvedená zjištění vyvracely. Naopak, výroční zpráva Sinosure pro rok 2014 potvrdila zjištění v původním šetření, jelikož se v ní uvádí, že „Sinosure vynaložila maximální úsilí, aby podpořila národní politiky Číny tím, že prozkoumávala nové myšlenky a koncepty, zlepšovala pracovní postupy, zdokonalovala produkty a služby a zvyšovala efektivitu při plnění svých politických funkcí“ nebo že měla roli „orgánu na podporu státní politiky“. V důsledku toho zůstávají závěry, ke kterým se dospělo v původním šetření, v platnosti v období přezkumného šetření, a jsou tímto potvrzeny.

         d)   Právní základ

               (285)

               Právní základy jsou stejné jako v původním šetření tj. Oznámení o provádění strategie podpory obchodu prostřednictvím vědy a technologie s využitím pojištění vývozních úvěrů (Shang Ji Fa [2004] č. 368), vydané společně s ministerstvem obchodu a společností Sinosure; Vývozní seznam čínských výrobků nových a špičkových technologií pro rok 2006; tzv. plán 840 zahrnutý v oznámení Státní rady ze dne 27. května 2009; tzv. plán 421 zahrnutý do Oznámení o otázkách k provádění zvláštních opatření pro financování pojištění vývozu velkých kompletních sad zařízení, které společně vydalo ministerstvo obchodu a ministerstvo financí dne 22. června 2009; 0známení Státní rady o urychlení rozvoje nově vznikajících odvětví strategického významu (Guo Fa [2010] č. 32 ze dne 18. října 2010), vydané Státní radou, a jeho prováděcí pokyny (Guo Fa [2011] č. 310 ze dne 21. října 2011).

         e)   Zjištění, jež šetření přineslo

               (286)

               Vzhledem k tomu, že Sinosure je veřejnoprávním subjektem, který je pověřen vládní pravomocí a provádí vládní předpisy a plány, představuje poskytování pojištění vývozních úvěrů výrobcům přezkoumávaného výrobku finanční příspěvek ve formě potenciálního přímého převodu finančních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.

               (287)

               Některé místní orgány poskytly náhradu části pojistného placeného vyvážejícími výrobci společnosti Sinosure. Tato náhrada části placeného pojistného rovněž představuje přímý převod finančních prostředků ve formě grantu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.

               (288)

               Jedná se o výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. c) základního nařízení, neboť Sinosure poskytuje pojištění vývozních úvěrů za výhodnějších podmínek, než jaké jsou na trhu obvykle nabízeny, nebo že poskytuje pojištění, které by jinak na trhu vůbec neexistovalo. Další výhodou ve smyslu čl. 3 odst. 2 poskytnutou vyvážejícímu výrobci je peněžní snížení části pojistného, jež Sinosure zaplatily některé místní orgány příslušné pro oblasti, v nichž mají sídlo někteří vyvážející výrobci.

               (289)

               S ohledem na existenci výhody Komise přezkoumala, do jaké míry pojistné společnosti Sinosure zahrnuje náklady na pojištění krátkodobých vývozních úvěrů. Jak je vysvětleno v 280. bodě odůvodnění, Sinosure poskytla analýzu ziskovosti pokrývající období 2011–2015, ze které vyplývá, že Sinosure byla v tomto období v součtu údajně zisková, ale v roce 2015 jí vznikly ztráty. Za prvé, Komise podotýká, že do tohoto dokumentu, údajně dodaného finančním oddělením, mohla jen krátce nahlédnout a nemohla si ho zkopírovat ani vytisknout a odnést jako důkaz. Za druhé, informace obsažené v této zprávě bylo možné ověřit pouze částečně, neboť předložený dokument neumožňoval řádné porovnání informací s výroční zprávou Sinosure pro rok 2014. Proto Komise není s poskytnutou informací spokojena.

               (290)

               Sinosure dále uvedla argument na základě bodu j) přílohy 1 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, podle něhož je „zakázanou“ vývozní subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) uvedené dohody poskytování pojištění vývozních úvěrů pro programy využívající pojistné sazby, která je nepřiměřená pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrátám v rámci příslušných programů. V odpovědi na dotazník Sinosure pouze odkázala na zisk za posledních pět let a uvedla, že vzhledem k celkovému zisku, jehož bylo v daném období dosaženo, není podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních poskytování pojištění vývozních úvěrů vyvážejícím výrobcům subvencí. V tomto ohledu se podotýká, že na základě poskytnutých informací, tj. souhrnných údajů o ziskovosti za období pěti let, nemůže Komise vyvodit žádný smysluplný závěr.

               (291)

               Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici spolehlivé a ověřitelné informace potřebné k analýze „programu“ podle bodu j) přílohy 1 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, byla zjištění Komise založena na dostupných důkazech zaznamenaných ve spisu. Komise tak vycházela z výroční zprávy pro rok 2014, kterou získala během inspekce na místě. Po posouzení tohoto dokumentu se ukázalo, že celkové pojistné aktivity Sinosure týkající se vývozních úvěrů by byly ztrátové v roce 2013 a 2014, pokud by nebyl zaznamenán určitý neprovozní příjem. Takové neprovozní příjmy se nevztahují na běžné aktivity Sinosure, a měly by tak být z analýzy ziskovosti instituce vyloučeny. Situace zůstává podobná jako v původním šetření.

               (292)

               Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila hodnocení Komise, že celkové pojistné aktivity Sinosure týkající se vývozních úvěrů by byly ztrátové, a metodu výpočtu použitou Komisí s odvoláním na připomínky čínské vlády ze dne 27. září 2013. O těchto připomínkách již bylo pojednáno v oddíle 3.5.3 původního nařízení, kde tyto připomínky byly i odmítnuty.

               (293)

               V návaznosti na vysvětlení v 280., 289. a 290. bodě odůvodnění, a jak bylo zjištěno v původním šetření, článek 11 údajně zastaralé verze stanov, která byla předložena v odpovědi na dotazník, stanoví, že společnost má mít nulový zisk. Jinými slovy, cílem Sinosure ze zákona není maximalizovat zisk, ale musí usilovat o nulový zisk ve prospěch svého hlavního poslání, kterým je výlučné úřední pojištění vývozních úvěrů v ČLR. Jak bylo vysvětleno výše, ze záznamů vyplývá, že právní a politické podmínky, v nichž společnost Sinosure působí, vyžadují, aby tato společnost prováděla vládní politiky a plány v rámci naplnění svého veřejného poslání. Mezi vybranými odvětvími a podniky se zvláštní státní podporou mají vyvážející výrobci zajištěn plný přístup k pojištění vývozního úvěru, jež je poskytováno společností Sinosure za preferenční sazby. Sinosure tudíž poskytuje neomezené pojistné krytí pro fotovoltaické odvětví a nízké pojistné, jež nabízí, neodráží skutečná rizika v oblasti pojištění vývozu v rámci tohoto odvětví. Na základě všech těchto zaznamenaných skutečností je možné již v tomto okamžiku dospět k závěru, že sazby pojistného účtované společností Sinosure jsou stále nepřiměřené k pokrytí jejího dlouhodobého fungování.

               (294)

               Je třeba rovněž připomenout, že k některým závěrům jdoucím stejným směrem dospělo již původní šetření (46). Čínská vláda nepředložila v průběhu tohoto šetření žádný důkaz toho, že by se situace změnila. Šetření nedospělo k žádným poznatkům, které by výše uvedená zjištění vyvracely.

               (295)

               Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že program pojištění vývozních úvěrů nadále přináší společnosti Sinosure ztráty, stanoví se existence výhody na základě porovnání pojistného, které platí vyvážející výrobci, s pojistným, které je k dispozici na trhu.

               (296)

               Sinosure tvrdila, že na čínském trhu poskytují podobné služby čtyři další společnosti. V této otázce však nebyly poskytnuty žádné informace týkající se jejich podílu na trhu. V každém případě je Sinosure výlučným úředním pojistitelem vývozních úvěrů a má na čínském trhu dominantní postavení. V ČLR tudíž není pro tyto nástroje k dispozici žádná komerční referenční hodnota a vzhledem k tomu, že finanční trh v ČLR je nadále narušován vládními zásahy, je vhodné použít vnější referenční hodnotu mimo ČLR, tj. pojistné účtované za normální situace na trhu.

               (297)

               Uvedené subvence jsou podmíněny vývozní výkonností ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť je nelze získat bez vývozu. Kromě toho jsou také specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože přístup je omezen na určité podniky. Jelikož v tomto ohledu nedošlo k žádným změnám, odkazuje se na 246. a 247. bod odůvodnění původního nařízení, kde se dospělo k závěru, že výhody poskytované společností Sinosure a/nebo místními orgány výrobcům přezkoumávaného výrobku jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Dále, protože neexistovaly žádné důkazy, z nichž by vyplývalo, že subvence vychází z objektivních kritérií či podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, je subvence specifická rovněž v tomto ohledu.

               (298)

               V rozporu s tím, co čínská vláda a jeden vyvážející výrobce tvrdili po poskytnutí informací, informace předložené společnostmi o zaplaceném pojistném nebyly odmítnuty. V konečném důsledku však při výpočtu popsaném níže v 302 a 303. bodě odůvodnění použity nebyly, protože Komise využila dostupné údaje.

         f)   Závěr

               (299)

               Šetření ukázalo, že tři skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období přezkumného šetření pojištění vývozních úvěrů poskytované společností Sinosure.

               (300)

               Poskytování pojištění vývozních úvěrů společností Sinosure ve prospěch fotovoltaického odvětví musí být považováno za subvenci, a to v rozsahu, v němž se pojistné pohybuje pod tržními sazbami.

               (301)

               Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.

         g)   Výpočet výše subvence

               (302)

               Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období přezkumného šetření. Výpočet výhody se podobá okolnostem při poskytnutí záruk u půjčky. V souladu s čl. 6 písm. c) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí daná společnost za krátkodobé pojištění poskytované společností Sinosure a částkou pojistného, již by společnost zaplatila za srovnatelné pojištění vývozu na trhu.

               (303)

               Jak bylo uvedeno v 277. až 283. bodě odůvodnění, Komise nemohla ověřit některé skutečnosti týkající se poskytování pojištění vývozních úvěrů ze strany Sinosure vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, největším vyvážejícím výrobcům nebo dotčenému výrobnímu odvětví. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády a společnosti Sinosure využila Komise k výpočtu výhody pro příjemce dostupné údaje. Zde se považuje za rozumné vycházet z mír výhody použitých v původním šetření. Společnosti zařazené do vzorku v tomto přezkumu, které byly zařazeny do vzorku v původním šetření, získávají míru výhody určenou v původním šetření. Pokud jde o skupinu, která nebyla zařazena do vzorku v původním šetření, její mírou je vážený průměr pro spolupracující společnosti v původním šetření.

               (304)

               Míry subvence zjištěné pro tento program během období přezkumného šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:

                           Vývozní záruky a pojištění

                           Společnost/skupina

                           Subvenční sazba (%)

                           Chint Group

                           0,59

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,00

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,71

         3.4.2.   Grantové programy

   3.4.2.1.   Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „Známé obchodní značky v Číně“, „Rozvojový fond pro vývozní značky“ a podobných programů, na centrální i nižší úrovni

               (305)

               Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z těchto programů během období přezkumného šetření žádnou výhodu. Každopádně neexistuje žádný náznak, že by původní subvenční programy byly zrušeny.

         3.4.2.2.   Demonstrační program „Golden Sun“
   a)   Úvod

               (306)

               V původním šetření bylo zjištěno, že výrobci ve fotovoltaickém odvětví obdrželi subvence v rámci demonstračního programu „Golden Sun“ (dále jen „Golden Sun“).

         b)   Nedostatečná spolupráce

               (307)

               Komise od čínské vlády požadovala několik dokumentů, z nichž se většina vztahovala k rozpočtovým cílům programu Golden Sun. Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda tvrdila, že nebyla schopna požadované dokumenty identifikovat, protože dotaz formulovaný Komisí k tomu neobsahoval dostatek informací. Během inspekce na místě, když Komise vznesla stejný dotaz (který obsahoval stejnou míru informací jako v dotazníku, tj. názvy požadovaných dokumentů), však čínská vláda tvrdila, že jsou tyto dokumenty důvěrné, a prohlásila, že musí ověřit, zda je smí Komisi poskytnout. Komise v této otázce nechápe, proč by měly být chybějící dokumenty považovány za důvěrné a proč nemohly být poskytnuty v rámci antisubvenčního šetření, kde je vyšetřující orgán vázán přísnými pravidly týkajícími se důvěrnosti. V každém případě, podobně jako v původním šetření, se čínská vláda navzdory několika upomínkám během inspekce na místě k této záležitosti nevrátila a dokumenty nebyly Komisi poskytnuty.

               (308)

               Čínská vláda dále ve své odpovědi na dotazník uvedla, že žádnému z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebyla během období přezkumného šetření z tohoto programu poskytnuta žádná výhoda, jelikož tento program není určen výrobcům přezkoumávaného výrobku. To je však v rozporu s informacemi získanými od vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Během inspekce na místě čínská vláda svoji odpověď na dotazník upřesnila a připustila možnost úhrad, i když byl program údajně ukončen a převeden na program zaručených výkupních cen. Čínská vláda na podporu svého konečného tvrzení poskytla stanovisko Státní rady pro rok 2013. Komise podotýká, že se čínská vláda ve své odpovědi na dotazník nezmínila o tom, že byl program upraven, ani v této záležitosti nepředložila žádný podpůrný důkaz. Komise dále podotýká, že se dokument poskytnutý během ověřování nevztahoval k tomuto programu ani jeho údajnému nástupnickému programu.

               (309)

               Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nemohla Komise ověřit všechny aspekty programu Golden Sun a zejména skutečné výhody poskytované výrobcům přezkoumávaného výrobku a fotovoltaickému odvětví jako celku. Čínská vláda navíc nepředložila všechny příslušné dokumenty, o které byla požádána, zejména pak rozpočtové dokumenty týkající se programu Golden Sun vydané ministerstvem financí.

               (310)

               Co se týče výhod, Komise dále podotýká, že čínská vláda byla požádána o poskytnutí informací o přijatých výhodách pro výrobce, ale i když čínská vláda tyto informace měla k dispozici, pouze odpověděla, že nebyly přijaty žádné výhody.

         c)   Právní základ

               (311)

               Jak bylo zjištěno v původním šetření, výchozím právním základem je Oznámení o provádění demonstračního programu Golden Sun ze dne 16. července 2009 a připojená prozatímní opatření pro řízení fondu finanční podpory pro demonstrační program Golden Sun, spis CaiJian č. 397 [2009] vydaný ministerstvem financí, ministerstvem vědy a národní radou pro energetiku; Oběžník o úspěšném provádění činností demonstračního programu Golden Sun, spis č. 718 [2009]; Oběžník o úspěšném provádění činností demonstračního programu Golden Sun 2010, spis č. 622 [2010]; Oběžník ministerstva financí s pokyny týkajícími se indexů finanční pomoci, pokud jde o stavební náklady v rámci demonstračních programů Golden Sun 2010, spis č. 965 [2010] ze dne 2. prosince 2010, vydané ministerstvem financí; Oběžník o rozdělení rozpočtového cíle s ohledem na fiskální subvence vyčleněné pro programy Golden Sun 2011, spis JCJ č. 336 ze dne 1. září 2011 vydaný finančním odborem provincie Che-pej; Oběžník o rozdělení rozpočtového cíle s ohledem na fiskální subvence vyčleněné pro programy Golden Sun 2011, spis HCJ č. 135 ze dne 8. listopadu 2011 vydaný městským finančním úřadem Cheng-šuej;

         d)   Zjištění, jež šetření přineslo

               (312)

               Stejně jako v původním šetření čínská vláda opakovala, že uvedený program podpory není určen výrobcům přezkoumávaného výrobku, ale zaměřuje se na projekty výroby fotovoltaické energie. Čínská vláda rovněž tvrdila, že žadatel nepředložil důkaz, který by prokazoval, že výrobci dotčeného výrobku během období přezkumného šetření vůbec nějakou výhodu získali.

               (313)

               V aktuálním šetření nemůže nic ve spisu změnit zjištění Komise v původním šetření v 271. až 282. bodě odůvodnění, v nichž se dospělo k závěru, že granty v rámci tohoto programu jsou přímo spojené s přezkoumávaným výrobkem, neboť způsobilé „distribuované solární fotovoltaické systémy“ výslovně zahrnují dodávky modulů a článků jako významnou součást projektů, a spojitost mezi výhodami poskytnutými vládou a přezkoumávaným výrobkem je tudíž přímá a nerozdělitelná.

               (314)

               Jak bylo zjištěno v původním šetření, program Golden Sun nabízí subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě převodu finančních prostředků od čínské vlády výrobcům přezkoumávaného výrobku v podobě grantů.

               (315)

               Komise také došla k závěru, že tento subvenční režim je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.

         e)   Závěr

               (316)

               Program Golden Sun je nadále specifickou subvencí ve formě grantu. Šetřením bylo zjištěno, že vývozci zařazení do vzorku tuto subvenci využili.

         f)   Výpočet výše subvence

               (317)

               Míra subvence zjištěná pro tento program během období přezkumného šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:

                           Demonstrační program „Golden Sun“

                           Společnost/skupina

                           Subvenční sazba (%)

                           Chint Group

                           0,20

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,16

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,01

               (318)

               Ve své odpovědi na poskytnutí informací čínská vláda vyjádřila připomínky k programu Golden Sun, přičemž zopakovala některé otázky, které již vznesla. Vzhledem k tomu, že tyto otázky byly již probrány výše, nejsou nutné další připomínky. Kromě toho čínská vláda tvrdila, že pokud jde o tento režim, Komise neurčila specifičnost.

               (319)

               Nicméně ze skutečnosti, že granty v rámci programu Golden Sun byly uděleny pouze čínským výrobcům v odvětví energie z obnovitelných zdrojů, vyplývá, že jejich specifičnosti je jasně stanovena v souladu s normami WTO.

               (320)

               Dále čínská vláda tvrdila, že předložila důkazy o ukončení tohoto režimu. Jelikož však tyto granty byly zaúčtovány do výnosů příštích období u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, budou přinášet výhodu po mnoho let. To znamená, že z hlediska subvencí je zavádějící tvrdit, že tento režim již byl ukončen. Ve skutečnosti v programu nejsou přijímáni noví příjemci, ale vzhledem k dlouhé životnosti zařízení, jež byly zahrnuty, i nadále plynou výhody. Tato tvrzení byla proto také odmítnuta.

         3.4.2.3.   Jiné granty
   a)   Úvod

               (321)

               Žadatel se ve své žádosti poskytl důkazy o tom, že podporovaná výrobní odvětví v ČLR mohou získat různé jednorázové nebo opakující se granty od vládních orgánů různé úrovně, tj. místní, regionální nebo celostátní.

               (322)

               V tomto šetření bylo skutečně zjištěno, že tři společnosti zařazené do vzorku rovněž obdržely v rámci výhod v období přezkumného šetření významné jednorázové nebo opakující se granty od vládních orgánů různé úrovně. Některé z nich již byly uvedeny společnostmi zařazenými do vzorku v odpovědích na dotazník, mnoho dalších pak bylo zjištěno při inspekci na místě. Žádné z nich nebyly přiznány v odpovědi čínské vlády na dotazník, i když o to byla požádána.

         b)   Právní základ

               (323)

               Tyto granty společnostem poskytly orgány na úrovni státu, provincií, měst, správních obvodů nebo okresů a všechny se zdály být specifické pro společnosti zařazené do vzorku nebo specifické, pokud jde o umístění a druh výrobního odvětví. Úroveň právní podrobnosti pro příslušný zákon, na jehož základě byly tyto výhody uděleny, pokud pro ně vůbec nějaký právní základ existoval, nebyla Komisi sdělena, přestože někdy byla Komisi předána kopie dokumentu vydaného vládním orgánem, který udělení finančních prostředků doprovázel (označován jako „upozornění“).

         c)   Zjištění, jež šetření přineslo

               (324)

               Vzhledem k tomu, že velké množství grantů je obsaženo v žádosti a/nebo bylo zjištěno v účetnictví společností zařazených do vzorku, je v tomto nařízení uvedeno jen shrnutí hlavních zjištění. Důkazy o existenci četných grantů a skutečnosti, že byly poskytnuty na různých úrovních čínské vlády, předložily původně tří společností zařazené do vzorku. Několik dalších grantů nebylo oznámeno společnostmi zařazenými do vzorku, byly však zjištěny během inspekcí na místě.

               (325)

               Jedna ze společností zařazených do vzorku obdržela během období přezkumného šetření více než 130 těchto grantů. Mnohé z nich byly uděleny vládními orgány na úrovni měst, okresů nebo provincií. Největší grant činil více než 7 milionů CNY a byl udělen v rámci programu „Trojice“, což je obecní fond na podporu transformace a modernizace průmyslových podniků. Další granty zahrnovaly například patentové fondy, fondy a ceny podporující vědu a technologii, fondy na rozvoj podnikání, fondy na podporu modernizace a transformace průmyslových podniků, granty na základní infrastrukturu, podpůrné fondy poskytované na úrovni okresů, fondy na rozvoj nové a čisté energie a slevy na pozemkových daních. Tato společnost dále obdržela granty na pojištění vývozních úvěrů, které jí poskytly orgány státní správy na okresní úrovni.

               (326)

               Jiná společnost zařazená do vzorku také obdržela od vlády v období přezkumného šetření významné granty, z nichž se některé vztahovaly k rozvojové zóně, kde společnost sídlila (více než 13 milionů CNY). Ostatní granty souvisely s výdaji na vědu a technologii, obnovitelnou energií a/nebo výrobními odvětvími a informačním rozvojem (např. „3 známé“ granty). Na místě byly zjištěny také slevy vztahující se k nabytí práv k užívání pozemku.

               (327)

               Jedna ze společností zahrnutých do vzorku obdržela jako skupina různé granty v celkové hodnotě přesahující 29 milionů CNY. Příkladem takových grantů jsou fondy na rozvoj nové energie, projekty klíčových technologických reforem nebo fondy vztahující se k rozvojové zóně, kde společnost sídlí.

         d)   Závěr

               (328)

               Na základě shromážděných důkazů ohledně obdržení těchto grantů společnostmi zařazenými do vzorku a vzhledem k tomu, že žádné jiné informace nebyly k dispozici, má Komise za to, že uvedené granty jsou subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož čínská vláda převedla finanční prostředky v podobě grantů výrobcům dotčeného výrobku, a že tím byla příjemci poskytnuta výhoda.

               (329)

               Tyto granty jsou specifické také ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, protože se zdá, že se omezují na určité společnosti či konkrétní projekty v určitých regionech a/nebo na fotovoltaické odvětví. Tyto granty nesplňují požadavky čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení týkající se nespecifičnosti, jelikož podmínky pro vznik nároku a skutečná výběrová kritéria pro podniky nejsou transparentní, nejsou objektivní a nepoužijí se automaticky. Kromě toho neexistují žádné důkazy, že uvedené granty patří do zastřešujícího subvenčního programu.

               (330)

               Ve všech případech společnosti poskytly informace týkající se výše grantu a jeho poskytovatele. Dotčené společnosti rovněž většinou tento příjem zaznamenávaly ve svém účetnictví jako „příjem ze subvencí“, přičemž toto účetnictví bylo ověřeno nezávislým auditem. Tato skutečnost byla považována za skutečný důkaz subvence, která přinesla napadnutelnou výhodu.

         e)   Výpočet výše subvence

               (331)

               V tabulce níže je uveden výpočet výhody u těchto grantů, výhoda je brána jako částka obdržená v období přezkumného šetření nebo zaúčtovaná pro období přezkumného šetření, kdy byla částka dotčenou společností odepsána.

                           Jiné granty

                           Společnost/skupina

                           Subvenční sazba (%)

                           Chint Group

                           0,54

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,86

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,26

               (332)

               Ve své odpovědi na poskytnutí informací čínská vláda a vyvážející výrobce vznesli připomínky týkající se „jiných grantů“. Podstatou připomínek bylo, že Komise neposkytla dostatek podrobností na to, aby byla odůvodněna existence napadnutelných režimů.

               (333)

               Je však třeba poukázat na to, že Komisi bylo v odpovědích na dotazník předloženo jen velmi málo podrobných údajů týkajících uvedených režimů. Vyvážející výrobci zařazení do vzorku rovněž nezpochybňují částky vypočítané Komisí a sdělené příslušné straně. Také nezpochybňují skutečnost, že tyto granty byly získány od čínské vlády.

               (334)

               S ohledem na nedostatečnou spolupráci čínské vlády se Komise rozhodla, že je přiměřené pokusit se zjistit existenci takových grantů během inspekce na místě. Výsledky inspekcí se výrazně lišily od počtu a celkové hodnoty grantů oznámených v odpovědích čínské vlády na dotazník. Bylo rozhodnuto o tom, že výsledky inspekcí na místě jsou přiměřeným ukazatelem míry subvencování v tomto ohledu. Komise nesouhlasí s tím, že tento přístup dokládá neschopnost odůvodnit existenci napadnutelných programů. Vzhledem k tomu, že tyto granty mají společné rysy, jsou udělovány vládním orgánem a nejsou součástí režimu subvencí, nýbrž jde o jednotlivé granty, Komise je může posuzovat společně, jak je popsáno v 324 až 327. bodě odůvodnění. Tvrzení, že Komise neodůvodnila existenci napadnutelných režimů ani neposkytla jednoznačné důkazy o těchto režimech, se proto odmítá.

         3.4.3.   Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení

   3.4.3.1.   Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro podniky se zahraničními investicemi

               (335)

               Při šetření bylo zjištěno, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z tohoto programu během období přezkumného šetření žádnou výhodu.

         3.4.3.2.   Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro podniky využívající nejnovější a špičkové technologie

               (336)

               Při šetření bylo zjištěno, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z tohoto programu během období přezkumného šetření žádnou výhodu.

         3.4.3.3.   Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností
   a)   Úvod

               (337)

               V původním šetření bylo zjištěno, že zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi opravňoval tyto podniky k preferenčnímu daňovému zacházení na jejich výzkumné a vývojové činnosti, a to prostřednictvím 150 % zápočtu daně z nákladů, pokud bylo dosaženo určitého limitu pro výdaje na výzkum a vývoj. Dále bylo zjištěno, že preferenční program pro započítání nákladů v oblasti výzkumu a vývoje pro podniky se zahraničními investicemi byl v roce 2008 nahrazen zvláštním programem, který zde nazýváme Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností (tj. „podniků se zahraničními investicemi“ je vynecháno).

               (338)

               Čínská vláda odpověděla, že zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi byl v roce 2008 nahrazen, protože tyto dva programy měly různá kritéria způsobilosti. Čínská vláda rovněž tvrdila, že program Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností není specifický, a proto ani napadnutelný.

         b)   Právní základ

               (339)

               S ohledem na původní šetření bylo původně zjištěno, že právním základem pro nový program (Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností) je čl. 30 odst. 1 zákona o dani z příjmu podniků a článek 93 a 95 prováděcích předpisů zákona o dani z příjmu podniků ČLR, Správní opatření pro určení podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Ke Fa Huo [2008] č. 172) a Oznámení státní daňové správy o otázkách týkajících se daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2008] č. 985). Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že tyto právní základy byly irelevantní s výjimkou čl. 30 odst. 1 zákona o dani z příjmu podniků a článku 95 prováděcích předpisů zákona o dani z příjmu podniků.

               (340)

               V tomto šetření bylo zjištěno, že právní základ tvoří ještě další dokumenty: Správní opatření o snížení daně z výdajů na výzkumné a vývojové činnosti podniků (Guo Shui Fa [2008] č. 116), Oběžník vydaný společně ministerstvem financí a státní daňovou správou o politikách vztahujících se k super odpočtu u výdajů na výzkumné a vývojové činnosti (2013/70). Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Správní opatření o snížení daně z výdajů na výzkumné a vývojové činnosti podniků (Guo Shui Fa [2008] č. 116) údajně pozbyla platnosti dne 1. ledna 2016, tj. po skončení období přezkumného šetření.

               (341)

               Článek 95 stanoví, že další 50 % odečtení výdajů v oblasti výzkumu a vývoje uvedené v čl. 30 bodě 1 se vztahuje na výdaje na výrobky nových a špičkových technologií tak, že tyto podléhají odpisům, které ze 150 % vycházejí z nákladů na dlouhodobá aktiva.

         c)   Zjištění, jež šetření přineslo

               (342)

               Dochází se k závěru, že z příslušných právních předpisů vyplývá, že výhoda z tohoto programu je omezena na společnosti podle článku 4 Správních opatření o snížení daně z výdajů na výzkumné a vývojové činnosti podniků (Guo Shui Fa [2008] č. 116), který stanovuje, že způsobilé podniky jsou takové, které se věnují výzkumným a vývojovým činnostem uvedeným v Pokynech pro „prioritní oblasti pro prioritní vývoj industrializace zaměřené na špičkové technologie“[2007] č. 6, vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy, ministerstvem vědy a technologie, ministerstvem obchodu a národním úřadem pro duševní vlastnictví. Jednou z prioritních oblastí uvedených v těchto dokumentech je solární energie. (47)

               (343)

               Účelem výdajů těchto společností v oblasti výzkumu a vývoje musí být vývoj nových technologií, nových produktů a nových dovedností. Způsobilé podniky mohou odečíst dalších 50 % svých výdajů na výzkum a vývoj oproti povinnosti vyplývající z daně z příjmu. Rovněž náklady z dlouhodobých aktiv opravňují způsobilé společnosti k 150 % odpočtu skutečných nákladů těchto společností.

               (344)

               Společnosti, které daný režim využívají, musí předkládat přiznání k dani z příjmu a příslušné přílohy. Skutečná výše výhody je zahrnuta v daňovém přiznání.

               (345)

               Výhody v rámci tohoto režimu využívali tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku, Chint, Jinko a Trina.

               (346)

               Po poskytnutí informací čínská vláda a jeden vyvážející výrobce zpochybnili specifičnost z důvodu, že všechny společnosti v ČLR jsou způsobilé pro 150 % další odpočet. Čínská vláda dodala, že kanadské orgány u tohoto režimu, pokud jde o jednotkové nástěnné moduly, specifičnost nezjistily, a pak citovala z rozhodnutí panelu ve věci US-Aircraft. Čínská vláda zdůrazňuje, že v uvedeném případu podle panelu omezení financování na výzkum a vývoj „vysoce rizikových, vysoce výnosných, vznikajících a základních technologií“ nepředstavuje dostatečně omezenou skupinu podniků nebo výrobních odvětví ve smyslu článku 2 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Čínská vláda uvedla, že Komise nesprávně prohlásila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou založena na tom, že daná společnost je podnikem špičkových a nových technologií, a že každopádně ve věci T-586/14 Xinyi PV Products v. Komise Tribunál rozhodl, že pokud danou společnost lze označit za podnik špičkových a nových technologií, splňuje objektivní podmínky pro přiznání daňové výhody.

               (347)

               Výše uvedená tvrzení se odmítají. Skutečnost, že jiné podniky mohou získat srovnatelné subvence v rámci jiného právního základu, neznamená, že tento režim není právně specifický pouze pro omezenou skupinu podniků. I když se připustí, že pro 150 % další odpočet jsou teoreticky způsobilé všechny společnosti, v tomto případě společnosti zařazené do vzorku využily tento odpočet v takovém rozsahu, že ve svém daňovém přiznání mohly zaškrtnout zvláštní políčko, které bylo spojeno s jejich certifikací jako podnikem špičkových a nových technologií, což je mnohem méně zatěžující než alternativní postup. Pokud jde o rozsudek ve věci Xinyi PV Products v. Komise, T-586/14, týká se statusu podniku působícího v tržním hospodářství, a nikoli specifičnosti subvence. Co se týče tvrzení, že kanadské orgány nezjistily u tohoto režimu specifičnost, žádná strana nepředložila kopii takového zjištění.

         d)   Závěr

               (348)

               Daný režim představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých příjmů vlády, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.

               (349)

               Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož samotné právní předpisy omezují použití tohoto programu pouze na podniky, jimž vznikly určité náklady na výzkum a vývoj.

               (350)

               V souladu s tím, a stejně jako bylo stanoveno v původním šetření, by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.

         e)   Výpočet výše subvence

               (351)

               Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období přezkumného šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady na výzkum a vývoj u schválených projektů. Částky vyrovnávacího opatření vycházejí z údajů daňového přiznání dané společnosti za rok 2015. Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že namísto toho měly být použity daňové údaje za období přezkumného šetření. Toto tvrzení bylo odmítnuto. S ohledem na 459. bod odůvodnění původního nařízení Komise opakovaně zdůrazňuje, že je důležité, aby byl výpočet výhody založen na konečných auditovaných daňových přiznáních za určité daňové období. Komise dodává, že konečným vypořádáním daňového přiznání za rok 2015 v průběhu období šetření se veškeré výhody uváděné v přiznání stávají konečnými, což dále dokládá správnost jejího přístupu. Komise nemůže založit svůj výpočet na čtvrtletních daňových přiznáních, protože tato přiznání odrážejí průběžný prozatímní stav v době jejich podání a ze své podstaty nemohou zohlednit konečný konsolidovaný stav za roční daňové období. Cílem těchto přiznání je zajistit vládě likvidní prostředky v případě, že jsou daně prozatímně splatné, avšak zachycují pouze dílčí stav platný v době jejich podání. Navíc se daňová přiznání za rok 2015 týkají tří čtvrtin období přezkumného šetření, a jsou tedy nejvhodnějším ročním daňovým přiznáním, které je k dispozici.

               (352)

               V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož vyvážející výrobci zařazení do vzorku za období přezkumného šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.

               (353)

               Míra subvence zjištěná pro tento program během období přezkumného šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:

                           Zápočet daně u výzkumných a vývojových činností

                           Společnost/skupina

                           Subvenční sazba (%)

                           Chint Group

                           0,47

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,74

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,15

         3.4.3.4.   Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech
   a)   Úvod

               (354)

               V původním šetření bylo zjištěno, že na základě tohoto programu může podnik se statusem podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie využívat sníženou sazbu u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Během tohoto přezkumu opatření před pozbytím platnosti nebyly zjištěny žádné změny.

         b)   Právní základ

               (355)

               Právní základ tohoto programu tvoří čl. 28 odst. 2 Zákona o dani z příjmu podniků spolu se Správními opatřeními pro určení podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, (Guo Ke Fa Huo [2008] č. 172) a článek 93 prováděcího nařízení k zákonu o dani z příjmu podniků spolu s Oznámením státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, (Guo Shui Han [2008] č. 985), Oznámení ministerstva pro vědu a technologie, ministerstva financí a státní daňové správy o otázkách pokynů ke správě určování podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Ke Fa Huo [2008] č. 362), Oznámení státní daňové správy o otázkách implementace preferenčního zacházení v případě daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2009] č. 203), Sdělení státní daňové správy o zálohách na daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií během období přezkumu způsobilosti ([2011] č. 4), Oznámení ministerstva financí a státní daňové správy v otázkách platné daňové sazby a daňových odpočtů pro zahraniční příjem získaný podniky působícími v oblasti špičkových a nových technologií ([2011] č. 47).

         c)   Zjištění, jež šetření přineslo

               (356)

               V původním šetření bylo shledáno, že se tento režim vztahuje na podniky, které jsou uznány jako podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a potřebují zásadní podporu státu. Tyto podniky mají základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat řadu požadavků: i) jejich výroba spadá pod definici výrobků v „oblastech špičkových technologií s klíčovou státní podporou“; ii) celkové výdaje na a výzkum a vývoj tvoří určitou část celkového příjmu z prodeje; iii) jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí jistou část celkového příjmu z prodeje; iv) pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují určité procento z celkového počtu zaměstnanců; v) ostatní požadavky stanovené správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008 jsou splněny.

               (357)

               Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila specifičnost z toho důvodu, že 1) kritéria uvedená v bodě odůvodnění výše jsou s ohledem na úvahy Tribunálu ve věci Xinyi PV Products v. Komise, T-586/14, objektivní, 2) že každá společnost, která kritéria splňuje, automaticky podléhá sazbě daně ve výši 15 % a 3) že zjištění Komise jsou v rozporu s prvky rozhodnutí US-Aircraft, na které se poukazuje v 346. bodě odůvodnění. Tato tvrzení se odmítají z toho důvodu, že režim je právně specifický do té míry, že danou výhodu může využít jen omezená skupina podniků, jak je popsáno výše v 355. bodě odůvodnění. Navíc rozsudek ve věci Xinyi PV Products v. Komise, T-586/14, se týká statusu podniku působícího v tržním hospodářství, a nikoli specifičnosti subvence.

               (358)

               Společnosti, které daný režim využívají, musí předkládat své přiznání k dani z příjmu a příslušné přílohy. Skutečná výše výhody je zahrnuta v daňovém přiznání.

               (359)

               V tomto šetření nebyly zaznamenány žádné změny zjištění, která byla shrnuta v 356. a 357. bodě odůvodnění.

               (360)

               Výhody v rámci tohoto režimu využívali tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku, Chint, Jinko a Trina.

         d)   Závěr

               (361)

               Režim je nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů vlády, čímž získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat.

               (362)

               Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož je omezena na podniky se statusem podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie a splňujících všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.

               (363)

               V souladu s tím, a stejně jako bylo stanoveno v původním šetření, by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.

         e)   Výpočet výše subvence

               (364)

               Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období přezkumného šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Částky vyrovnávacího opatření vycházejí z údajů daňového přiznání dané společnosti za rok 2015.

               (365)

               Tvrzení společnosti Jinko, že při výpočtu výhody v rámci režimů týkajících se daně z příjmu právnických osob měla Komise odečíst údajné výhody získané v rámci jiných režimů subvencí, aby se některé výhody nepočítaly dvakrát, se odmítá. Není úkolem vyšetřujícího orgánu, aby prováděl takový vykonstruovaný krok.

               (366)

               Míra subvence zjištěná pro tento program během období přezkumného šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:

                           Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v definovaných projektech

                           Společnost/skupina

                           Subvenční sazba (%)

                           Chint Group

                           0,02

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,75

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,71

         3.4.3.5.   Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně

               (367)

               Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci daného programu během období přezkumného šetření žádné výhody.

         3.4.3.6.   Osvobození od daně z některých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic mezi kvalifikovanými domácími společnostmi

               (368)

               Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci daného programu během období přezkumného šetření žádné výhody.

         3.4.3.7.   Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v západních regionech

               (369)

               Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci daného programu během období přezkumného šetření žádné výhody.

         3.4.3.8.   Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání

               (370)

               Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci daného programu během období přezkumného šetření žádné výhody.

         3.4.3.9.   Preferenční daňové podmínky pro společnosti s malým ziskem

               (371)

               Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci daného programu během období přezkumného šetření žádné výhody.

         3.4.4.   Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla

   3.4.4.1.   Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení a technologie
   a)   Úvod

               (372)

               V původním šetření bylo zjištěno, že tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Během tohoto přezkumu opatření před pozbytím platnosti nebyly zjištěny žádné změny.

         b)   Právní základ

               (373)

               Právní základ tohoto programu tvoří Oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení (Guo Fa č. 37/1997), Oznámení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy o úpravě některých preferenčních politik týkajících se cla na dovoz, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem upřednostňovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů [2006] č. 316 a Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a tuzemské podniky, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.

         c)   Zjištění, jež šetření přineslo

               (374)

               Jak bylo zjištěno v původním šetření a potvrzeno v aktuálním přezkumu opatření před pozbytím platnosti, zařízení dovozené pro účely rozvoje domácích nebo zahraničních investičních projektů v souladu s politikou upřednostňující zahraniční nebo domácí investiční projekty mohou být od DHP a/nebo dovozního cla osvobozeny, pokud kategorie zařízení není uvedena v katalogu zboží, jež nelze vyjmout z celní povinnosti. Aby mohla společnost čerpat výhodu v rámci tohoto režimu, musí získat potvrzení od místního úřadu odpovědného za projekt, které je třeba předložit místnímu celnímu úřadu.

               (375)

               Čínská vláda tvrdila, že s účinností od 1. ledna 2009 platí osvobození pouze pro dovozní clo a DPH na dovoz zařízení pro vlastní potřebu se vybírá.

               (376)

               Avšak v případě tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku bylo během období přezkumného šetření – v rozporu s tvrzeními čínské vlády – zjištěno osvobození od DPH i dovozního cla. Týká se to zařízení, pro které byla výhoda schválena během jeho životnosti a byla částečně alokována v období přezkumného šetření. I když Komise neměla žádný důkaz o tom, že tento režim fungoval v průběhu období přezkumného šetření, na základě důkazů obsažených ve spisu určila, že výrobci zařazení do vzorku stále využívali výhody v rámci tohoto režimu.

         d)   Závěr

               (377)

               Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť podniky se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozeny od platby DPH nebo cel, které by byly jinak splatné. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.

               (378)

               Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které patří buď do podporované kategorie, nebo do omezené kategorie B v rámci katalogu pro orientaci průmyslu v oblasti zahraničních investic a převodu technologií nebo které jsou v souladu s katalogem klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj je podporován státem. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.

               (379)

               Po poskytnutí informací čínská vláda požádala Komisi, aby formálně uvedla průmyslová odvětví a sektory, na něž se vztahují výše uvedené kategorie, a tvrzení, že rozsah odvětví, na něž se vztahují, činí program použitelným na podniky ve všech sektorech hospodářství. Komise však poukazuje na to, že čínská vláda nikdy nepředložila relevantní důkaz, že průmyslová odvětví a sektory, na něž se tyto kategorie vztahují, nejsou v podporované nebo omezené kategorii. Komise má za to, že způsobilé společnosti jsou v tomto případě dostatečně omezenou skupinou. Inspekce na místě u společností zařazených do vzorku nenaznačily, že program je použitelný na podniky ve všech odvětvích hospodářství.

               (380)

               Podle jednoho vyvážejícího výrobce, k získání této výhody musí být výrobky vyrobené za použití dováženého strojního zařízení uvedeny v Katalogu pro orientaci odvětví se zahraničními investicemi uvedeném v 386. bodě odůvodnění.

               (381)

               Původně čínská vláda uvedla, že z tohoto programu profitovala pouze společnost Trina. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však bylo shledáno, že z tohoto programu profitovaly všechny tři společnosti. Čínská vláda vysvětlila, že měla za to, že je třeba uvést pouze zařízení dovezené v období přezkumného šetření. Komise konstatovala, že výhoda následuje po odpisu dovezeného zařízení; přičemž některé odpisy připadaly na období přezkumného šetření.

         e)   Výpočet výše subvence

               (382)

               Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období přezkumného šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období přezkumného šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy společnosti.

               (383)

               Míra subvence zjištěná pro tento program během období přezkumného šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:

                           Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení

                           Společnost/skupina

                           Subvenční sazba (%)

                           Chint Group

                           0,11

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,02

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,18

         3.4.4.2.   Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
   a)   Úvod

               (384)

               V původním šetření bylo zjištěno, že tento program stanoví osvobození od DPH pro podniky se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Této výhody lze využít v případě, že zařízení není uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a jeho hodnota nepřekračuje určitou prahovou úroveň. Během tohoto přezkumu opatření před pozbytím platnosti nebyly zjištěny žádné změny.

         b)   Právní základ

               (385)

               Jak bylo stanoveno v původním šetření, právní základ tvoří prozatímní opatření o vrácení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky/subjekty se zahraničními investicemi vydané státní daňovou správou, zkušební správní opatření týkající se snížení daně pro projekty se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně a oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o zrušení rabatové politiky pro zařízení vyrobené na domácím trhu a nakupované podniky se zahraničními investicemi.

         c)   Zjištění, jež šetření přineslo

               (386)

               Režim vrácení DPH se vztahuje na zařízení vyrobené v tuzemsku a zakoupené pro projekty financované ze zahraničních zdrojů za předpokladu, že tyto projekty patří mezi podporované projekty v Katalogu pro orientaci odvětví se zahraničními investicemi nebo Katalogu zvýhodněných odvětví se zahraničními investicemi v centrálních a západních regionech v Číně.

               (387)

               Stejně jako v původním šetření čínská vláda ve své odpovědi na dotazník tvrdila, že tento program byl ukončen k 1. lednu 2009. Toto tvrzení bylo odmítnuto již v původním šetření. Navíc v rámci tohoto přezkumu před pozbytím platnosti dva vývozci zařazení do vzorku předložili o tomto režimu podrobné informace, včetně údajů o výši poskytované výhody během období přezkumného šetření. S přihlédnutím k této skutečnosti se dospělo k závěru, že čínská vláda opomenula důležité informace, jako jsou seznam příslušných příjemců a výši výhody, kterou využily.

         d)   Závěr

               (388)

               Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, neboť subjekty se zahraničními investicemi jsou osvobozeny od platby DPH, která by byla jinak splatná. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.

               (389)

               Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky se zahraničními investicemi, které kupují zařízení vyrobené na domácím trhu a které patří do podporované kategorie a do omezené kategorie B Katalogu pro odvětví se zahraničními investicemi nebo zařízení koupené na domácím trhu uvedené v Katalogu klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj je podporován státem. Dále Zkušební správní opatření týkající se snížení daně pro projekty se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně a oznámení ministerstva financí omezují výhody na podniky se zahraničními investicemi, které patří do podporované kategorie v Katalogu pro orientaci odvětví se zahraničními investicemi nebo Katalogu zvýhodněných odvětví se zahraničními investicemi v centrálních a západních regionech v Číně. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Tento program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.

               (390)

               Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila specifičnost z důvodů podobných těm, které jsou uvedeny v 379. bodě odůvodnění. V témže bodě odůvodnění se toto tvrzení odmítá.

         e)   Výpočet výše subvence

               (391)

               Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období přezkumného šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození domácího zařízení od DPH. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období přezkumného šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými postupy v daném odvětví.

               (392)

               Míra subvence zjištěná pro tento program během období přezkumného šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:

                           Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně

                           Společnost/skupina

                           Subvenční sazba (%)

                           Chint Group

                           0,02

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,03

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,00

         3.4.4.3.   Osvobození výrobků prodávaných podniky se zahraničními investicemi od DPH

               (393)

               Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku neobdržely v rámci daného programu během období přezkumného šetření žádné výhody. Každopádně neexistuje žádný náznak, že by původní subvenční programy byly zrušeny.

         3.4.5.   Dodání zboží a poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou

   3.4.5.1.   Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů

               (394)

               Kromě obecného popisu v oddíle 3.1 Komise poukazuje na to, že čínská vláda až do inspekce na místě neposkytla údaje o spotřebě nebo podílu na trhu týkající se polykrystalického křemíku, hliníku nebo skla, přestože tyto údaje byly několikrát požadovány, počínaje dotazníkem.

               (395)

               Přestože byly údaje o spotřebě nebo podílu na trhu týkající se tří výše uvedených druhů zboží požadovány na začátku ověřování, odhady založené na domácí produkci a objemech dovozu a vývozu těchto tří výrobků byly poskytnuty na konci inspekce na místě a vzhledem k tomuto načasování je Komise nemohla ověřit. Nebyly poskytnuty žádné údaje o podílu na trhu.

               (396)

               Čínská vláda tvrdila, že žádost neobsahovala dostatečné důkazy o subvencování výrobců polykrystalického křemíku, hliníku a skla. Podle čínské vlády nebyly informace požadované prostřednictvím zvláštních dotazníků pro výrobce polykrystalického křemíku, hliníku a skla nezbytné k tomu, aby Komise dospěla k závěru vzhledem k nedostatečným důkazům, pokud jde o finanční příspěvky ze strany vlády nebo veřejného subjektu. Čínská vláda dále poznamenala, že dané informace nelze poskytnout, jelikož vláda nad těmito výrobci nemá žádnou kontrolu a nemá přístup k údajům týkajícím se konkrétních transakcí, které Komise požadovala. Proto čínská vláda po žádném z výrobců polykrystalického křemíku, hliníku či skla vyplnění zvláštního dotazníku nepožadovala.

               (397)

               Čínská vláda také požádala Komisi, aby navrhla nějaký prakticky proveditelný způsob, jak získat požadované informace, a rozumný rozsah nezbytný k tomu, aby Komise dospěla k závěru.

               (398)

               Za prvé, požadované informace byly považovány za nezbytné, aby si Komise mohla udělat představu o situaci a měla možnost ověřit činnost (a možné subvencování) výrobců výše zmíněných druhů zboží. Za druhé, najít pro čínskou vládu fungující způsob, jak získat požadované informace, nebylo úkolem Komise; v každém případě by to stejně znamenalo pouze předat zvláštní dotazníky známým domácím výrobcům polykrystalického křemíku, hliníku či skla, kteří splňovali požadavky uvedené v 28. bodě odůvodnění, a zprostředkovat následné odpovědi (pokud by nějaké byly).

               (399)

               Co se týče poskytování pozemků a práv k užívání pozemků, čínská vláda nezveřejnila počáteční ceny, cenové prahy, ani počet účastníků výzev k podávání nabídek a dražeb týkajících se užívání pozemků ohlášených vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Čínská vláda pouze uvedla, že tyto informace budou k dispozici na nižších úrovních (místní vlády). Je třeba poznamenat, že v rámci antisubvenčního šetření zastupuje čínská vláda veškeré úrovně státní správy.

               (400)

               Oznámení o příslušných výzvách k podávání nabídek a dražbách rovněž nebyla poskytnuta, ačkoliv byla několikrát vyžadována (například v dotazníku určeném čínské vládě nebo také v průběhu inspekce na místě). Komisi bylo čínskou vládou doporučeno, aby si oznámení obstarala sama z internetových stránek sledujících pohyby na trhu s pozemky (které jsou v čínštině), a to přestože, jak uvedla čínská vláda, oznámení vztahující se k převodům před rokem 2007 se na stránkách nemusí zobrazit.

               (401)

               Komise tak nemohla ověřit informace o převodech práv k užívání pozemků vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.

               (402)

               Komise čínskou vládu vyrozuměla o tom, že s ohledem na tento režim subvencí zvažuje uplatnění článku 28 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda ve své odpovědi Komisi neposkytla v této věci uspokojivé vysvětlení ani nové důkazy, musela Komise svá zjištění opřít o dostupné údaje, tj. v tomto případě o informace poskytnuté vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a další veřejně dostupné informace.

               (403)

               Ve své odpovědi na poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise nedodržela článek 28 základního antisubvenčního nařízení, když použila ustanovení o „dostupných údajích“ na dodání zboží za cenu nižší než přiměřenou. Zejména čínská vláda tvrdila, že Komise měla na konci ověřování přijmout údaje o spotřebě/podílu na trhu. Rovněž bylo údajně nepřiměřené, že Komise vyvozovala, že čínská vláda neodeslala a nekoordinovala odpovědi od různých dodavatelských sektorů na dodatek B. A konečně, Komise údajně nepoužila správně ustanovení článku 28, pokud jde o práva k užívání pozemků.

               (404)

               Pokud jde jak o údaje o spotřebě/podílu na trhu, tak o odpovědi na dodatek B, je třeba připomenout, že na antisubvenční šetření se vztahují přísné lhůty, a proto je důležité, aby vyšetřování uspokojivě postupovalo kupředu. Je také důležité pochopit, že inspekce na místě jsou organizovány (obvykle jednorázově) za účelem kontroly údajů, které byly předloženy dříve. Pokud jde o toto šetření, údaje týkající se tohoto aspektu šetření byly požadovány v původním dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky. Čínská vláda odpověděla, že její politikou není poskytovat údaje (týkající se spotřeby/podílů na trhu, dodatku B a práva k užívání pozemků) a nechápe, jaký byl jejich význam pro šetření.

               (405)

               S ohledem na tuto odpověď Komise potvrzuje, že nebyla schopna ověřit údaje, ať už z toho důvodu, že nebyly předloženy vůbec, nebo proto, že byly předloženy v tak pozdní fázi ověřování, že je nebylo možno ověřit. Zejména pokud jde o údaje o spotřebě/podílu na trhu, které byly Komisi předloženy v závěru inspekce na místě, čínská vláda nemohla spolu s číselnými údaji předložit informaci o skutečném zdroji těchto číselných údajů. Kromě toho čínská vláda objasnila, že poskytnuté číselné údaje byly odhady, což by Komise mohla přijmout, kdyby byla s to provést křížovou kontrolu a ověření u zdroje, na jehož základě byly tyto číselné údaje odhadnuty. Pokud jde o odvolávání se čínské vlády na zprávu panelu EC – Salmon (WT/DS337/R), je třeba zdůraznit, že panel rovněž měl za to, že k posouzení toho, zda byly informace poskytnuty „včas“, by se mělo přihlédnout k tomu, kdy byly informace poprvé požadovány. Pro připomenutí se uvádí, že žádost o číselné údaje o spotřebě a podílu na trhu u skla, hliníku a polykrystalického křemíku byla poprvé formulována v dotazníku pro čínskou vládu, který byl zaslán dne 7. prosince 2015. Inspekce na místě u čínské vlády se uskutečnila v období od 8. srpna 2016 do 12. srpna 2016 a odhady byly poskytnuty v poslední den inspekce na místě, tj. 12. srpna 2016. Komise proto v tomto případě nevidí žádný důvod pro odvolávání se na zprávu panelu EC – Salmon.

               (406)

               Navíc, kdyby byly údaje byly poskytovány včas, bylo by možné je analyzovat tak, že by byla možná další objasnění nebo žádosti o další údaje. Vzhledem k tomu, že Komise nebyla schopna provést úplnou analýzu režimů v rámci části týkající se dodání zboží a poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou, Komise potvrzuje, že se tvrzení čínské vlády v tomto ohledu odmítají.

               (407)

               Konečně je třeba uvést, že Komise udělala maximum pro to, aby analyzovala včasné údaje, které obdržela od čínské vlády a společností zařazených do vzorku, a jen ve velmi omezené míře využila ustanovení o dostupných údajích podle článku 28. Ve skutečnosti, pokud jde o hliník, polykrystalický křemík, energii, solární sklo a vodu, dospěla k závěru, že nemá být proveden výpočet subvencí. Pokud jde o další režimy tohoto druhu, i když byly zjištěny napadnutelné režimy, konečné hodnocení bylo umírněné a založeno na dostupných údajích. Proto se tvrzení, že Komise neudělala maximum pro to, aby prováděla šetření přiměřeným a odpovědným způsobem na základě včasných údajů, které obdržela, odmítá.

         3.4.5.2.   Dodání polykrystalického křemíku vládou za cenu nižší než přiměřenou

               (408)

               Na základě dostupných údajů šetření neprokázalo, že by společnosti zařazené do vzorku získaly z tohoto programu během období přezkumného šetření nějaké výhody.

         3.4.5.3.   Dodání hliníkových výlisků vládou za cenu nižší než přiměřenou

               (409)

               Na základě dostupných údajů šetření neprokázalo, že by společnosti zařazené do vzorku získaly z tohoto programu během období přezkumného šetření nějaké výhody.

         3.4.5.4.   Dodání skla vládou za cenu nižší než přiměřenou

               (410)

               Dne 14. května 2014 Komise uložila konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (48). V odvětví výroby solárního skla byly zjištěny různé režimy subvencí, z nichž některé jsou shodné s režimy v tomto řízení týkajícím se solárních modulů a článků (např. preferenční úvěry, preferenční sazby daně z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií, daňový zápočet nákladů na výzkum a vývoj a poskytnutí pozemků za cenu nižší než přiměřenou).

               (411)

               Existuje jasné překrývání mezi zjištěními v případě solárního skla a režimů subvencí prošetřovanými pro účely tohoto řízení.

               (412)

               Komise si od čínské vlády vyžádala příslušné informace, aby určila, zda část nebo celá subvence poskytnutá odvětví solárního skla na počátku dodavatelského řetězce byla přenesena na odvětví solárních panelů.

               (413)

               Komise bohužel nebyla schopna dokončit své šetření vzhledem k tomu, že čínská vláda řádně nespolupracovala a výrobci solárního skla neposkytli odpovědi, jak je uvedeno v 43., 73., 394., 396. a 398. bodě odůvodnění.

               (414)

               Avšak s ohledem na to, že zjištění týkající se tohoto programu neovlivňují významně celkový závěr o existenci subvencování, Komise neprováděla další analýzu tohoto programu, jak je objasněno výše v 73. bodě odůvodnění.

         3.4.5.5.   Dodání energie vládou za cenu nižší než přiměřenou

               (415)

               Šetření neprokázalo, že by společnosti zařazené do vzorku získaly z tohoto programu během období přezkumného šetření nějaké výhody. Každopádně neexistuje žádný náznak, že by původní subvenční programy byly zrušeny.

         3.4.5.6.   Dodání vody vládou za cenu nižší než přiměřenou

               (416)

               Šetření neprokázalo, že by společnosti zařazené do vzorku získaly z tohoto programu během období přezkumného šetření nějaké výhody.

         3.4.5.7.   Poskytování pozemků a práv k užívání pozemků vládou za cenu nižší než přiměřenou
   a)   Úvod

               (417)

               Jak bylo zjištěno v původním šetření, je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť půda je v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže a že takové ustanovení je obsaženo rovněž v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech.

         b)   Právní základ

               (418)

               Jak bylo zjištěno v původním šetření, ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky.

               (419)

               Kromě toho jsou součástí právního základu také tyto dokumenty: zákon Čínské lidové republiky o správě městských nemovitostí, Přechodné předpisy Čínské lidové republiky týkající se přidělování a převodu práv k užívání pozemků ve státním vlastnictví v městských oblastech, prováděcí předpis zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a ustanovení o přidělování práv k užívání stavebních pozemků ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, dražeb a cenových odhadů.

         c)   Zjištění, jež šetření přineslo

               (420)

               Vyvážející výrobci zařazení do vzorku předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků, ačkoliv tito vyvážející výrobci zařazení do vzorku neposkytli veškerá oznámení. Dále pak čínská vláda poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.

               (421)

               Čínská vláda neposkytla informace o podmínkách, za kterých byla práva k užívání pozemků přijata, a nebyly poskytnuty ani informace týkající se deseti největších vyvážejících výrobců (z hlediska vývozu přezkoumávaných výrobků do Unie během období přezkumného šetření). Nebyla poskytnuta žádná požadovaná oznámení a/nebo počáteční ceny vztahující se k převodům práv k užívání pozemků uvedeným třemi vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Čínská vláda odkázala Komisi na internetové stránky systému pro sledování pohybu na trhu s pozemky, přičemž ale dodala, že převody datované před rokem 2007 se na výše uvedených internetových stránkách nemusí zobrazit. Čínská vláda kromě toho neposkytla ani žádné informace ohledně počtu dražitelů vzhledem k ohlášeným převodům práv k užívání pozemků.

               (422)

               Pokud jde o chybějící údaje o počátečních cenách, čínská vláda odkázala na nižší úrovně (místní vlády), které stanoví počáteční ceny a cenové prahy a které mají k dispozici informace o počtu účastníků pro každou výzvu k podávání nabídek a dražbu. Komise nemohla tuto argumentaci přijmout, jelikož čínská vláda v antisubvenčním řízení zastupuje vládu ČLR na všech úrovních.

               (423)

               Vzhledem k výše uvedenému musela být některá zjištění, pokud jde o poskytování pozemků a práv k užívání pozemků, založena na dostupných údajích.

               (424)

               Jak bylo zjištěno v původním šetření, orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků. Čínská vláda v současném přezkumu před pozbytím platnosti odkázala na systém pro sledování pohybu cen městských pozemků, který je vytvořen Ministerstvem pro půdu a zdroje, a který čtvrtletně zveřejňuje ceny pozemků v 105 čínských městech.

               (425)

               Bylo zjištěno, že tyto ceny jsou vyšší než minimální referenční ceny stanovené v rámci hodnotícího systému městských pozemků a používané orgány místní správy, protože referenční ceny stanovené v rámci hodnotícího systému městských pozemků jsou aktualizovány pouze jednou za tři roky, zatímco ceny v rámci systému pro sledování pohybu cen jsou aktualizovány čtvrtletně. Nicméně nic nenaznačuje tomu, že by ceny pozemků byly založeny na cenách v rámci systému pro sledování pohybů cen. Čínská vláda během inspekce na místě ve skutečnosti potvrdila, že systém pro sledování pohybu cen městských pozemků sleduje výkyvy cenových úrovní pozemků v určitých oblastech (tj. v uvedených 105 městech) ČLR a že je navržen tak, aby hodnotil vývoj cen pozemků. Počáteční ceny výzev k podávání nabídek a dražeb jsou však založeny na referenčních cenách stanovených v rámci hodnotícího systému pozemků.

               (426)

               Čínská vláda při inspekci na místě rovněž potvrdila, že je zvykem vybrat pouze určitý počet zájemců či účastníků (v případě dražeb) místo toho, aby se účastnily všechny přihlášené subjekty.

               (427)

               V původním šetření bylo zjištěno, že ceny placené za práva k užívání pozemků v ČLR nepředstavují tržní cenu určenou nabídkou a poptávkou na volném trhu. Zároveň bylo zjištěno, že převody práv k užívání pozemků byly ovlivněny omezeními, jež se týkala vyhlašování záměru převodu prostřednictvím nabídkového řízení, aukce a cenových odhadů. V tomto přezkumu před pozbytím platnosti nebyly identifikovány žádné změny, pokud jde o tato zjištění.

               (428)

               V rámci tohoto šetření Komise také zjistila, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku obdrželi od místních orgánů zpětné platby jako náhradu za (již tak nízké) ceny, které zaplatili za práva k užívání pozemku, a to například za práce provedené samotnou společností v rámci základní infrastruktury na pozemku.

               (429)

               Oznámení, která poskytl jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, jasně ukázala, že veškeré pozemky pro průmyslové využití získané touto společností byly vyčleněny pro fotovoltaické odvětví. Skutečné zaplacené nákupní ceny byly téměř stejné jako počáteční ceny uvedené v oznámeních. Shromážděné důkazy vztahující se k uvedenému vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku ukázaly, že ceny za práva k užívání pozemků, které obdržel, nebyly založeny na „tržních cenách“, ale byly sjednány s pozemkovým úřadem.

               (430)

               Výše uvedené důkazy jsou v rozporu s tvrzením čínské vlády, že ceny placené za práva k užívání pozemků v ČLR představují tržní cenu určenou nabídkou a poptávkou na volném trhu. Komise kromě toho zjistila, že převod práv k užívání pozemku zahrnoval omezení týkající se nabídkového řízení, aukce a cenových odhadů, které negativně ovlivňují spravedlivou hospodářskou soutěž, a také že někteří vyvážející výrobci obdrželi od místních orgánů zpětné platby jako náhradu za (již tak nízké) ceny, které zaplatili za práva k užívání pozemků.

         d)   Závěr

               (431)

               Závěry šetření potvrzují, že situace týkající se poskytování a nabývání pozemků v ČLR je nejasná a netransparentní, a že ceny často svévolně stanovují příslušné orgány. Orgány stanovují ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který je aktualizován pouze každé tři roky.

               (432)

               Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno v 427. až 430. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v ČLR neexistuje; jak ukázalo použití vnější referenční hodnoty (viz 435. až 437. bod odůvodnění výše), je částka, kterou výrobci zařazení do vzorku za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny.

               (433)

               Kromě toho jsou zpětné platby od místních orgánů přímými převody finančních prostředků, které představují výhodu, protože jde o nevratné příspěvky, jež nejsou na trhu k dispozici. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přednostní přístup k průmyslovým pozemkům je omezen pouze na společnosti, které působí v určitém průmyslovém odvětví, v tomto případě fotovoltaickém odvětví, pouze některé obchodní operace podléhaly nabídkovému řízení, ceny jsou často určovány státními orgány a postupy vlády v dané oblasti jsou nejasné a netransparentní.

               (434)

               Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.

         e)   Výpočet výše subvence

               (435)

               Stejně jako v původním šetření a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení byly jako vnější referenční hodnota použity ceny pozemků ze samostatného celního území Tchaj-wan.

               (436)

               Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období přezkumného šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou ve skutečnosti zaplatí každý vyvážející výrobce zařazený do vzorku za práva k užívání pozemků, (sníženou o částku zpětných vládních plateb či popřípadě grantů), a částkou, která by měla být běžně zaplacena na základě tchajwanské referenční hodnoty.

               (437)

               V návaznosti na metodiku použitou v původním šetření použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje HDP na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond pro rok 2015. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na období přezkumného šetření, přičemž byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití, a to 50 let. Tato částka byla následně přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož vyvážející výrobci zařazení do vzorku za období přezkumného šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.

               (438)

               Míra subvence zjištěná pro tento program během období přezkumného šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí:

                           Poskytování pozemků a práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou

                           Společnost/skupina

                           Subvenční sazba (%)

                           Chint Group

                           0,23

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,74

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           0,60

               (439)

               Ve své odpovědi na poskytnutí informací čínská vláda několikrát uvedla, že Komise nedodržela zásadní právní normy a standardy dokazování, pokud jde o určení finančního příspěvku a výhody v souvislosti s tímto režimem práv k užívání pozemků.

               (440)

               Čínská vláda zopakovala své přesvědčení, že systém práv k užívání pozemků v ČLR vede k udílení práv k užívání pozemků, které je reprezentativní pro tržní ceny určované nabídkou a poptávkou na volném trhu. Nicméně, jak bylo prokázáno v původním šetření v 357. až 359. bodě odůvodnění a potvrzeno v tomto šetření, čínská vláda neposkytla klíčové informace, které by Komisi umožnily provést řádnou analýzu. Za druhé, na základě informací, které jsou k dispozici v nynějším šetření, je stále zřejmé, že existence „systému pro sledování pohybu cen pozemků“ a „hodnotícího systému městských pozemků“ nezaručuje, že se tržní ceny vyvíjejí podle zásad nabídky a poptávky na trhu. Vzhledem k tomu, že údaje předložené čínskou vládou byly nedostatečné, nebylo možné určit skutečnou povahu fungujícího systému.

               (441)

               Ve skutečnosti v souladu s článkem 28 údaje, které byly pro Komisi dostupné, jasně naznačovaly, že z důvodů uvedených výše byla potřebná referenční hodnota. Kromě toho bylo z dostupných informací zřejmé, a to bez ohledu na to, zda práva k užívání pozemků byly přiděleny před původním šetřením nebo v návaznosti na něj, že u společností zařazených do vzorku nebyly k dispozici důkazy o řádném fungování systému dražby (nebo jiného systému), který by fungoval na tržních zásadách. Naopak důkazy popsané výše naznačovaly, že jde o systém poskytující fotovoltaickému odvětví preferenční sazby, které jsou přidělovány netransparentně. Jak Komise uvedla v obecném informačním dokumentu, v několika oznámeních o pozemcích získaných během šetření se jasně uvádělo, že se pozemek nabízí pouze cílovým odvětvím na základě systému „sektorové orientace“. Také ceny byly stanoveny před dražbou a nezměnily se, protože v dražbě se přihlásil pouze jeden předem známý dražitel.

               (442)

               Zkoumané transakce výrobců zařazených do vzorku také svědčily o existenci zpětných plateb a jiných srážek prováděných v souvislosti s právy k užívání pozemků a poskytovaly důkazy o tom, že některé sazby byly sjednány s pozemkovým úřadem. Čínská vláda ve své odpovědi na poskytnutí informací uvedla, že uvedené skutečnosti nesvědčí o tom, že systém práv k užívání pozemků nefunguje na základě tržních zásad. Individuální subvenční rozpětí vypočtené pro každou společnost zařazenou do vzorku (včetně případných srážek atd.) bylo zpřístupněno dotčené straně a nebyly obdrženy žádné připomínky, podle nichž by výpočty v tomto ohledu nebyly přesné. Připomínky čínské vlády proto nemohly být přijaty.

               (443)

               Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise považuje všechna práva k užívání pozemků nabytá pod referenční hodnotou za získání výhody a že to nepostačuje ke splnění požadavku specifičnosti. Je však třeba poukázat na to, že názor Komise ohledně specifičnosti je, že existence zkresleného a netransparentního systému práv k užívání pozemků spolu s jasnými důkazy o preferenčních operacích udělovaných fotovoltaickému odvětví prokazuje specifičnost v tomto šetření. Toto tvrzení bylo tedy také odmítnuto.

               (444)

               Jeden vyvážející výrobce poukázal na to, že práva k užívání pozemků získaná od subjektů, které jsou podle něj soukromými subjekty, neměla být zahrnuta do výpočtu výhod. Za prvé, je třeba poznamenat, že většina pozemků získaná výrobci zařazenými do vzorku, byla získána přímo od pozemkového úřadu čínské vlády. Za druhé, i v omezeném počtu případů, kdy práva k užívání pozemků byla získána od údajně soukromých subjektů, je tato otázka nepodstatná, protože v systému, o němž bylo jasně stanoveno, že nefunguje na základě tržních zásad a který zvýhodňuje určité sektory, dotčený vyvážející výrobce získal příslušná práva k užívání pozemků za sazby, které byly výrazně nižší než stanovená referenční hodnota. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.

         3.4.6.   Podpora fúzí a restrukturalizace ve fotovoltaickém odvětví

               (445)

               Z tisku a internetových stránek vyvážejících výrobců ve fotovoltaickém odvětví bylo zjištěno, že od doby původního šetření došlo k několika velkým rekapitalizacím z vnějších zdrojů na záchranu výrobců solárních panelů. Většina společností, jež těžily z takovýchto rekapitalizací z vnějších zdrojů, se rozhodla nespolupracovat na tomto šetření, a Komise tedy musela využít dostupné údaje.

               (446)

               Tři společnosti zařazené do vzorku neposkytly žádné důkazy, jež by potvrdily, že tyto společnosti během období přezkumného šetření těžily z tohoto druhu režimu. Nicméně se zdá, že nejméně čtyři velké čínské vyvážející společnosti (z nichž tři nespolupracovaly při šetření) obdržely v posledních letech značné výhody, jež spadají do tohoto režimu nebo do kombinace tohoto režimu a režimu preferenčních úvěrů. Ilustrativní příklady nalezené v tisku zahrnují:

                           —

                           Společnost Shanghai Chaori Solar v roce 2014 nezaplatila úrokovou platbu za dluhopisy v hodnotě 1 miliardy CNY. Státní podnik poskytl záruku ve výši 880 milionů CNY (zdroj: www.reuters.com).

                           —

                           Místní správa (město Wu-si) poskytla v roce 2013 finanční pomoc společnosti Suntech Power Holdings poté, co nesplnila své závazky z dluhopisů. Poskytnutá finanční pomoc byla ve výši kolem 150 milionů USD nebo zhruba 930 milionů CNY (zdroj: www.reuters.com).

                           —

                           Společnost skupiny Yingli Green Energy Group v roce 2015 nesplnila své závazky z dluhopisů a získala od China Development Bank a města Pao-ting půjčku ve výši 3,3 miliardy CNY v rámci restrukturalizace (zdroj: www.forbes.com).

               (447)

               Celkově se jedná o značné částky, a to i v případě potřeby zohlednit určitou formu odpisu.

               (448)

               Vzhledem k tomu, že tři spolupracující výrobci zařazení do vzorku nevyužili tuto subvenci, její účinky byly zohledněny pouze při obecné analýze pravděpodobnosti přetrvávání subvencování v rámci oddílu 3.5.

         3.4.7.   Výše subvencí během období přezkumného šetření

               (449)

               Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty společnostem zařazeným do vzorku během období přezkumného šetření a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:

                           Vyvážející výrobce

                           Konečné rozpětí subvence (%)

                           Chint Group

                           3,8

                           Jinko Solar Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           4,7

                           Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení

                           3,7

               (450)

               Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že subvencování přetrvávalo během období přezkumného šetření.

               (451)

               Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany tří z deseti hlavních vyvážejících výrobců (pokud jde o vývoz do Unie) a důkazům, že někteří z těchto výrobců získali významné subvence (viz 446. bod odůvodnění), by nicméně měly být výše uvedené hodnoty považovány za konzervativní.

         3.5.   Pravděpodobnost přetrvávání subvencování v případě ukončení platnosti opatření

               (452)

               Komise požádala čínskou vládu o uvedení jakýchkoliv (zamýšlených) změn vládních plánů a politik, které by mohly ovlivnit závěry Komise v otázce subvencí. Čínská vláda poukázala na nový 13. pětiletý plán, který vstoupil v platnost v březnu 2016 (tedy po období přezkumného šetření) a zůstane platný do roku 2020. Tento strategický plán nahrazuje 12. pětiletý plán, ve kterém hrály podpůrné politiky pro fotovoltaické výrobní odvětví významnou roli.

               (453)

               Komise analyzovala 13. pětiletý plán a zjistila, že rovněž klade důraz na státní podporu technologického pokroku v oblasti výrobků a služeb spojených s odvětvím energie, a to včetně fotovoltaických článků nové generace. Zatímco spolu s 12. pětiletým pánem vytvořila čínská vláda rovněž zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví, nebyl identifikován žádný podobný zvláštní plán pro fotovoltaické odvětví, který by doprovázel nový 13. pětiletý plán. Čínská vláda tvrdila, že nemá v úmyslu vydat zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví. Nicméně jednoznačný důraz na fotovoltaické články nové generace je jasným znamením, že podpora fotovoltaického odvětví bude pokračovat i v následujících letech.

               (454)

               Kromě toho právní základ pro podporu fotovoltaické politiky, jako je zákon ČLR o vědeckém a technologickém pokroku (viz 89. bod odůvodnění), který se výslovně zmiňuje o podpůrných opatřeních pro fotovoltaické, zůstává v platnosti. Čínská vláda v průběhu vyšetřování nikdy nenaznačila, že tyto zákony budou zrušeny.

         3.5.1.   Podpora fúzí a restrukturalizace

               (455)

               Jak je vysvětleno v 445. až 447. bodě odůvodnění, v letech následujících po provedení původních opatření došlo u několika výrobců v rámci fotovoltaického odvětví k významným rekapitalizacím z vnějších zdrojů. Je pravděpodobné, že čínští výrobci výrobků, které jsou předmětem přezkumu, jichž se rekapitalizace z vnějších zdrojů týkaly, by zanechali podnikání ve fotovoltaickém odvětví, kdyby neměli vládní podporu ve formě finanční záchrany.

               (456)

               Poskytnutá finanční pomoc velmi výmluvně naznačuje záměr čínské vlády podporovat fotovoltaické odvětví a udržet jej nad vodou. Jasně prokazuje motivaci a odhodlání čínské vlády pokračovat v podpůrných politikách.

               (457)

               Čínská vláda navzdory opakovaným žádostem odmítla poskytnout jakékoliv informace, pokud jde o uvedenou finanční pomoc. Výrobci, kteří tuto finanční pomoc obdrželi, nespolupracovali na šetření, ačkoliv patří mezi největší výrobce/vývozce do Unie. S ohledem na výše uvedené a v souladu s dostupnými údaji lze učinit jedině závěr, že tento druh státní podpory bude velmi pravděpodobně pokračovat i v budoucnu.

         3.5.2.   Preferenční financování

               (458)

               Narušený finanční trh, (převládající) státní vlastnictví většiny finančních institucí v ČLR a kontrola čínské vlády nad operacemi a obchodními rozhodnutími finančních institucí (ať už ve vlastnictví státu či nikoliv) (oddíly 3.4.1.1 a 3.4.1.2) či vliv na ně jsou strukturálními a dlouhodobými vlastnostmi čínského finančního sektoru.

               (459)

               Čínská vláda poukázala na pokračující úsilí o reformu finančního trhu, počínaje liberalizací úrokových sazeb, nebyl ale předložen žádný přesvědčivý důkaz o tom, že by účinně omezila preferenční financování podporovaných odvětví. Přesněji řečeno, taková reforma by v dohledné budoucnosti neměla dopad na vlastnické struktury finančních institucí nebo kontrolu státu nad rozhodnutí o poskytování úvěrů v souladu se státní politikou.

         3.5.3.   Granty

               (460)

               Granty v rámci programu Golden Sun byly udělovány v letech 2009 až 2012 a jsou odepisovány po dobu více než 20 let. Výhody pro fotovoltaické výrobní odvětví tedy budou přetrvávat do roku 2029 až 2032.

               (461)

               Další zjištěné granty jsou rovněž odepisovány v souladu s jejich specifiky a mohou přinášet výhody mimo rámec období přezkumného šetření.

               (462)

               Kromě toho byly v průběhu tohoto šetření zjištěny dva další grantové programy, které nebyly v rámci původního šetření napadeny. Podrobné informace o těchto grantech, jmenovitě o programu fondů na rozvoj zahraničního obchodu a programy 863 a 973, jsou uvedeny v 464 až 488. bodě odůvodnění. Tyto granty prokazují, že subvencování v podobě grantů pro fotovoltaické odvětví nadále pokračuje, a jednoznačně tak prokazují pravděpodobnost pokračování tohoto způsobu subvencování, pokud opatření pozbydou platnosti (a to i v případě, kdyby opatření zůstala v platnosti). Vzhledem k tomu, tyto dva granty nebyly v původním šetření napadeny, není k dispozici žádné vyčíslení subvenční sazby.

               (463)

               A konečně, Komise se domnívá, že budoucí granty pro fotovoltaické odvětví jsou velmi pravděpodobné, a to ze dvou důvodů. Za prvé, nový 13. pětiletý plán stále zahrnuje fotovoltaické odvětví. Za druhé, programy výzkumu a vývoje, které jsou řízeny 13. pětiletým plánem, nebyly čínskou vládou označeny jako zrušené nebo ke zrušení.

         3.5.3.1.   Programy fondů na rozvoj zahraničního obchodu
   a)   Úvod

               (464)

               Tento grant poskytuje paušální částky za účelem podpory vývozních aktivit. Uvedený program je spravován ministerstvem financí. Aby společnost mohla těžit z tohoto grantu, musí být schválena a registrována. Tento režim byl v roce 2015 napaden kanadskými orgány (49).

         b)   Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů

               (465)

               Čínská vláda neposkytla o tomto programu žádné informace. Komise proto nebyla schopna ověřit všechny aspekty tohoto režimu a zejména skutečné výhody pro vyvážející výrobce přezkoumávaného výrobku a fotovoltaické odvětví jako celek. Některá zjištění v tomto šetření tedy musela vycházet z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.

         c)   Právní základ

               (466)

               Hlavní právní základ tvoří Opatření pro správu fondů na rozvoj zahraničního obchodu (Caiqi (2010) č. 114) ministerstva financí. Pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byl v období přezkumného šetření režim prováděn prostřednictvím Oběžníku finančního oddělení provincie Ťiang-si o vydávání fondů na rozvoj a podporu oddělení zahraničního obchodu provincie Ťiang-si (třetí kolo) pro rok 2013, GanCaiQiZhi [2014] č. 31 a Oběžníku finančního oddělení provincie Jiangxi o vydávání fondů na rozvoj a podporu oddělení zahraničního obchodu provincie Ťiang-si (třetí kolo) pro rok 2014, GanCaiQiZhi [2015] č. 25.

         d)   Zjištění, jež šetření přineslo

               (467)

               Společnost Jinko předložila odkaz na hlavní právní základ a kopie dvou oběžníků uvedených v předchozím bodě odůvodnění. Společnost Jinko oznámila, že získala granty v rámci tohoto programu také v roce 2012.

               (468)

               Společnost Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd a společnosti ve spojení oznámily získání grantů v rámci tohoto režimu v průběhu období přezkumného šetření.

               (469)

               Na základě dostupných informací se tyto programy nezdají být obecně dostupné všem podnikům v Číně.

         e)   Závěr

               (470)

               Programy fondů na rozvoj zahraničního obchodu nabízí subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě převodu finančních prostředků od čínské vlády výrobcům přezkoumávaného výrobku v podobě grantů.

               (471)

               Komise také došla k závěru, že tento subvenční režim je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.

               (472)

               Programy fondů na rozvoj zahraničního obchodu jsou specifické subvence ve formě grantů. Šetřením bylo zjištěno, že této subvence využil jeden vývozce zařazený do vzorku.

         3.5.3.2.   Národní program pro výzkum a vývoj v oblasti špičkových technologií a Národní program základního výzkumu a vývoje v klíčových oblastech (programy 863 a 973)
   a)   Úvod

               (473)

               Program 863 je národní program pro výzkum a vývoj v oblasti špičkových technologií, který se zaměřuje na klíčové technologie pro industrializaci vysoce účinných solárních článků, jako jsou například tenkovrstvé heteropřechodové křemíkové nebo krystalické solární články třídy MW solární články z nanodrátů na bázi křemíku. Granty v rámci tohoto programu jsou poskytovány ministerstvem vědy a technologie.

               (474)

               Společnosti podávají žádosti o tyto granty online (50). Granty jsou dostupné společnostem, které splňují určité podmínky, jako je například skutečnost, že daná společnost je moderní energetickou technologickou společností, nebo má významné kapacity v oblasti výzkumu a vývoje.

               (475)

               Program 973 je Národní program základního výzkumu a vývoje v klíčových oblastech. Vztahuje se například na základní výzkum týkající se solárních článků s nízkým deficitem a vysokou účinností. Podobně jako u programu 863 musí společnosti podat žádost o granty online (51) a granty jsou poskytovány ministerstvem pro vědu a technologie. Mezi podmínky, které musí společnosti splnit, pokud jde o charakteristiky projektu, patří například inovativní nápady, jasné pokročilé výzkumné cíle zaměřené na klíčové národní potřeby, výzkum napříč obory, čínské charakteristiky a mezinárodní význam.

               (476)

               Pokyny pro klíčové technologie, které by mohly těžit z grantů v rámci programů 863 a 973 jsou zveřejňovány jednou ročně.

         b)   Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů

               (477)

               V písemném upozornění na nedostatky Komise požádala čínskou vládu o poskytnutí určitých vládních plánů vztahujících se na tyto programy. S odvoláním na veškeré další dokumenty, které již Komisi byly poskytnuty (z nichž většina neměla s těmito dvěma dotčenými programy žádnou souvislost), požádala čínská vláda Komisi o objasnění, proč potřebuje tyto informace, a poté pokračovala konstatováním, že žádné takové plány neexistují. Na druhou stranu byla poskytnuta řada prozatímních a administrativních opatření týkajících se řízení těchto plánů (jejichž existenci čínská vláda zpochybnila).

               (478)

               Poté, co Komise během inspekce na místě požádala o dokumenty, které tvoří právní základ pro tyto dva programy (jelikož čínská vláda na tuto otázku ve své odpovědi na dotazník neodpověděla), čínská vláda poskytla administrativní opatření v čínštině týkající se tří vládních plánů souvisejících s výzkumem a vývojem v oblasti špičkových technologií, základním výzkumem a vývojem a podporou vědy a technologií. Nicméně vzhledem k načasování poskytnutí těchto informací a skutečnosti, že spolu s dokumenty nebyl poskytnut anglický překlad, Komise nemohla ověřit tyto dokumenty na místě.

               (479)

               Komise čínskou vládu rovněž požádala o poskytnutí statistických údajů o poskytnutých finančních prostředcích v rámci těchto dvou projektů. Čínská vláda odmítla poskytnout tyto statistické údaje, jelikož podle ní financování nesouvisí s výrobou fotovoltaických výrobků.

               (480)

               Čínská vláda rovněž tvrdila, že žádný z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku netěžil ani z jednoho z těchto dvou programů (a ani z žádného jiného programu uvedeného v části „různé granty“), což odporovalo informacím, které byly poskytnuty jedním z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.

               (481)

               Komise proto nebyla schopna ověřit všechny aspekty programů 863 a 973 a zejména skutečné přínosy pro výrobce přezkoumávaného výrobku a fotovoltaického výrobního odvětví jako celku. Některá zjištění v tomto šetření tedy musela vycházet z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.

         c)   Právní základ

               (482)

               Právním základem těchto dvou programů je Administrativní opatření pro národní plán pro výzkum a vývoj v oblasti špičkových technologií (Plán 863) ve znění revidovaném v roce 2011, Administrativní opatření pro národní plán pro podporu vědy a technologií ve znění revidovaném v roce 2011 a Administrativní opatření pro národní program pro základní výzkum a vývoj v klíčových oblastech (973) ve znění revidovaném v roce 2011.

         d)   Zjištění, jež šetření přineslo

               (483)

               Čínská vláda uvedla, že granty poskytované pod záštitou programů 863 a 973 se týkají pouze výzkumu a vývoje a nevztahují se na výrobu přezkoumávaného výrobku. Podle čínské vlády dále nejsou tyto dva programy napadnutelné, protože nejsou specifické.

               (484)

               Tyto argumenty se odmítají. Skutečnost, že granty byly poskytnuty na výzkum a vývoj přezkoumávaného výrobku, znamená přímý převod finančních prostředků ze strany čínské vlády výrazně snižující náklady na výzkum a vývoj, které by příjemce musel jinak vynaložit.

               (485)

               Tyto granty jsou považovány za specifické, protože jsou pro jejich získání způsobilé pouze společnosti působící v oblasti klíčových technologií, jak jsou uvedeny v pokynech zveřejňovaných jednou ročně. Tyto pokyny stanoví klíčové technologie, které by mohly těžit z těchto dvou programů. Na vyžádání Komise poskytla čínská vláda pokyny pro roky 2011, 2013 a 2014. Pokyny pro rok 2014 týkající se klíčových technologií se výslovně zmiňují o výzkumu v oblasti solárních článků. Pokyny pro roky před rokem 2014 se také výslovně zmiňují o solárních článcích a/nebo o solární energii.

         e)   Závěr

               (486)

               Programy 863 a 973 nabízí subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě převodu finančních prostředků od čínské vlády výrobcům přezkoumávaného výrobku v podobě grantů.

               (487)

               Komise také došla k závěru, že tento subvenční režim je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.

               (488)

               Programy 863 a 973 jsou specifické subvence ve formě grantů. Šetřením bylo zjištěno, že této subvence využil jeden vývozce zařazený do vzorku.

         3.5.4.   Daňové pobídky

               (489)

               Na společnosti v rámci fotovoltaického výrobního odvětví se vztahují různé preferenční daňové režimy a tyto režimy jsou zakotveny v platných daňových zákonech. Během konzultací a inspekce na místě čínská vláda neuvedla záměr změnit své daňové zákony.

               (490)

               Co se týče osvobození od daně a cla na zařízení, které bylo zjištěno v případě některých výrobců ve fotovoltaickém odvětví, zařízení, na která se osvobození vztahují, je nutno odepisovat, a proto jsou výhody ve formě osvobození od daně a/nebo cla odpovídajícím způsobem odepisovány v nadcházejících letech (tj. mimo rámec období přezkumného šetření).

         3.5.5.   Závěr

               (491)

               Na základě výše uvedených skutečností má Komise za to, že pozbytí platnosti stávajících opatření by pravděpodobně vedlo k pokračování subvencí.

         3.6.   Dopad subvencování na vývoz do Unie

               (492)

               Komise se zabývala také otázkou, zda by v případě pozbytí platnosti stávajících opatření došlo k navýšení subvencovaného vývozu z ČLR do Unie. Komise v tomto ohledu vycházela z informací dostupných prostřednictvím společnosti Bloomberg New Energy Finance a z odpovědí na dotazníky, které poskytly spolupracující společnosti zařazené do vzorku.

               (493)

               Jak je podrobně vysvětleno v oddíle 5.1 níže, stávající čínská výrobní kapacita by pokryla poptávku Unie uvedenou v 516. bodě odůvodnění níže více než dvacetkrát a celosvětovou poptávku téměř dvakrát.

               (494)

               Tato nadměrná kapacita byla potvrzena také z údajů získaných od spolupracujících výrobců zařazených do vzorku, které všechny ukazovaly na existenci volných kapacit v rámci stávajících výrobních závodů, zatímco byly budovány nové výrobní závody, které výrobní kapacity ještě navýší.

               (495)

               Kromě toho je, jak je blíže popsáno níže v oddíle 5.2, trh Unie považují čínští vyvážející výrobci za velmi přitažlivý. V neposlední řadě by úroveň cen v Unii, které jsou vyšší než na jiných trzích třetích zemí, mohla motivovat čínské výrobce k vývozu do Unie místo na jiné trhy třetích zemí.

               (496)

               Komise tedy dospěla k závěru, že s ohledem na pravděpodobné pokračování subvencování spolu se značnou volnou kapacitu čínského fotovoltaického výrobního odvětví a přitažlivostí trhu Unie je pravděpodobné, že pokud by stávající opatření pozbyla platnosti, čínští výrobci navýší vývoz přezkoumávaných výrobků za subvencované ceny na trh Unie.

         3.7.   Závěr

               (497)

               S ohledem na výše uvedené a v souladu s čl. 18 odst. 3 základního nařízení Komise dospěla k závěru, že subvencování v období přezkumného šetření pokračovalo a existuje velká pravděpodobnost pokračování subvencování fotovoltaického odvětví v případě, že by platná opatření pozbyla platnosti.

         4.   ÚJMA

   4.1.   Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii

               (498)

               Obdobný výrobek vyrábělo v Unii v období šetření přes 100 výrobců. Tito výrobci představují „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.

               (499)

               Ke stanovení celkové výroby v Unii během období přezkumného šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, jelikož úplné veřejné informace o výrobě nebyly dostupné. Tyto informace zahrnovaly: makroekonomické údaje poskytnuté žadatelem, avšak shromážděné jeho jménem nezávislou konzultační společností Europressedienst; průběžné odpovědi zúčastněných stran poskytnuté před zahájením šetření a ověřené odpovědi na dotazník poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku.

               (500)

               Na tomto základě byla celková výroba v Unii během období přezkumného šetření odhadnuta na přibližně 3 409 MW u modulů a 1 270 MW u článků.

         4.2.   Určení příslušného trhu Unie

               (501)

               Část výrobního odvětví Unie je vertikálně integrována a, pokud jde o výrobu článků, podstatná část výroby výrobního odvětví Unie byla určena k využití pro vlastní spotřebu (96 %). Volný trh má tedy v případě článků velmi okrajový význam. Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana zpochybnila poslední výrok tvrzením, že volný trh představuje velkou část celkového trhu článků (odhadovaného na 3 409 MW (viz níže tabulka 1b). Komise tuto opravu přijala, protože závislý trh v Unii doopravdy představoval jen 31,8 % z celkové spotřeby článků. To ovšem nemění nic na závěru, že podstatná část výroby výrobního odvětví Unie byla určena k využití pro vlastní spotřebu a nemá žádný dopad na analýzu újmy a zájmu Unie. Volný trhu článků je uspokojován hlavně dovozem, nikoli prodejem výrobců článků v Unii, protože většina těchto výrobců článků v posledních letech z trhu odešla.

               (502)

               Aby zjistila, zda výrobnímu odvětví Unie byla i nadále působena újma, a aby stanovila spotřebu a různé ekonomické ukazatele týkající se situace výrobního odvětví Unie, Komise zkoumala, zda a do jaké míry musí být při posuzování vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie („využití pro vlastní spotřebu“).

               (503)

               Komise analyzovala tyto ekonomické ukazatele s ohledem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie (včetně využití pro vlastní spotřebu výrobního odvětví): spotřeba, objem prodeje, výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, růst, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál a rozsah subvenčního rozpětí.

               (504)

               U těchto ukazatelů Komise v souladu s původním šetřením zjistila, že výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna hospodářskou soutěží s dovozem z dotčené země. Články určené pro závislý trh byly využívány jako hlavní komponent pro výrobu modulů. Proto přímá hospodářská soutěž s dovozem modulů z dotčené země, které čelili výrobci modulů v Unii, také vytvářela nepřímý tlak na cenu závislého prodeje a/nebo výrobní náklady článků používaných v těchto modulech. Kromě toho dovoz článků z ČLR zvýšil tlak na výrobce modulů využívajících výrobu článků pro vlastní spotřebu. Soutěžily nejen s moduly sestavenými ve třetích zemích z čínských článků, ale také s moduly sestavenými v Unii s použitím těchto dovezených čínských článků.

               (505)

               V důsledku toho, na rozdíl od jiných případů (52), kde bylo pro analýzu újmy relevantní rozlišení mezi závislým a volným trhem, jelikož výrobky určené pro využití pro vlastní spotřebu nebyly vystaveny přímé konkurenci ze strany dovozu, Komise v tomto případě došla k závěru, že pro většinu ekonomických ukazatelů rozlišení mezi závislým a volným trhem nebylo oprávněné.

               (506)

               Nicméně pokud jde o ziskovost, Komise se zaměřila pouze na prodej na volném trhu. Ceny na závislém trhu byly stanoveny podle různých cenových politik (stanovování převodní ceny na úrovni faktické tržní ceny, převod na základě skutečných nákladů atd.). Proto ne vždy odrážejí ceny za běžných tržních podmínek a při hodnocení tohoto ukazatele nemohly být zohledněny.

               (507)

               Po poskytnutí informací několik stran tvrdilo, že stav výrobního odvětví Unie vyrábějícího články měl být posouzen samostatně u závislého trhu a volného trhu. Za prvé, tvrdily, že Komise neposkytla řádné odůvodnění, jak byl závislý trh stejně ovlivněn hospodářskou soutěží s dovozem z ČLR. Za druhé, jedna strana tvrdila, že vzhledem k tomu, že Komise považovala ceny na závislém trhu za nespolehlivé pro posouzení ziskovosti, je rovněž nesprávné vyvozovat závěr, že byly podrobeny tlaku v důsledku dovozu modulů. Za třetí, společná analýza obou trhů je v rozporu se skutečností, že během posuzovaného období se spotřeba článků snížila méně než spotřeba modulů. To zřejmě znamená, že neexistuje přímá souvislost mezi dovozem modulů a dovozem článků a mezi poklesem dovozu článků a cenami článků vystavených volnému trhu.

               (508)

               Za prvé, v rozporu s tvrzeními stran poskytla Komise v 503. a 504. bodě odůvodnění podrobné zdůvodnila, že byl závislý trh stejnou měrou ovlivněn hospodářskou soutěží s dovozem z ČLR. Jelikož články jsou hlavním komponentem pro výrobu modulu, dovoz modulů z ČLR vyvíjí nepřímý tlak na cenu závislého prodeje článků, pokud je převodní cena založena na faktické tržní ceně. Při druhé možnosti, kdy je převod založen na skutečných nákladech, dovoz článků vyvíjí tlak na společnosti, aby zefektivnily svůj výrobní proces. Za druhé, i když ceny na závislém trhu jsou nespolehlivé pro posouzení ziskovosti, považovala Komise vývoj těchto cen za důležitý relevantní faktor pro posouzení, zda závislý trh čelí hospodářské soutěži s dovozem z ČLR. Za třetí, Komise netvrdila, že existuje přímá souvislost mezi dovozem modulů a dovozem článků. Přesněji řečeno, uvedla, že použití článků pro vlastní spotřebu rovněž podléhá přímé hospodářské soutěži s dovozem článků a nepřímé hospodářské soutěži s dovozem modulů, protože články pro vlastní spotřebu se používají k výrobě modulů. A konečně zúčastněná strana neprokázala, že neexistuje souvislost mezi cenami článků na volném trhu a poklesem dovozu článků. Jak je patrné z tabulky 8b, prodejní ceny výrobního odvětví Unie vyrábějícího články se zvýšily, když se mezi rokem 2014, kdy se začal plně projevovat účinek opatření, a obdobím přezkumného šetření dovoz článků z Číny snížil z hlediska jak objemu, tak podílu na trhu. V důsledku toho byly tyto argumenty odmítnuty.

               (509)

               Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že společná analýza závislého a volného trhu článků vlastně vylučuje analýzu volného trhu, neboť představuje jen 4 % celkové výroby solárních článků v Unii. Komise tak opomněla přezkoumat stav domácího výrobního odvětví jako celku, a tedy nesplnila požadavky „objektivity“ v čl. 3.1 antidumpingové dohody.

               (510)

               Komise nerozumí tomu, jak by společná analýza závislého a volného trhu článků vylučovala analýzu volného trhu. Ve skutečnosti Komise analyzovala řadu ukazatelů újmy jen ve vztahu k volnému trhu, jako jsou ziskovost, prodejní ceny a návratnost investic. Kromě toho je řada ukazatelů analyzována kumulativně, a to i v případech, kdy jsou provedeny samostatné analýzy závislého a volného trhu (53). Těmito ukazateli často jsou: výroba, kapacita, využití kapacity, investice, návratnost investic, zaměstnanost, produktivita, zásoby a náklady práce. V neposlední řadě ukazatele újmy těch výrobců článků v Unii, kteří prodávali výlučně na volném trhu, vykazovaly stejné trendy, a v důsledku toho se závěry vyvozené pro celé výrobní odvětví Unie vyrábějící články vztahují i na ně. Čínská vláda trvala na tom, že podle judikatury WTO v případě existence závislého trhu pro část výrobku, který je předmětem šetření, musí být provedena srovnávací analýza. Komise se domnívala, že tento požadavek, i pokud byl použitelný v tomto velmi specifickém případě, byl každopádně splněn. U části výroby článků v Unii, která se prodává na závislém trhu, byla újma zjištěna na základě nepřímého tlaku na ceny na úrovni modulů, do nichž se články montují. U části výroby článků v Unii, která se prodává na volném trhu, byly ukazatele újmy rovněž posuzovány samostatně a vykazují stejné trendy jako u závislé části trhu (které, vzhledem k tomu, že závislá část trhu představuje 96 % výroby v Unii, jsou prakticky totožné s kumulativním posouzením). Tento argument byl tedy odmítnut.

               (511)

               Čínská vláda rovněž tvrdila, že výrok, že výrobci modulů v Unii jsou v hospodářské soutěži s výrobci modulů sestavovaných ve třetích zemích s čínskými články, protiprávně rozšiřuje šetření. Nicméně tyto moduly byly zahrnuty do šetření od samého začátku, protože články určují původ modulů (54). Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.

               (512)

               Po zveřejnění informací další zúčastněná strana tvrdila, že analýza ziskovosti na základě 4 % výroby článků v Unii není reprezentativní pro správné posouzení potřeby zachovat cla. Komise poukázala na to, že pouze ziskovost byla posuzována výlučně na základě prodeje článků nezávislým odběratelům, a to z důvodů uvedených výše v 506. bodě odůvodnění. Nicméně pro účely posouzení stavu výrobního odvětví Unie byly analyzovány všechny ostatní ukazatele s ohledem jak na závislý, tak volný trh článků. Tento argument byl tedy odmítnut.

               (513)

               Společnost Jabil během období přezkumného šetření montovala moduly jménem jiné společnosti jakožto smluvní výrobce. Za tuto montážní službu platily ostatní společnosti odměnu. Rovněž převzaly plnou smluvní odpovědnost za prodej modulů smontovaných společností Jabil. V důsledku toho nebyl příjem vykazovaný společností Jabil získán z prodeje modulů, nýbrž z odměny za službu. Komise se proto rozhodla odlišovat údaje o zisku společnosti Jabil od údajů o zisku zbytku výrobního odvětví Unie vyrábějícího moduly (viz níže 563 a 565. bod odůvodnění). U zbývajících ukazatelů újmy nemohly být montážní činnosti vykonávané společností Jabil pro nespolupracující výrobce modulů ověřeny, a proto nebyly zohledněny.

               (514)

               Po poskytnutí informací požádala jedna zúčastněná strana o další objasnění, jaké údaje od společnosti Jabil byly nebo nebyly zohledněny a proč. U všech ukazatelů újmy s výjimkou ziskovosti Komise zohlednila všechny údaje poskytnuté společností Jabil, které se týkají spolupracujících výrobců modulů v Unii. Zohledněny byly pouze ty údaje, které mohly být ověřeny, kdežto ostatní nebyly zohledněny vzhledem ke konkrétnímu podnikatelskému modelu společnosti Jabil a skutečnosti, že konečné prodejní ceny nemohly být ověřeny.

         4.3.   Spotřeba v Unii

               (515)

               Komise stanovila spotřebu v Unii na základě celkového objemu dovozu dotčeného výrobku a objemu celkového prodeje obdobného výrobku v Unii, včetně výrobků určených k využití pro vlastní spotřebu. Údaj o celkovém prodeji výrobního odvětví Unie byl založen na informacích poskytnutých společností Europressedienst a v případě potřeby upravených údaji z průběžných odpovědí zúčastněných stran předložených před zahájením šetření a ověřených odpověďmi na dotazník od společností zařazených do vzorku. Jak je uvedeno v 519. bodě odůvodnění níže, údaje o dovozu vycházely z databáze Comext a údajů oznámených Komisi členskými státy podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení (dále jen „databáze podle čl. 14 odst. 6“). Údaje o spotřebě byly ověřeny porovnáním s jinými zdroji (55).

               (516)

               Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:

                  Tabulka 1a

                  Spotřeba modulů v Unii (v MW)

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Celkový trh

                           16 324

                           10 580

                           7 292

                           7 191

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              65

                              45

                              44

                              Zdroj: Europressedienst, průběžné odpovědi, ověřené odpovědi na dotazník, databáze Comext a databáze podle čl. 14 odst. 6.

                  Tabulka 1b

                  Spotřeba článků v Unii (v MW)

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Celkový trh

                           4 604

                           4 449

                           3 262

                           3 409

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              97

                              71

                              74

                              Zdroj: Europressedienst, průběžné odpovědi, ověřené odpovědi na dotazník, databáze Comext a databáze podle čl. 14 odst. 6.

               (517)

               Celkově spotřeba v Unii mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření značně poklesla. Spotřeba Unie se u modulů snížila o 56 %. Po dramatickém poklesu mezi roky 2012 a 2013 o 35 % však spotřeba v roce 2014 a během období přezkumného šetření zůstala poměrně stabilní.

               (518)

               Pokud jde o články, spotřeba se v posuzovaném období snížila o něco méně, tedy o 26 %. Spotřeba poklesla hlavně mezi roky 2013 a 2014, kdy se výrazně snížila o 26 %. V období přezkumného šetření se však začala oživovat a ve srovnání s rokem 2014 vzrostla o 4,5 %.

         4.4.   Dovoz z dotčené země

               (519)

               Údaje o objemu a hodnotě dovozu vycházely z různých zdrojů. U roku 2012 a části roku 2013 byly založeny na údajích poskytnutých žadatelem, avšak shromážděných jeho jménem společností Europressedienst, protože v té době se moduly a články dovážely do Unie v rámci celních položek zahrnujících i jiné výrobky, které nejsou předmětem tohoto šetření, a nemohly být tedy použity údaje Eurostatu. Poté, co byla dne 6. března 2013 zavedena celní evidence dovozu modulů a článků (56), údaje Eurostatu mohly být použity. Proto u zbytku let 2013, 2014 a období přezkumného šetření založila Komise své závěry na databázi Comext (57) a databázi podle čl. 14 odst. 6.

         4.4.1.   Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu

               (520)

               Dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:

                  Tabulka 2a

                  Dovoz modulů z ČLR (v MW) a podíl na trhu
                   (58)

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Objem dovozu z ČLR

                           10 786

                           5 198

                           2 845

                           2 917

                              Index

                              100

                              48

                              26

                              27

                           Podíl na trhu (%)

                           66

                           49

                           39

                           41

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              74

                              59

                              61

                              Zdroj: Databáze Comext a databáze podle čl. 14 odst. 6.

                  Tabulka 2b

                  Dovoz článků z ČLR (v MW) a podíl na trhu

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Objem dovozu z ČLR

                           333

                           386

                           613

                           548

                              Index

                              100

                              116

                              184

                              165

                           Podíl na trhu (%)

                           7

                           9

                           19

                           16

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              120

                              260

                              223

                              Zdroj: Databáze Comext a databáze podle čl. 14 odst. 6.

               (521)

               Během posuzovaného období se objem dovozu modulů z ČLR snížil o 73 % s odpovídajícím poklesem podílu na trhu o 39 %, tj. ze 66 % v roce 2012 na 41 % v období přezkumného šetření. Po uložení stávajících opatření v roce 2013 se ale objem dovozu modulů mezi lety 2013 a 2014 snížil o 45 %, zatímco spotřeba poklesla o 31 %.

               (522)

               Pokud jde o články, objem dovozu se během posuzovaného období zvýšil o 65 %, což mělo za následek mnohem větší nárůst podílu na trhu, tj. o 123 % (ze 7 % v roce 2012 na 16 % během období přezkumného šetření), v souvislosti se zmenšujícím se trhem. Zároveň se mezi lety 2013 a 2014 dovoz článků zvýšil o 59 %, což mělo za následek zvýšení podílu na trhu o 10 procentních bodů. I když nárůst nepokračoval během období přezkumného šetření, byla úroveň dovozu během období přezkumného šetření i nadále mnohem vyšší než v letech 2012 a 2013.

         4.4.2.   Ceny dovozu z dotčené země

               (523)

               Komise stanovila ceny dovozu na základě databáze Comext a databáze podle čl. 14 odst. 6.

               (524)

               Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:

                  Tabulka 3a

                  Dovozní ceny modulů (EUR/kW)

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Dovozní ceny ČLR

                           700

                           520

                           553

                           544

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              74

                              79

                              78

                              Zdroj: Databáze Comext a databáze podle čl. 14 odst. 6.

                  Tabulka 3b

                  Dovozní ceny článků (EUR/kW)

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Dovozní ceny ČLR

                           500

                           350

                           282

                           286

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              70

                              56

                              57

                              Zdroj: Databáze Comext a databáze podle čl. 14 odst. 6.

               (525)

               Průměrná dovozní cena z ČLR v posuzovaném období poklesla u modulů o 22 % a u článků o 43 %. U modulů se dovozní cena v letech 2012 a 2013 snížila a poté, když opatření vstoupila v platnost, se cena u modulů mezi lety 2013 a 2014 zvýšila o 6,3 %. Mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření se dále mírně snížila, a to o 1,6 %. Co se týče článků, dovozní cena i nadále klesala v letech 2013 až 2014, kdy se výrazně snížila o 19,4 %, ale mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření mírně stoupla, a to o 1,4 %.

               (526)

               Nicméně téměř všichni vyvážející výrobci, kteří během období přezkumného šetření prodávali moduly a články, byli vázáni cenovými závazky a jejich vývozní ceny výrobků vyvážených do EU byly určeny těmito závazky, jež stanoví minimální dovozní cenu. Pouze 1,6 % z objemu dovozu modulů a 0,6 % u článků bylo vyrobeno mimo rámec minimální dovozní ceny (59). V důsledku toho tyto vývozní ceny nemohly být považovány za relevantní ukazatel pro určení cenového chování vyvážejících výrobců v případě neexistence stávajících opatření.

               (527)

               Po poskytnutí informací několik stran tvrdilo, že ke stanovení cenového podbízení by měla být použita vývozní cena výrobků vyvážených do EU, a na tomto základě vypočítalo, že nedošlo k cenovému podbízení. Je pravda, že podle výpočtu na základě vývozních cen výrobků vyvážených do EU nedošlo u modulů k podbízení a u článků je podbízení velmi okrajové. Komise však měla za to, že neexistence cenového podbízení z důvodu dodržení minimální dovozní ceny není rozhodujícím ukazatelem pro analýzu současného stavu výrobního odvětví Unie. Jak je uvedeno níže v 573. bodě odůvodnění, Komise dospěla k závěru, že výrobnímu odvětví Unie byla nadále působena újma v důsledku rozsahu subvencování zjištěného v předchozím šetření a v důsledku praktik obcházení zjištěných tak, jak je uvedeno výše ve 4. bodě odůvodnění, a odvětví tak nemělo dostatek času k zotavení.

         4.4.3.   Ceny dovozu z jiných zemí

               (528)

               Průměrná cena dovozu ze třetích zemí do Unie vychází rovněž z údajů databáze Comext a čl. 14 odst. 6 a vyvíjela se takto:

                  Tabulka 4a

                  Moduly – dovoz ze třetích zemí

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Objem (v MW)

                           1 395

                           1 382

                           2 049

                           1 808

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              99

                              147

                              130

                           Podíl na trhu (%)

                           9

                           13

                           28

                           25

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              153

                              329

                              290

                           Průměrná cena (EUR/kW)

                           700

                           520

                           547

                           550

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              74

                              78

                              79

                              Zdroj: Databáze Comext a databáze podle čl. 14 odst. 6.

                  Tabulka 4b

                  Články – dovoz ze třetích zemí

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Objem (v MW)

                           3 227

                           3 334

                           1 580

                           1 725

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              103

                              49

                              53

                           Podíl na trhu (%)

                           70

                           75

                           48

                           51

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              107

                              69

                              72

                           Průměrná cena (EUR/kW)

                           500

                           350

                           289

                           275

                              Index (2012 = 100)

                              100

                              70

                              58

                              55

                              Zdroj: Databáze Comext a databáze podle čl. 14 odst. 6.

               (529)

               Během posuzovaného období vzrostl dovoz modulů do Unie ze třetích zemí o 30 %. Největší nárůst byl zaznamenán v letech 2013 až 2014, kdy se objem zvýšil o 48 %. Jejich podíl na trhu významně vzrostl, a to z 9 % v roce 2012 na 25 % během období přezkumného šetření. I v tomto případě největší změna nastala mezi lety 2013 a 2014, kdy podíl na trhu stoupl z 13 % na 28 %. Největšími vývozci po ČLR byly Tchaj-wan, Malajsie a Singapur. Je třeba poznamenat, že dovoz z Tchaj-wanu a Malajsie mohl zahrnovat obcházení (viz výše 4. bod odůvodnění).

               (530)

               Pokud jde o články, dovoz z jiných zemí se během posuzovaného období snížil o 47 %. Největší pokles, tj. o 52 %, nastal mezi lety 2013 a 2014, kdežto mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření se tento dovoz zvýšil o 9 %. To mělo za následek pokles podílu na trhu ze 70 % v roce 2012 na 51 % v období přezkumného šetření. Mezi lety 2013 a 2014 se podíl na trhu snížil ze 75 % na 48 % a během období přezkumného šetření se pak mírně zvýšil o tři procentní body. Pokud jde o články, největšími vývozci byly Tchaj-wan a Malajsie, po nichž následovaly ČLR a USA. Je třeba poznamenat, že dovoz z Tchaj-wanu a Malajsie mohl zahrnovat obcházení (viz výše 4. bod odůvodnění).

               (531)

               Průměrné vývozní ceny ze třetích zemí se u modulů i článků během posuzovaného období výrazně snížily, což bylo v souladu s čínskými cenami a cenami v Unii. U modulů se během posuzovaného období snížily o 21 % a u článků o 45 %. I tyto ceny mohly být ovlivněny praktikami obcházení (viz výše 4. bod odůvodnění).

         4.5.   Hospodářská situace výrobního odvětví Unie

   4.5.1.   Obecné poznámky

               (532)

               V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení prozkoumala Komise všechny hospodářské činitele a ukazatele, které během posuzovaného období měly vliv na stav výrobního odvětví Unie.

               (533)

               Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů získaných od žadatele, porovnaných s průběžnými odpověďmi zaslanými řadou výrobců v Unii před zahájením šetření a ověřených odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Mikroekonomické ukazatele posuzovala Komise na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku.

               (534)

               Makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího subvencování.

               (535)

               Mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.

         4.5.2.   Makroekonomické ukazatele

   4.5.2.1.   Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity

               (536)

               Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:

                  Tabulka 5a

                  Moduly – výroba, výrobní kapacita a využití kapacity

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Objem výroby (v MW)

                           4 604

                           4 449

                           3 262

                           3 409

                              Index

                              100

                              97

                              71

                              74

                           Výrobní kapacita (v MW)

                           8 624

                           7 907

                           7 391

                           6 467

                              Index

                              100

                              92

                              86

                              75

                           Využití kapacity (%)

                           53

                           56

                           44

                           53

                              Index

                              100

                              105

                              83

                              99

                              Zdroj: Europressedienst, průběžné odpovědi a ověřené odpovědi na dotazník.

                  Tabulka 5b

                  Články – výroba, výrobní kapacita a využití kapacity

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Objem výroby (v MW)

                           1 066

                           734

                           1 096

                           1 270

                              Index

                              100

                              69

                              103

                              119

                           Výrobní kapacita (v MW)

                           2 384

                           1 844

                           1 778

                           1 811

                              Index

                              100

                              77

                              75

                              76

                           Využití kapacity (%)

                           45

                           40

                           62

                           70

                              Index

                              100

                              89

                              138

                              157

                              Zdroj: Europressedienst, průběžné odpovědi a ověřené odpovědi na dotazník.

               (537)

               Celková výroba modulů v Unii se v posuzovaném období snížila o 26 %, avšak mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření se zvýšila o 4,5 %. V souvislosti s poklesem spotřeby se během posuzovaného období výrobní kapacita v reakci na trend klesající výroby také snížila, a to o 25 %. Míra využití kapacity mezi počátkem a koncem posuzovaného období tudíž zůstala stabilní a během období přezkumného šetření činila 53 %. Mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření se však významně zvýšilo využití kapacity, a to o 9 procentních bodů (to je nárůst o 19 %). Je třeba poznamenat, že výrobci modulů v Unii zařazení do vzorku měli během posuzovaného období mnohem vyšší míru využití kapacity, která během období přezkumného šetření dosáhla 85 %, což oproti roku 2012 (61 %) představuje nárůst o 39 %.

               (538)

               Výroba článků v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 19 %. Zatímco mezi lety 2012 a 2013 se výroba snížila o 31 %, mezi lety 2013 a 2014 vzrostla o 49 % a mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření o dalších 15 %. To odráží uložení vyrovnávacích opatření v prosinci roku 2013, přičemž spotřeba v období mezi roky 2012 a 2014 neustále klesala, poté však mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření vzrostla. Zároveň se v posuzovaném období výrobní kapacita snížila o 24 %, což vedlo k výraznému zvýšení využití kapacity, a to z 45 % v roce 2012 na 70 % v období přezkumného šetření. Výrobci článků zařazení do vzorku měli podobně jako výrobci modulů mnohem vyšší míru využití kapacity než celkové výrobního odvětví Unie (86 %) a ta zůstala během posuzovaného období stabilní.

               (539)

               Závěrem je, že výrobní odvětví Unie v reakci na snížení spotřeby snížilo svou kapacitu. Zároveň během období přezkumného šetření zvýšilo svou výrobu oproti roku 2014, což dále zlepšilo míru využití kapacity.

         4.5.2.2.   Objem prodeje a podíl na trhu

               (540)

               Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:

                  Tabulka 6a

                  Moduly – objem prodeje a podíl na trhu

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Celkový objem prodeje (závislý a volný trh) v Unii (v MW)

                           4 143

                           4 000

                           2 398

                           2 465

                              Index

                              100

                              97

                              58

                              60

                           Podíl na trhu (%)

                           25

                           38

                           32

                           35

                              Index

                              100

                              149

                              128

                              140

                              Zdroj: Europressedienst, průběžné odpovědi a ověřené odpovědi na dotazník.

                  Tabulka 6b

                  Články – objem prodeje a podíl na trhu

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Celkový objem prodeje (závislý a volný trh) v Unii (v MW)

                           1 045

                           729

                           1 069

                           1 136

                              Index

                              100

                              70

                              102

                              109

                           Podíl na trhu (%)

                           23

                           16

                           33

                           33

                              Index

                              100

                              72

                              144

                              147

                              Zdroj: Europressedienst, průběžné odpovědi a ověřené odpovědi na dotazník.

               (541)

               V průběhu posuzovaného období klesl objem prodeje modulů o 40 %. Nicméně v souvislosti se snížením spotřeby o 56 % se to promítlo do významného zvýšení podílu na trhu v posuzovaném období, a to o 40 %, a dosažením 35 % během období přezkumného šetření.

               (542)

               Pokud jde o články, objem prodeje výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvýšil o 9 %. To vedlo ke zvýšení podílu na trhu z 23 % v roce 2012 na 33 % v období přezkumného šetření, zatímco spotřeba klesla mnohem méně než u modulů, tj. o 26 %.

               (543)

               V souvislosti s klesající spotřebou a vstupem vyrovnávacích opatření v platnost se výrobnímu odvětví Unie podařilo zvýšit svůj podíl na trhu jak u modulů, tak u článků.

         4.5.2.3.   Zaměstnanost a produktivita

               (544)

               Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:

                  Tabulka 7a

                  Moduly – zaměstnanost a produktivita

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Počet zaměstnanců

                           17 321

                           13 918

                           6 506

                           6 303

                              Index

                              100

                              80

                              38

                              36

                           Produktivita (kW/zaměstnanec)

                           266

                           320

                           501

                           541

                              Index

                              100

                              120

                              189

                              203

                              Zdroj: Europressedienst, průběžné odpovědi a ověřené odpovědi na dotazník.

                  Tabulka 7b

                  Články – zaměstnanost a produktivita

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Počet zaměstnanců

                           2 876

                           1 511

                           1 846

                           1 770

                              Index

                              100

                              53

                              64

                              62

                           Produktivita (kW/zaměstnanec)

                           371

                           486

                           594

                           717

                              Index

                              100

                              131

                              160

                              194

                              Zdroj: Europressedienst, průběžné odpovědi a ověřené odpovědi na dotazník.

               (545)

               Zaměstnanost se mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření u modulů snížila o 64 % a u článků o 38 %. Počet zaměstnanců u modulů klesl hlavně mezi lety 2013 a 2014 (o 53 %) a oproti snížení výroby během téhož období (o 27 %) šlo o mnohem větší pokles. U článků se počet zaměstnanců mezi lety 2013 a 2014 zvýšil o 22 %, což bylo mnohem méně než růst výroby v témže období (o 49 %). To mělo za následek značné zvýšení produktivity během téhož posuzovaného období jak u modulů, tak u článků, a to o 103 %, resp. 94 %. Mezi lety 2013 a 2014 se produktivita zvýšila u modulů o 57 % a u článků o 22 %.

               (546)

               Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana zpochybnila závěry Komise týkající se počtu zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie a tvrdila, že došlo k dvojímu započítání zaměstnanců ve výrobě článků a modulů největší společnosti, SolarWorld. Číselné údaje o zaměstnancích společnosti SolarWorld a všech ostatních společností zařazených do vzorku byly řádně ověřeny a bylo zajištěno, že v případě vertikálně integrovaných společností zaměstnanci nebyli započítáni dvakrát. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.

         4.5.2.4.   Rozsah subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího subvencování

               (547)

               Jak je vysvětleno výše v oddíle 3, Komise zjistila, že během období přezkumného šetření subvencování pokračovalo, a je velmi pravděpodobné, že kdyby platná opatření pozbyla platnosti, došlo by k obnovení subvencování fotovoltaického odvětví.

               (548)

               Nicméně analýza ukazatelů újmy ukazuje, že zavedená opatření měla pozitivní dopad na výrobní odvětví Unie, u něhož se má za to, že se zotavuje z účinku minulého přílivu dovážených subvencovaných výrobků.

         4.5.3.   Mikroekonomické ukazatele

               (549)

               Do vzorku byli zařazeni jen tři výrobci článků a dva z nich jsou členy sdružení EU ProSun. Spolupracovali při podání žádosti, která obsahovala číselné údaje obou výrobců. Proto všechny číselné údaje týkající se mikroekonomických ukazatelů u článků, které lze přímo vysledovat k třetí společnosti, jež není členem EU ProSun, jsou uvedeny jako rozpětí v zájmu ochrany důvěrnosti tohoto výrobce v Unii, který spolupracoval při šetření.

         4.5.3.1.   Ceny a faktory ovlivňující ceny

               (550)

               Průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:

                  Tabulka 8a

                  Moduly – prodejní ceny v Unii

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Průměrné prodejní ceny na volném trhu v Unii (EUR/kW)

                           790

                           651

                           618

                           593

                              Index

                              100

                              82

                              78

                              75

                           Jednotkové výrobní náklady (EUR/kW)

                           1 112

                           813

                           648

                           627

                              Index

                              100

                              73

                              58

                              56

                              Zdroj: Ověřené odpovědi na dotazník.

                  Tabulka 8b

                  Články – prodejní ceny v Unii

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Průměrné prodejní ceny na volném trhu v Unii (EUR/kW)

                           378–418

                           307–339

                           239–264

                           258–284

                              Index

                              100

                              81

                              63

                              68

                           Jednotkové výrobní náklady (EUR/kW)

                           587–648

                           402–444

                           347–384

                           338–373

                              Index

                              100

                              69

                              59

                              58

                              Zdroj: Ověřené odpovědi na dotazník.

               (551)

               Výše uvedená tabulka znázorňuje vývoj jednotkové prodejní ceny na volném trhu Unie ve srovnání s odpovídajícími náklady na výrobu. Prodejní ceny v posuzovaném období významně klesly, tj. u modulů o 25 % a u článků o 32 %. Zatímco u modulů prodejní ceny klesaly během posuzovaného nepřetržitě, u článků se mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetřením zvýšily o 5 procentních bodů. Prodej článků na volném trhu tvořil méně než 5 % z celkové výroby výrobců zařazených do vzorku a jeden výrobce navíc prodal velké množství výrobků za velmi nízké ceny v očekávání ukončení své obchodní činnosti v EU. Z tohoto ukazatele tedy nebylo možno vyvodit žádný smysluplný závěr. U některých výrobců zařazených do vzorku byly články pro vlastní spotřebu převedeny nebo dodány k výrobě modulů za použití jiné metody (stanovování převodních cen na úrovni faktické tržní ceny, převod na základě skutečných nákladů atd.). Z vývoje cen u využití pro vlastní spotřebu proto nelze vyvodit žádný smysluplný závěr.

               (552)

               Jednotkové výrobní náklady během posuzovaného období prudce klesly, tj. u modulů o 46 % a u článků o 42 %.

               (553)

               Prodejní ceny modulů byly v průměru nižší než jednotkové výrobní náklady, rozdíl se ale během posuzovaného období neustále snižoval, zejména po zavedení opatření v roce 2013. Zatímco v roce 2012 prodejní cena u modulů činila jen 71 % jednotkových výrobních nákladů, v roce 2013 80 %, v roce 2014 94 % a v období přezkumného šetření 94,5 %. Rozdíl mezi prodejní cenou a výrobními náklady se tedy mezi rokem 2013 a obdobím přezkumného šetření prudce zmenšil, a to o 14 procentních bodů.

               (554)

               Prodejní cena článků tvořila v roce 2012 60–67 % jednotkových výrobních nákladů, v roce 2013 to bylo 72–80 %, v roce 2014 65–72 % a v období přezkumného šetření 72–79 %. Nicméně, jak bylo vysvětleno výše, v roce 2014 a v období přezkumného šetření byl trend silně ovlivněn mimořádně nízkými cenami jednoho výrobce v Unii. Dvě zbývající společností zařazené do vzorku vykazovaly trend 75 % až 80 % v roce 2014 a 81 % až 86 % v období přezkumného šetření, což bylo vcelku v souladu s trendem u modulů.

               (555)

               Celkově lze říci, že se výrobní odvětví začalo zotavovat z účinků minulého subvencování, také ale zvýšilo úsilí o znovunabytí konkurenceschopnosti, a to především zvyšováním produktivity pracovní síly výrobního odvětví Unie, jak je popsáno v 544. bodě odůvodnění, což vedlo k nárůstu produktivity a lepšímu využití kapacity.

         4.5.3.2.   Náklady práce

               (556)

               Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:

                  Tabulka 9a

                  Moduly — Průměrné náklady práce na zaměstnance

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)

                           32 918

                           38 245

                           36 577

                           38 343

                              Index

                              100

                              116

                              111

                              116

                              Zdroj: Ověřené odpovědi na dotazník.

                  Tabulka 9b

                  Články – Průměrné náklady práce na zaměstnance

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)

                           41 289 –45 590

                           45 002 –49 689

                           45 188 –49 895

                           47 825 – 52 807

                              Index

                              100

                              109

                              109

                              116

                              Zdroj: Ověřené odpovědi na dotazník.

               (557)

               Mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření se průměrné náklady práce na zaměstnance u modulů i článků zvýšily o 16 %. Toto zvýšení způsobila zejména výplata odstupného související s racionalizací počtu zaměstnanců a mzdová inflace.

         4.5.3.3.   Zásoby

               (558)

               Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:

                  Tabulka 10a

                  Moduly – zásoby

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Konečný stav zásob (kW)

                           186 533

                           114 792

                           196 944

                           191 207

                              Index

                              100

                              62

                              106

                              103

                           Konečný stav zásob vyjádřený jako procento výroby (%)

                           33

                           13

                           13

                           11

                              Index

                              100

                              40

                              38

                              34

                              Zdroj: Ověřené odpovědi na dotazník.

                  Tabulka 10b

                  Články – zásoby

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Konečný stav zásob (MW)

                           53 029 –58 553

                           90 079 –99 462

                           99 999 –110 415

                           135 492 –149 606

                              Index

                              100

                              170

                              189

                              256

                           Konečný stav zásob vyjádřený jako procento výroby (%)

                           18

                           23

                           12

                           14

                              Index

                              100

                              125

                              68

                              80

                              Zdroj: Ověřené odpovědi na dotazník.

               (559)

               Během posuzovaného období se zásoby u modulů mírně zvýšily, a to o 3 %, u článků se zvýšily výrazně, a to o 156 %. Nicméně jak u modulů, tak u článků se zásoby jako procentní podíl na celkové výrobě snížily, o 66 % u modulů a o 20 % u článků.

               (560)

               Zásoby nelze považovat za relevantní ukazatel újmy v tomto odvětví, jelikož výroba a prodej jsou založeny hlavně na objednávkách, a výrobci si proto většinou udržují jen omezené zásoby.

         4.5.3.4.   Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál

               (561)

               Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:

                  Tabulka 11a

                  Moduly – Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Ziskovost prodeje odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, včetně společnosti Jabil (procentní podíl na obratu z prodeje) (60)

                           – 24,4 /– 29,5

                           – 24,4 /– 29,5

                           – 6,8 /– 8,2 %

                           – 7,7 /– 9,3

                              Index

                              100

                              100

                              361/298

                              319/264

                           Ziskovost prodeje odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjma společnosti Jabil (procentní podíl na obratu z prodeje)

                           – 32,7 %

                           – 27,2 %

                           – 8,7 %

                           – 9,5 %

                              Index

                              100

                              120

                              376

                              344

                           Peněžní tok (EUR)

                           – 129 864 423

                           – 69 402 391

                           – 18 231 488

                           – 145 258 620

                              Index

                              100

                              187

                              712

                              89

                           Investice (v EUR)

                           24 134 924

                           12 407 723

                           17 333 494

                           24 565 553

                              Index

                              100

                              51

                              72

                              102

                           Návratnost investic (%)

                           – 6

                           – 10

                           – 3

                           – 2

                              Index

                              100

                              55

                              193

                              258

                              Zdroj: Ověřené odpovědi na dotazník.

                  Tabulka 11b

                  Články – ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic

                           2012

                           2013

                           2014

                           OPŠ

                           Ziskovost prodeje odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)

                           – 37,7 – – 41,6

                           – 7,2 – – 7,9

                           – 26,6 – – 29,3

                           – 36,8 – – 40,7

                              Index

                              100

                              527

                              142

                              102

                           Peněžní tok (EUR)

                           – 41 934 911  – – 46 303 131

                           – 17 537 454  – – 19 364 273

                           – 12 414 052  – – 13 707 182

                           – 29 027 946  – – 32 051 690

                              Index

                              100

                              239

                              338

                              144

                           Investice (v EUR)

                           29 435 820  – 32 502 051

                           26 074 619  – 28 790 726

                           7 001 485  – 7 730 807

                           11 429 509  – 12 620 083

                              Index

                              100

                              89

                              24

                              39

                           Návratnost investic (%)

                           – 6,0 – – 6,7

                           – 2,5 – – 2,7

                           – 24,6 – – 27,2

                           – 31,8 – – 35,1

                              Index

                              100

                              246

                              25

                              19

                              Zdroj: Ověřené odpovědi na dotazník.

               (562)

               Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje.

               (563)

               Jak je uvedeno v 507. bodě odůvodnění, jedna společnost zařazená do vzorku, Jabil, je montážní hospodářský subjekt a nepodniká v oboru prodeje modulů. Tato společnost vykazovala v ziskovosti odlišný trend. Společnost byla v průběhu posuzovaného období zisková a během období přezkumného šetření zvýšila svou ziskovost, jež dosáhla 5–15 %. Společnost Jabil však dosáhla svého zisku na základě odměny, kterou dostávala od svých zákazníků za montážní službu, a nikoli na základě prodeje modulů. Kromě toho jí nevznikly žádné náklady spojené s prodejem modulů, jako jsou marketingové náklady (vznikly jí pouze náklady na nalezení nových smluvních výrobců). Měla rovněž strukturu nákladů odlišnou od typického výrobce modulů, který plně odpovídá za výrobu a prodej svého výrobku. Jabil například měla nižší provozní kapitál, náklady na zásoby, závazky a pohledávky i nižší náklady na výzkum a vývoj.

               (564)

               Komise poznamenala, že údaj o ziskovosti v 1. sloupci tabulky 11a kombinuje údaje ze dvou různých skupin. Na jedné straně zahrnuje výrobce modulů, kteří vyrábějí výrobek a prodávají jej. Na straně druhé zahrnuje také Jabil (společnost zařazenou do vzorku), která moduly pouze montuje. Za účelem získání realistického pohledu na stav výrobního odvětví se Komise rozhodla ve své další analýze mezi těmito dvěma skupinami rozlišovat. Do tabulky 11a tedy doplnila druhý sloupec, který považovala za spolehlivější pro posouzení ziskovosti odvětví výroby modulů v Unii.

               (565)

               Společnosti zařazené do vzorku, kromě společnosti Jabil, byly během posuzovaného období ztrátové. Ztráty se však v průběhu posuzovaného období snížily o 244 %. V roce 2013 ve srovnání s rokem 2012 klesly o 5,5 procentního bodu. To se časově shodovalo se vstupem opatření v platnost (prozatímní opatření vstoupila v platnost dne 6. června 2013). Mezi rokem 2013 a rokem 2014, kdy účinky opatření pokrývaly celý rok, se ztráty snížily významněji, o 18,5 procentního bodu. Během období přezkumného šetření se ztráty mírně zvýšily, a to o 0,8 procentního bodu. To však bylo ovlivněno především ztrátami jednoho výrobce v Unii, který se pak rozhodl zastavit výrobu. Zároveň všichni ostatní výrobci v Unii zařazení do vzorku pokračovali ve snižování svých ztrát během období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2014.

               (566)

               Po zveřejnění informací několik stran zpochybnilo vyloučení společnosti Jabil z údajů o zisku zbytku výrobního odvětví Unie vyrábějícího moduly. Tyto strany tvrdily, že Jabil je zřídkavý příklad ziskového výrobce a že jeho vyloučení není v souladu s rozhodnutím akceptovat v souběžném antidumpingovém šetření výrobce ve srovnatelné zemi, který využívá takovou tollingovou smlouvu k tomu, aby si moduly, které prodává, dávala montovat jinou společností. Komise navzdory tomu, co tyto zúčastněné strany tvrdí, nevyloučila Jabil z analýzy ziskovosti. Lépe řečeno, aby byla analýza citlivosti smysluplnější, poskytla dva samostatné soubory údajů. Ty prokazují, že výrobní odvětví Unie je dokonce i při zahrnutí společnosti Jabil v průměru a jako celek ztrátové. Dokládá to rovněž, že mezi různými výrobci v Unii existují významné rozdíly v závislosti na jejich podnikatelském modelu, viz 513 a 563. bod odůvodnění. Toto tvrzení je tedy třeba odmítnout. Kromě toho Komise poznamenává, že každopádně neexistuje rozpor v přístupu u výrobce ve srovnatelné zemi a u výrobního odvětví Unie. Výrobce ve srovnatelné zemi je spíše podobný zákazníkům společnosti Jabil, nikoli společnosti Jabil, pokud jde o její vlastní podnikatelský model. Zatímco výrobce ve srovnatelné zemi nese plnou odpovědnost za prodej modulů smontovaných jinou společností, Jabil je montážní hospodářský subjekt, který dostává od svých zákazníků odměnu za poskytovanou montážní službu. Z tohoto důvodu se Komise při analýze újmy soustředila na transakce mezi společností Jabil a jinými výrobci v Unii, kteří se nacházejí ve stejné situaci jako výrobce ve srovnatelné zemi (viz 52. bod odůvodnění analogického konečného antidumpingového nařízení).

               (567)

               Pokud jde o výrobce článků, ztráty se během posuzovaného období snížily o 2 %. Mezi rokem 2012 až 2013 klesly o 31,9 procentního bodu, mezi rokem 2013 a 2014 se ale zvýšily o 20,3 procentního bodu a mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření vzrostly o 10,7 procentního bodu. U článků však ziskovost ovlivnily dvě mimořádné události. Na jedné straně jeden z výrobců zařazených do vzorku vstoupil na trh v průběhu posuzovaného období, ale v posledních letech posuzovaného období změnil způsob podávání zpráv o některých svých výrobních nákladech, což mělo za následek vysoké ztráty. Na druhé straně se pak projevily mimořádně nízké prodejní ceny a vysoká ztrátovost jiného výrobce zařazeného do vzorku v průběhu období přezkumného šetření, když byl v procesu zastavení výroby. Oproti tomu třetí výrobce zařazený do vzorku během posuzovaného období průběžně snižoval své ztráty.

               (568)

               Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii samofinancovat svoji činnost. Podobně jako ziskovost také čistý peněžní tok mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření sledoval negativní trend. U modulů se čistý peněžní tok během posuzovaného období snížil o 11 %, zatímco u článků se ve stejném období snížil o 44 %. Fluktuace peněžního toku, které nastaly v roce 2014 u modulů i článků, byly výsledkem mimořádných událostí, ke kterým došlo v souvislosti s jedním velkým výrobcem v Unii. Na jedné straně získal za nízkou cenu existující závod, na straně druhé restrukturalizoval svůj dluh. V roce 2015 pokračoval ve významných splátkách svých dluhů, což mělo za následek negativní peněžní tok z finančních činností. Je třeba poznamenat, že tento výrobce vykázal kladný peněžní tok z provozních činností a výrazné zlepšení svého provozního výsledku oproti roku 2014. Dva další výrobci modulů v Unii měli v období přezkumného šetření kladný a zlepšující se peněžní tok, kdežto další dva výrobci článků měli negativní, ale zlepšující se peněžní tok.

               (569)

               Pokud jde o investice, z výše uvedených tabulek je patrné, že výrobní odvětví Unie mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření zvýšilo své investice u modulů o 2 %. Mezi lety 2013 a 2014 se zvýšily o 40 % a mezi rokem 2013 a obdobím přezkumného šetření o 98 %.

               (570)

               Celkové investice se u článků mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření snížily o 61 %. Obecný trend investic u článků byl rovněž ovlivněn rozhodnutím jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku zastavit výrobu. Zároveň se investice obou dalších výrobců zařazených do vzorku mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření zvýšily čtyřnásobně.

               (571)

               Po poskytnutí informací několik účastníků řízení poukázalo na to, že investice do článků se v celém posuzovaném období snižovaly a uložení opatření je pozitivně neovlivnilo. Za prvé, i když je to věcně platí pro celý vzorek, jak je uvedeno v předchozím bodě odůvodnění, tento trend byl ovlivněn rozhodnutím jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku zastavit výrobu. Tento výrobce na počátku období uskutečnil významné investice, ale téměř žádné na jeho konci. Za druhé, další výrobce zařazený do vzorku v roce 2013 provedl investice do zahájení podnikání, což se odráží ve velkém nárůstu celkových investic v daném roce. Za třetí, poté, co vstup opatření v platnost začal ovlivňovat ziskovost společností, investice celého vzorku mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření vrostly, což je odrazem skutečnosti, že dva výrobci zařazení do vzorku, kteří zůstali na trhu, během uvedeného období zvýšili své investice čtyřnásobně. Proto bylo tvrzení, že uložení antidumpingových opatření neovlivnilo investice pozitivně, odmítnuto.

               (572)

               Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Během posuzovaného období zůstala negativní vzhledem k čistým ztrátám, které výrobní odvětví Unie utrpělo. U modulů se během posuzovaného období návratnost investic zlepšila o 4 procentní body. V roce 2014 a v období přezkumného šetření se ale oproti roku 2013 podstatně zlepšila, a to o 7, resp. 8 procentních bodů. Návratnost investic u článků se v posuzovaném období zhoršila o 25,8–28,4 procentního bodu.

         4.6.   Závěr ohledně újmy

               (573)

               Celkově vzato výrobní odvětví Unie v průběhu posuzovaného období i nadále zaznamenávalo újmu vzhledem ke krátkému období od uložení původních opatření, rozsahu subvencování a úrovně újmy zjištěné v předchozím šetření. K přetrvávání újmy kromě toho přispěly i praktiky obcházení, jak je uvedeno výše v 4. bodě odůvodnění. Nicméně od poloviny roku 2013 (prozatímní opatření vstoupila v platnost dne 6. června 2013), a zejména v průběhu roku 2014 (první celý rok platnosti vyrovnávacích opatření) a během období přezkumného šetření se výrobní odvětví Unie začalo postupně zotavovat.

               (574)

               Řada ukazatelů újmy vykazovala vskutku pozitivní trendy. Pokud jde o moduly, výrobní odvětví Unie zvýšilo své tržby z prodeje modulů v Unii o 2,8 %, a v důsledku toho jejich podíl na trhu vzrostl mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření o 9,4 %. Během téhož období výrobní odvětví Unie zvýšilo využití pro vlastní spotřebu a prodej článků v Unii o 6,3 % a udrželo tržní podíl na úrovni 33 %. Kromě toho výrobní odvětví Unie ve stejném období zlepšilo využití svých kapacit o 9 procentních bodů u modulů a o 8 procentních bodů u článků, a to navýšením výroby a snížením stávající kapacity. Dosáhlo také výrazného zvýšení produktivity, a tím došlo ke snížení rozdílů mezi jeho prodejními cenami a průměrnými výrobními náklady. Kromě toho dřívější cenové podbízení ze strany čínského vývozu bylo ukončeno vzhledem k tomu, že tento vývoz byl v souladu s minimální dovozní cenou (během období přezkumného šetření u modulů nebylo žádné cenové podbízení a u článků jen nepatrné cenové podbízení). V důsledku toho, ačkoli bylo výrobní odvětví Unie během období přezkumného šetření stále ztrátové, jeho ztráty se oproti rokům 2012 a 2013 významně snížily. Ztráty se však u výrobního odvětví Unie nesnížily, pokud jde o články, protože, jak je vysvětleno v 568. bodě odůvodnění, byly ovlivněny mimořádnými událostmi, k nimž došlo u dvou výrobců zařazených do vzorku. Naproti tomu třetí výrobce zařazený do vzorku své ztráty během období přezkumného šetření snížil, a tak sledoval stejný trend, jaký byl zaznamenán u modulů.

               (575)

               Výrobní odvětví Unie rovněž zvýšilo své investice mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření u modulů o 41 % a u článků o 63 %.

               (576)

               Avšak navzdory vynaloženému úsilí a všem pozitivním trendům, které z něho vycházely, výrobní odvětví Unie se stále nedokázalo vzpamatovat z minulých subvencovaných dovozů od čínských vývozců. Jak již bylo uvedeno, výrobci modulů i článků byli během období přezkumného šetření ztrátoví a měli negativní peněžní tok a návratnost investic. Kromě toho navzdory skutečnosti, že se objem dovozu výrobků vyvážených z Číny u modulů snížil, jejich podíl na trhu byl vyšší než podíl výrobců v Unii. Pokud jde o články, dovoz se v období přezkumného šetření oproti roku 2012 objemově významně zvýšil (o 65 %), čímž se jeho podíl na trhu zvětšil. Dovoz článků z Číny vyvíjel nepřímý tlak i na trh modulů výrobců pro vlastní spotřebu, jemuž tak bylo bráněno v dalším růstu. Proto výrobky dovážené z Číny i nadále vstupovaly na trh Unie ve významných objemech a za ceny, které byly nižší než náklady výrobního odvětví Unie.

               (577)

               Po zveřejnění informací několik stran tvrdilo, že Komise neposoudila účinky, jaké měl na výrobní odvětví Unie dovoz modulů z třetích zemí uskutečňovaný ve významných objemech a za ceny nižší, než byly ceny čínského vývozu.

               (578)

               Komise uznala, že dopad dovozu modulů z třetích zemí představuje důležitý faktor pro posouzení stavu výrobního odvětví Unie. Avšak tyto dovozy byly mnohem méně významné než dovoz z Číny – podíl dovozu ze třetích zemí na trhu byl 25 % (včetně modulů, které byly ve skutečnosti čínské, ale spadaly pod praktiky obcházení), zatímco podíl dovozu z Číny během období přezkumného šetření byl 41 % (a vzhledem k obcházení byl ve skutečnosti ještě vyšší). Kromě toho podíl dovozu ze třetích zemí na trhu se mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření snížil o 10 %, zatímco dovoz z Číny se v témže období zvýšil o 4,9 %. Tyto dva faktory dokládají, že dovoz z Číny měl na výrobní odvětví Unie mnohem větší dopad než dovoz ze třetích zemí. Kromě toho ceny modulů ze třetích zemí nebyly nižší než ceny čínského vývozu. Jak dokládá výše tabulka 4a, vážená průměrná cena veškerého dovozu ze třetích zemí byla během období přezkumného šetření 550 EUR/kW, což bylo více než průměrná čínská vývozní cena – 544 EUR/kW. Tato tvrzení byla proto odmítnuta.

               (579)

               Pokud jde o články, některé zúčastněné strany tvrdily, že újma byla způsobena dovozem ze třetích zemí, neboť ziskovost během období přezkumného šetření oproti roku 2014 klesla, což bylo způsobeno poklesem dovozu z Číny a souběžným růstem dovozu ze třetích zemí.

               (580)

               Za prvé, jak je uvedeno v 567. bodě odůvodnění, zvýšení ztrát během období přezkumného šetření u výrobců zařazených do vzorku bylo ovlivněno mimořádnými událostmi, k nimž došlo u dvou výrobců článků v Unii, zatímco třetí (a největší) výrobce během období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2014 zvýšil svou ziskovost. Za druhé, i když se dovoz z Číny mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření snížil o 3 procentní body, mezi rokem 2013 a obdobím přezkumného šetření se i přes vstup opatření v platnost zvýšil o 7 procentních bodů. V důsledku toho měl dovoz z Číny i nadále významný dopad na výrobní odvětví Unie. Za třetí, pokud jde o dovoz ze třetích zemí, ten se mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření opravdu zvýšil, a to o 2 procentní body, mezi rokem 2013 a obdobím přezkumného šetření se však snížil o 24 procentních bodů. Proto se jeho dopad na výrobní odvětví Unie v období po uložení opatření ve skutečnosti snížil. Tvrzení, že újmu způsobil dovoz ze třetích zemí, bylo tudíž odmítnuto.

               (581)

               Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že některé ukazatele újmy se zlepšily pouze v období přezkumného šetření, a ne bezprostředně po uložení opatření. Proto neexistuje žádná jasná souvislost mezi uložením opatření a různými pozitivními trendy.

               (582)

               Komise uznala, že některé ukazatele újmy, například u modulů podíl na trhu, výroba a využití kapacity, se zlepšily pouze v období přezkumného šetření, a ne v roce 2014. S ohledem na rozsah subvencování a újmy zjištěný v předchozím šetření trvalo jistou dobu, než byly zvráceny negativní trendy vztahující se na celé odvětví. To lze vysvětlit skutečností, že v době uložení původních opatření výrobní odvětví Unie procházelo procesem konsolidace, a mnoho výrobců tak již bylo v úpadku nebo jim úpadek hrozil, avšak trh opustilo až během roku 2014. To mělo významný dopad na všechny makroekonomické ukazatele, které zahrnovaly i tyto společnosti. Je třeba rovněž poznamenat, že řada ukazatelů, jako jsou podíl na trhu, výroba, využití kapacity a výrobní kapacita, u nichž byl na úrovni celého výrobního odvětví Unie zaznamenán negativní trend, vykazovala již v roce 2014 u výrobců v Unii zařazených do vzorku, pokud jde o moduly i články, pozitivní trendy. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.

               (583)

               Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobnímu odvětví Unie se vede dobře a plně se zotavilo z dřívější újmy. Po poskytnutí informací tyto strany svá tvrzení zopakovaly. Zejména údaje vykazované v účetních závěrkách společností SolarWorld a Jabil, které jsou s velkým předstihem největšími výrobci modulů v Unii, údajně prokazují, že jejich činnost v Unii v posledních několika letech rostla a že zvyšovaly objem výroby, kapacitu, využití kapacity, prodej na vývoz a produktivitu, zatímco výrobní náklady a zásoby se snižovaly.

               (584)

               Výrobci v Unii zařazení do vzorku (včetně společností Jabil a SolarWorld) v roce 2014 a v období přezkumného šetření zvýšili svůj objem výroby, kapacitu, využití kapacity, prodej na vývoz, zatímco jejich výrobní náklady a zásoby se snížily. Nicméně tvrzení, že výrobní odvětví se zcela zotavilo z dřívější újmy, je v rozporu s výsledky šetření, které vychází ze skutečných ověřených údajů výrobců v Unii zařazených do vzorku. Zejména mnoho mikroekonomických ukazatelů vychází pouze z prodeje nezávislým odběratelům v Unii (např. ziskovost, peněžní tok a návratnost investic). Kromě toho některé ze společností zařazených do vzorku mají velkou část výroby mimo Unii, což není v mikroekonomických ukazatelích zahrnuto. Naproti tomu veřejně dostupné finanční dokumenty se zaměřují na všechny činnosti dotčených společností a často poskytují informace o konsolidovaných účetních závěrkách celých skupin. Závěry o hospodářské situaci výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení proto nevycházely z veřejně dostupných finančních dokumentů, nýbrž z podrobnějších a ověřených informací ohledně situace v Unii, poskytnutých až během tohoto šetření. Kromě toho vyvozené závěry o stavu výrobního odvětví Unie byly založeny na údajích pocházejících od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, nikoli pouze ze od společností SolarWorld a Jabil. Pokud jde o Jabil, jak je vysvětleno výše, tato společnost pouze montovala moduly, nepřebírala ale plnou smluvní odpovědnost za jejich prodej. Údaje o jejím zisku proto nebyly použity pro analýzu stavu výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.

               (585)

               Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise měla zohlednit účinky rozsáhlých investic společnosti SolarWorld. Ty měly údajně negativní vliv na společnost a vzhledem k jejímu významnému podílu na výrobě výrobního odvětví Unie i na toto výrobní odvětví jako celek.

               (586)

               Za prvé, investice, o nichž se strana zmiňuje, byly uskutečněny v roce 2015 a týkaly se nejen článků a modulů, ale i jiné výroby v EU, např. destiček (61). Proto měly tyto investice jen dílčí důsledky pro posouzení ziskovosti podnikatelské činnosti společnosti, pokud jde o moduly a články. Za druhé, jak na to poukázaly jiné strany, skupina SolarWorld dosáhla pozitivních výsledků v roce 2016 (62) ve svých evropských a mimoevropských podnicích. Nezdá se, že by to v tomto stadiu svědčilo o tom, že již uskutečněné investice negativně ovlivnily společnost. Tento argument byl tedy odmítnut.

               (587)

               Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že výrobnímu odvětví Unie je i nadále působena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.

         5.   PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ ÚJMY

               (588)

               Aby mohla být posouzena pravděpodobnost přetrvávání újmy v případě, že by opatření vůči ČLR pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad dovozu z Číny na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.

               (589)

               Jak je uvedeno výše v oddíle 4.5, výrobní odvětví Unie zaznamenávalo újmu nadále i v průběhu období přezkumného šetření. Jak je uvedeno výše v oddíle 3.8, v případě pozbytí platnosti stávajících opatření bude subvencování pokračovat a existuje pravděpodobnost jeho obnovení. Kromě toho bylo zjištěno, že v případě pozbytí platnosti stávajících opatření lze očekávat subvencovaný vývoz z ČLR do Unie ve značném rozsahu a za ještě nižší ceny naž jsou ty, za které se v současnosti do Unie prodávají.

         5.1.   Nevyužitá kapacita, obchodní toky a přitažlivost trhu Unie a cenové chování vyvážejících výrobců v ČLR

               (590)

               Volná kapacita všech vyvážejících výrobců v ČLR spolupracujících při tomto šetření se podle jejich odpovědí na dotazník k výběru vzorku pohybuje okolo 33 %. Jen tyto společnosti měly v období přezkumného šetření volnou kapacitu (přibližně 10 GW) schopnou uspokojit celý trh Unie. Je třeba poukázat na to, že volná kapacita největších spolupracujících výrobců z hlediska objemu je mnohem nižší a že jejich využití kapacity se pohybuje v rozmezí od 86 % do 97,8 %.

               (591)

               Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana zpochybnila tyto údaje tvrzením, že čtyři největší čínští výrobci (Trina, JA Solar, Jinko a Canadian Solar) vyráběli při plném využití kapacity. Podle této zúčastněné strany uvedení čtyři výrobci představují více než 40 % celkového čínského vývozu (přibližně 11,2 GW). Z toho vyplývá, že k dosažení 43 % volné kapacity v roce 2016 uvedených Komisí by všichni menší výrobci museli vyrábět při využití kapacity na pouhých 20 %. Zúčastněná strana požádala Komisi, aby poskytla podrobné údaje o výpočtu průměrné hodnoty 43 %.

               (592)

               Komise za prvé uvedla, že volná kapacita všech vyvážejících výrobců v ČLR spolupracujících v tomto šetření se odhaduje na přibližně 33 %, nikoli 43 %. Kromě toho výše nastíněné výpočty uvedené strany se zakládají na předpokladu, že společnosti JA Solar a Canadian Solar při šetření spolupracovaly. Tito dva výrobci při šetření nespolupracovali. Proto jejich kapacita a využití kapacity nejsou Komisi známy a ve výše uvedených výpočtech nebyly zohledněny.

               (593)

               Tvrzení bylo proto odmítnuto.

               (594)

               Čínská výrobní kapacita pro moduly se pro rok 2015 odhaduje na 96,3 GW/rok a očekává se, že v roce 2016 dosáhne 108 GW/rok (63). Zároveň se celosvětová poptávka v roce 2015 odhadovala na 50,6 GW a předpokládá se, že v roce 2016 vzrostla na 61,7 GW (64) nebo podle jiného zdroje (65) na 68,7 GW. Komise proto dospěla k závěru, že celková volná kapacita čínských výrobců značně přesáhla celosvětovou poptávku, a to o 47,5 % v roce 2015, a přesáhne ji v roce 2016 v závislosti na zdroji o 42,9 % nebo o 36 %. Další zdroj zjistil, že celková celosvětová poptávka v roce 2015 byla 58 GW (66), v důsledku čehož by nadbytečné výrobní kapacity čínských výrobců v roce 2015 byly na úrovni 39,8 %.

               (595)

               I kdyby v Číně v budoucnu nebyla instalována žádná nová kapacita, stávající kapacita by stále byla značně vyšší než předpokládaná celosvětová poptávka po solárních zařízeních. Podle nejpravděpodobnějšího scénáře (tzv. „scénář se středním odhadem“) poptávka v roce 2020 dosáhne 97 GW (67) nebo 95 GW (68), což by bylo plně pokryto stávající čínskou kapacitou. Kromě toho, čínská kapacita v posledních 10 letech neustále roste. Například v letech 2012 až 2015 se více než zdvojnásobila (z 43,8 GW (69) v roce 2012 na 96,3 GW v roce 2015). Jen pro samotný rok 2016 je v Číně podle Bloomberg New Energy Finance („BNEF“) ohlášena nebo připravovaná dodatečná kapacita 2 GW. Navíc neexistují důkazy o tom, že by se čínská kapacita neměla i v blízké budoucnosti rozšiřovat, a to vzhledem k tomu, že se přinejmenším v uplynulých pěti letech neustále rozšiřovala. Z toho důvodu je i v případě méně pravděpodobného scénáře (tzv. „scénáře s vysokým odhadem“), podle kterého celosvětová roční poptávka v roce 2020 vzroste až na 120 GW (70), pravděpodobné, že čínští výrobci budou i nadále schopni uspokojit poptávku v plném rozsahu vzhledem k tomu, že by jim stačilo navyšovat svou kapacitu mnohem pomalejším tempem, než jak to dělali v minulosti, a to pouze o 11,3 % během čtyř let.

               (596)

               Po poskytnutí informací několik zúčastněných stran zpochybnilo údaje o kapacitě v ČLR a o celosvětové spotřebě, které použila Komise. Tvrdily, že sdružení Solar Power Europe není dostatečně spolehlivý zdroj, protože zohledňuje pouze moduly, které jsou již připojeny k síti, zatímco IHS a BNEF poskytují přesnější prognózy, jelikož vykazují moduly zakoupené pro instalaci.

               (597)

               Komise ve výše uvedených bodech odůvodnění analyzovala údaje a prognózy IHS, přičemž údaje BNEF se od IHS podstatně neliší. Odhady BNEF a IHS se plně shodují pro rok 2016 (68,7 GW v konzervativním scénáři a 70,7 GW v optimistickém scénáři) a pro rok 2017 (72,9 GW v konzervativním scénáři a 77,5 GW v optimistickém scénáři), zatímco se nevýznamně liší pro rok 2018 (BNEF: 83 GW; IHS: 82 GW) (71), což je poslední rok, za který BNEF poskytla odhad. Tento argument byl tedy odmítnut.

               (598)

               Tytéž strany rovněž zpochybnily výši celkové volné kapacity určenou Komisí. Zejména jedna zúčastněná strana uvedla, že tato kapacita v roce 2016 činila 70 GW. Neposkytla ale informace o zdroji ani o metodě, na jejímž základě určila tento číselný údaj. I kdyby byl tento údaj správný, odhadovaná nevyužitá kapacita by stále postačovala k uspokojení celosvětové poptávky dokonce i v případě nejoptimističtějšího odhadu pro rok 2016 (70,7 GW (72)). Žádná z ostatních stran neposkytla žádný odhad ani necitovala studii nebo zprávu, které by naznačovaly, že údaj o volné kapacitě určený Komisí by měl být snížen. Tento argument tudíž nic nemění na výše uvedených závěrech.

               (599)

               Několik zúčastněných stran před poskytnutím informací a po něm tvrdilo, že společnosti Tier 1 (73) mají mnohem menší nadbytečnou kapacitu než zbývající společnosti Tier 2 a Tier 3. Podle organizace BNEF mají společnosti Tier 1 pro rok 2016 odhadovanou kapacitu 46 GW, což je opravdu hodnota nižší než celková souhrnná kapacita společností Tier 2 a Tier 3, která se odhaduje na 62 GW (74). Na celosvětovém trhu však působí čínské společnosti všech typů. Pokud jde o Unii, po uložení stávajících opatření vyváželi nejen společnosti Tier 1, nýbrž i společnosti Tier 2 a Tier 3, byť v menším množství (podíl společností Tier 2 a Tier 3 na celkovém dovozu z Číny byl v roce 2014 odhadován na 13,6 %). Komise proto dospěla k závěru, že pro účely určení nevyužité kapacity, která je dostupná v Číně, by měly být zohledněny všechny typy čínských vyvážejících výrobců.

               (600)

               Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr, že nadbytečná kapacita všech typů vyvážejících výrobců by měla být zohledněna při určení volné kapacity dostupné v Číně.

               (601)

               Komise poukázala na to, že kapacita dostupná u společností Tier 1 představovala 90 % celkové světové spotřeby v roce 2015 (odhadované na 50,6 GW). Kromě toho skutečnost, že společnosti Tier 2 a Tier 3 vyvážely do EU, byť v malých množstvích, dokládá, že působí na trhu Unie a neomezují svůj prodej pouze na čínský nebo jiný trh. Dále se očekává, že se dovoz společností Tier 2 a Tier 3 v návaznosti na nedávná zrušení závazků převážně společností Tier 1 výrazně zvýší. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.

               (602)

               Řada stran před i po poskytnutí informací předložila tvrzení, že nadbytečná kapacita v Číně byla značně nadhodnocena, jelikož poptávka po solárních zařízeních na celosvětové úrovni neustále rostla. Celosvětová poptávka mezi roky 2014 a 2015 vzrostla o 25 % (ze 40,3 GW na 50,6 GW) (75). Nicméně, jak je uvedeno výše, odhadovaná nadbytečná kapacita čínských výrobců přesahuje stávající poptávku o více než 47,5 %. Proto i při nejoptimističtějším scénáři zvýšení celosvětové poptávky by čínští výrobci velmi pravděpodobně stále měli dostatečnou volnou kapacitu pro uspokojení této poptávky. Tento argument byl tedy odmítnut.

               (603)

               Co se týče článků, stávající kapacita čínských vyvážejících výrobců se pro rok 2016 odhaduje na 76,6 GW, což představuje nárůst o 12 % v porovnání s rokem 2015 (68 GW) (76). Vzhledem k tomu, že celosvětová poptávka po článcích se zhruba rovná celosvětové poptávce po modulech, měli čínští vyvážející výrobci nadbytečnou kapacitu článků 25,6 % v roce 2015 a 19,5 % v roce 2016. Kromě toho měla v roce 2016 Čína 72,8 % celosvětové stávající kapacity článků, čímž výrazně přesáhla kapacitu všech dalších třetích zemí. Další čtyři třetí země s největšími dostupnými kapacitami mají mnohem menší kapacity než Čína (Tchaj-wan: 11 GW; Malajsie: 4 GW; Korea: 2,7 GW; Japonsko: 1,9 GW). Na tomto základě dospěla Komise k závěru, že Čína má také značnou nadbytečnou kapacitu ve výrobě článků.

         5.2.   Atraktivita trhu Unie

               (604)

               Některé strany tvrdily, že trh Unie již není pro čínské výrobce přitažlivý. Uváděly, že čínská výroba článků a modulů bude spíše směřovat do rychle se rozvíjejících trhů v Asii, jako je Japonsko a Indie. Kromě toho se čínská domácí poptávka v posledních letech zvyšovala a v prvním čtvrtletí roku 2016 dosáhla 50 % čínské výroby solárních modulů. V Číně bude údajně do roku 2020 každoročně instalováno 20 GW nového výkonu. Proto v souvislosti s rostoucím počtem solárních zařízení v Číně, Indii a na jiných trzích v jihovýchodní Asii bude čínská výroba solárních modulů údajně primárně určena k uspokojení rostoucí poptávky na těchto trzích.

               (605)

               Je pravda, že trh Unie není tak důležitý jako dříve, kdy se na ročním celosvětovém instalovaném výkonu podílel až 60 % (v roce 2012). Ani se neočekává, že Unie bude patřit mezi rychle se rozšiřující trhy. Předpovědi růstu trhu Unie jsou v porovnání se zbytkem světa poměrně skromné. Podle středního scénáře sdružení Solar Power Europe se očekává roční růst evropské spotřeby solární energie z 8,2 GW na přibližně 15 GW v roce 2020 (77). Avšak odhady sdružení Solar Power Europe zahrnují také země mimo EU (Turecko, Švýcarsko atd.); jeho prognózy růstu pro 28 členských států Unie jsou ještě méně optimistické, tj. přibližně 11,6 GW (78) pro rok 2020.

               (606)

               Unie však zůstává významným trhem představujícím 14 % celkového světového trhu a očekává se, že jeho podíl na celosvětovém trhu zůstane významný i v budoucnu. Tři členské státy EU (Spojené království, Německo a Francie) byly v roce 2015 mezi prvními deseti trhy se solárními moduly. Kromě toho, jak je uvedeno výše, nadbytečná kapacita čínských vyvážejících výrobců by byla schopna uspokojit celkovou celosvětovou poptávku v budoucnosti, včetně všech rychle rostoucích trhů, jako je sama Čína, Indie, Japonsko, Jižní Amerika, atd. dohromady. V neposlední řadě uložení a prosazování opatření na ochranu obchodu, mimo jiné ze strany Kanady a USA, snížilo atraktivitu těchto trhů, což ještě zvyšuje atraktivitu trhu Unie v případě, že by opatření byla zrušena.

               (607)

               Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že i přes opatření na ochranu obchodu proti dovozu z ČLR jsou USA vzhledem k pobídkám a velmi vysoké úrovni přirozeného slunečního ozáření atraktivním trhem. Kromě toho podle téže strany Indie v rozporu s výše uvedenými skutečnostmi neuplatňuje žádná opatření na ochranu obchodu vůči dovozu z ČLR. Kromě toho má Indie v úmyslu podstatně zvýšit svůj instalovaný výkon.

               (608)

               Pokud jde o USA, Komise poukázala na to, že tato strana neposkytla důkaz, že pobídky zcela vyvažují nevýhodu, kterou pro výrobce z ČLR představují cla. Komise ostatně netvrdila, že trh USA je neatraktivní, nýbrž že existence cel snižuje jeho atraktivitu. Pokud jde o Indii, navržené clo nebylo vymáháno a bylo umožněno, aby v červnu 2014 jeho platnost vypršela. Nicméně i v když Indie nepodléhá clům, cla v Kanadě a USA zvyšují atraktivitu trhu Unie v případě, kdyby opatření pozbyla platnosti. Rovněž to nečiní trh Unie neatraktivním, protože všechny ostatní faktory popsané výše nadále trvají.

               (609)

               Přes uložení vyrovnávacích opatření v roce 2013 mají čínští vyvážející výrobci i nadále velký zájem o trh Unie, o čemž svědčí fakt, že si na něm udržují silnou pozici. Jak je uvedeno výše v oddíle 4.4, dovoz modulů a článků z Číny měl během období přezkumného šetření podíl na trhu 41 % a 16 % (v uvedeném pořadí) a úspěšně si udržel (a v případě článků dokonce zvýšil) svou pozici na trhu v porovnání s dovozem ze třetích zemí. Objem a tržní podíl čínského dovozu modulů mají mnohem větší význam než ty ze třetích zemí, které v souhrnu představovaly pouze 25 %. Co se týče článků, podíl třetích zemí na trhu představoval v průběhu období přezkumného šetření 51 %, to ale znamená výrazný pokles (o 32 %) v porovnání s rokem 2013, kdy představoval jejich podíl na trhu 75 %. Kromě toho navzdory skutečnosti, že stávající opatření vstoupila v platnost v roce 2013, čínský dovoz článků mezi rokem 2013 a obdobím přezkumného šetření vzrostl o 77,8 %. Dále, jak prokázalo šetření zaměřené na obcházení z roku 2015, se někteří z čínských výrobců snažili obejít opatření prostřednictvím Tchaj-wanu a Malajsie, nejvýznamnějších třetích zemí, pokud jde o dovoz.

               (610)

               Po poskytnutí informací několik stran zpochybnilo závěr, že trh Unie je pro čínské vyvážející výrobce i nadále atraktivním trhem. Jedna ze stran poukázala na to, že projekce růstu trhu Unie jako celku by měly být sníženy na základě poklesu o 18 % u nových zařízení v Unii v prvních 9 měsících roku 2016 ve srovnání s předchozím rokem, což vedlo k poměrně pesimistickému odhadu poptávky v Unii v roce 2016 ve výši 7,1 GW. To by také vedlo k pesimistické předpovědi vývoje poptávky v Unii do roku 2020. Kromě toho tato strana tvrdila, že tři významné trhy Unie (Spojené království, Německo a Francie) v budoucnu dále ztratí na atraktivitě.

               (611)

               Ve skutečnosti je odhadovaná celková poptávka v Unii ve výši 7,1 GW, jak ji cituje zúčastněná strana, poměrně dobrý výsledek pro rok 2016, protože je obecně v souladu s počátečním odhadem sdružení Solar Power Europe ve středním scénáři pro rok 2016 (7,3 GW) (79). Proto se odhad této strany, že se poptávka v Unii bude na tomto základě vyvíjet do roku 2020 podle scénáře s nízkým odhadem, neopírá o údaje, které sama poskytla. Každopádně, i kdyby se poptávka měla vyvíjet podle nejhoršího možného scénáře a podíl trhu Unie na celosvětovém trhu snížit, trh Unie by se tak pro čínský vývoz nestal nezbytně neatraktivním, protože stále platí všechny ostatní výše popsané úvahy. Třebaže relativní podíl trhu Unie na celosvětové poptávce může klesat, tento trh stále zůstává pro čínský vývoz atraktivní. Jinak by se nevyskytovaly praktiky obcházení, jaké byly zjištěny při nedávných šetřeních týkajících se Malajsie a Tchaj-wanu.

               (612)

               Pokud jde o tvrzení, že Čína bude instalovat 20 GW solárních zařízení ročně až do roku 2020, šetření Komise získalo důkazy o tom, že ČLR by nebyla schopna tento vysoký cíl dodržet. Podle informací o trzích bude tento čínský cíl snížen kvůli nedostatečné infrastruktuře, zásadně přezásobenému trhu a deficitu fondu na subvencování obnovitelných zdrojů (80). O cyklech růstu a poklesu na čínském trhu se solární energií dále pojednává níže 767. bod odůvodnění.

               (613)

               Po poskytnutí informací jedna strana citovala tiskovou zprávu, v níž Čínská národní energetická správa oznámila, že podle plánu rozvoje solární energetiky na příštích pět let se do roku 2020 plánuje instalace nejméně 105 GW fotovoltaického výkonu. Tato strana tvrdila, že to přinese další zvýšení poptávky v Číně.

               (614)

               Cíl 105 GW kumulativní instalované kapacity je poměrně nízký a podle BNEF (81) bude splněn již v roce 2017. Tento nízký cíl je tudíž irelevantní, neboť naznačuje, že po roce 2017 by růst neměl být očekáván, na rozdíl od prognóz, že čínský trh bude růst. Zároveň Komise již výše v 612. bodě odůvodnění analyzovala scénář růstu čínského trhu, byť nižšího než 20 GW ročně do roku 2020. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.

               (615)

               Komise rovněž analyzovala, zda by se čínský dovoz dostával do Unie za ceny nižší, než jsou současné ceny výrobního odvětví Unie, kdyby opatření pozbyla platnosti.

               (616)

               Téměř všichni vyvážející výrobci, kteří prodávali moduly a články během období přezkumného šetření z ČLR do EU, měli cenové závazky a jejich vývozní ceny výrobků vyvážených do EU byly určeny těmi cenovými závazky, které stanovovaly minimální dovozní ceny. V důsledku toho tyto vývozní ceny nemohly být považovány za relevantní ukazatel pro určení cenového chování vyvážejících výrobců v případě neexistence stávajících opatření.

               (617)

               Proto byly místo toho použity ceny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku při vývozu do třetích zemí. U vývozu vyvážejících výrobců zařazených do vzorku do třetích zemí bylo během období přezkumného šetření zjištěno cenové podbízení vůči cenám výrobců v Unii zařazených do vzorku v průměru o 2,2 % u článků a mezi 5,6 % a 9,2 % u modulů. Číselné údaje uvádějí průměrné cenové podbízení jednotlivých vyvážejících výrobců (nejnižší rozpětí mezi společnostmi a nejvyšší rozpětí mezi společnostmi). U článků je pouze jedno rozpětí cenového podbízení, protože jde o průměrné cenové podbízení u jediného vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku vyvážejícího články do Unie.

               (618)

               Jedna ze stran požadovala rozpis vážené průměrné ceny u čtyř posuzovaných vyvážejících zemí (Chile, Indie, Japonsko a Singapur), aby se mohla vyjádřit k závěrům o cenovém podbízení. Pro účely výpočtů cenového podbízení nebyla zohledněna vážená průměrná cena pro každou třetí zemi, nýbrž vážený průměr cen všech čtyř vyvážejících zemí dohromady, a tak byla správně zohledněna množství a ceny při vývozu. Tato žádost byla proto odmítnuta.

               (619)

               Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že vyvážející výrobci by neměli pobídky ke zvýšení svého prodeje do Unie, kdyby opatření pozbyla platnosti. Komisi tato hypotéza nepřesvědčila. Jak ukázala zjištěná rozpětí cenového podbízení, vyvážející výrobci by mohli zvýšit objemy svého prodeje do Unie, kdyby opatření pozbyla platnosti. Vzhledem k tomu, že jejich ceny v Unii by byly nižší než ceny výrobců v Unii, je rozumné očekávat, že čínský vývoz by usiloval o větší podíl na trhu v Unii. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.

               (620)

               Komise proto dospěla k závěru, že dovoz z Číny do Unie by se uskutečňoval za ceny nižší než současné ceny výrobního odvětví Unie a pravděpodobně by zvýšil objem svého prodeje a zvýšil svůj podíl na trhu, kdyby opatření pozbyla platnosti.

         5.3.   Závěr týkající se pravděpodobnosti pokračování újmy

               (621)

               Ve světle výše uvedených skutečností Komise dospěla k závěru, že v ČLR existuje významná volná kapacita pro výrobu jak modulů, tak článků. Trh Unie zůstává i nadále přitažlivý z hlediska velikosti a prodejních cen, a to zejména ve srovnání s úrovní cen vývozu z ČLR do třetích zemí, což dále dokládají záznamy minulých případů obcházení opatření. V důsledku toho Komise zjistila, že existuje velká pravděpodobnost, že zrušení vyrovnávacích opatření by vedlo k masivnímu přílivu dovozu subvencovaných výrobků, vzhledem ke zjištěnému pokračování a pravděpodobnosti obnovení subvencování. To by mělo za následek pokračování újmy pro výrobní odvětví Unie.

         5.4.   Příčinná souvislost

               (622)

               Několik zúčastněných stran rovněž uvedlo, a to jak před, tak po poskytnutí informací, že v případě, že Komise zjistí, že výrobnímu odvětví Unie je stále působena újma, je tato újma působena několika jinými faktory, které v souhrnu působí celou újmu:

                           i)

                           zrušení režimů pobídek mnoha členskými státy;

                           ii)

                           výrobní odvětví Unie ještě nedosahuje úspory z rozsahu tím, že by mělo kapacitu několika GW, která je nutná k tomu, aby bylo hospodářsky životaschopné a mělo dopad na celosvětový trh;

                           iii)

                           újma je způsobena dovozem z jiných zemí, protože jejich ceny byly o 25 % nižší než ceny dovozu z Číny.

                           iv)

                           újma je způsobena skutečností, že ceny modulů výrobců v Unii jsou trvale nižší než dovozní ceny čínských výrobců.

               (623)

               Pokud jde o první tvrzení, Komise uznala, jak je uvedeno níže v oddíle 6.3.2, že úpravy a v některých členských státech pozastavení nebo ukončení režimů podpory vedly k poklesu spotřeby v Unii v letech 2012–2014 poté, co bylo v roce 2011 dosaženo vrcholu spotřeby. Tento významný pokles spotřeby ztěžuje výrobnímu odvětví Unie růst. Komise však v předchozím šetření došla k závěru, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno snížit své ceny především v důsledku tlaku ze strany subvencovaných dovozů, a nikoli kvůli změnám v režimech podpory (82). Proto hlavní příčinou újmy při předchozím šetření byl příliv čínských dumpingových výrobků. Navíc i přes pokles spotřeby mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření o 56 % zvýšilo výrobní odvětví Unie svůj podíl na trhu u modulů o 40 % a u článků o 47 %. Výrobní odvětví Unie rovněž začalo zvyšovat svůj objem prodeje mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření, jakmile se projevil ochranný účinek opatření, jak je uvedeno v 574. bodě odůvodnění výše. Výrobní odvětví také významně snížilo své náklady (viz tabulky 8a a 8b) a zlepšilo využití svých kapacit. Navzdory poklesu spotřeby a vzhledem k platným opatřením se tedy výrobní odvětví Unie začalo zotavovat z minulé újmy. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.

               (624)

               Pokud jde o druhé tvrzení, kapacita výrobního odvětví Unie skutečně není srovnatelná s kapacitou, které v posledních letech dosáhli čínští vyvážející výrobci. Za prvé, čínské společnosti dosáhly obrovské výroby a (nadměrné) kapacity v období, kdy převzaly kontrolu nad řadou trhů ve světě, a to částečně díky subvencovaným cenám, jak bylo stanoveno nejen Evropskou komisí, ale také orgány USA a Kanady. Příliv velkých objemů subvencovaného dovozu měl naproti tomu zcela opačný účinek na výrobce vystavené těmto nekalým praktikám. Komise v předchozím šetření (83) zjistila, že v roce 2010 výrobní odvětví Unie dosáhlo za podmínek podobných kapacit 10 % zisku (6 983 MW v roce 2010 a 6 467 MW v období přezkumného šetření). Masivní dovoz čínských subvencovaných výrobků způsobil drastický pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie, což mu následně v podstatě brání v získávání nových investic a dosažení úspor z rozsahu. Ochranný účinek opatření umožnil výrobnímu odvětví Unie posílit a značně snížit své náklady v roce 2014 a během období přezkumného šetření, a poskytl odvětví Unie cestu k využití výhod úspor z rozsahu. Po poskytnutí informací jedna strana zpochybnila tento výrok. Tvrdila, že se investice po uložení opatření snížily a neumožnily úspory z rozsahu. V rozporu s tímto vyjádřením se investice během období přezkumného šetření u modulů i článků oproti předchozím rokům ve skutečnosti zvýšily. Proto bylo toto tvrzení také odmítnuto.

               (625)

               Pokud jde o třetí tvrzení, Komise zjistila (viz výše tabulky 4a a 4b), že průměrné ceny dovozu z Číny byly poněkud vyšší u článků a poněkud nižší u modulů než příslušné průměrné ceny dovozu ze třetích zemí. Zatímco u článků byly ceny dovozu z Číny o 4 % vyšší než ceny dovozu ze třetích zemí, u modulů byly o 1 % nižší. Toto tvrzení bylo tedy věcně nesprávné, a bylo proto odmítnuto. O tvrzení, že opatření jsou neúčinná v důsledku dovozu z třetích zemí, pojednává níže 735. a 736. bod odůvodnění.

               (626)

               Pokud jde o čtvrté tvrzení, šetřením bylo zjištěno, že u modulů byly průměrné ceny dovozu z Číny trvale nižší než průměrné prodejní ceny v EU výrobců v Unii. Například během období přezkumného šetření byla průměrná cena dovozu z Číny 544 EUR/kW (84), zatímco průměrná cena v Unii byla 593 EUR/kW. Toto tvrzení bylo tedy rovněž věcně nesprávné, a bylo proto odmítnuto. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že výrobnímu odvětví Unie je i nadále působena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.

               (627)

               Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že újma je působena opatřeními, jelikož vertikálně neintegrovaným výrobcům zvyšují náklady u článků. Jak je však uvedeno níže v oddíle 7.4.1, výrobci modulů mají přístup k levným článkům ze třetích zemí a nemají nedostatečnou nabídku těchto článků. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.

         6.   ZÁJEM UNIE

   6.1.   Zájem výrobního odvětví Unie

               (628)

               Tento oddíl se zaměřuje na zájem výrobců modulů v Unii. Zájem výrobců článků v Unii je analyzován v oddíle 7 o částečném prozatímním přezkumu.

               (629)

               Je známo přes 100 výrobců modulů. Výrobní odvětví Unie je zastoupeno sdružením EU ProSun, které je zde žadatelem. EU ProSun zastupuje 31 výrobců destiček, článků a modulů v Unii.

               (630)

               Zachování stávajících opatření umožní výrobnímu odvětví Unie udržet si zvýšený podíl na trhu v Unii a zotavit se z podstatné újmy. Jak je uvedeno v 540. bodě odůvodnění, podíl výrobního odvětví Unie na trhu v Unii vzrostl z 25 % v roce 2012 na 35 % v průběhu období přezkumného šetření. Jak bylo určeno v oddíle 4.6, vzhledem k prodejním cenám čínských modulů pro třetí země a vysokým nevyužitým kapacitám v ČLR v případě, že stávající opatření pozbudou platnosti, dorazí čínské moduly do Unie za ceny nižší než minimální dovozní ceny a ve významnějších objemech. Zachování stávajících opatření by proto chránilo výrobní odvětví Unie před intenzivním a nekalým cenovým tlakem ze strany čínského dovozu, kterému by jinak čelilo.

               (631)

               V případě, že opatření nebudou prodloužena, mohly by být vysoké investice do výzkumu a vývoje a kapitálové investice, které byly vloženy do výroby modulů v Unii, zmařeny, jelikož nemohou být snadno převedeny k produktivnímu využití v jiných odvětvích. V případě úpadku výrobců modulů v Unii přijde většina z 6 300 osob podílejících se na výrobě modulů o práci. Pracovníci v tomto odvětví jsou do značné míry vysoce kvalifikovaní. Naproti tomu zachování stávajících opatření dá výrobnímu odvětví Unie více času na to, aby se zcela zotavilo z účinků minulého subvencování.

               (632)

               Po poskytnutí informací jedna strana vyzvala Komisi, aby uvedla výrobce článků a modulů, kteří nepodporují opatření. Komise objasnila, že se nepřihlásila a vůči opatřením nevznesla námitky žádná strana, která by se pokládala za součást výrobního odvětví Unie. Táž strana požádala Komisi, aby ze seznamu 31 společností zastoupených sdružením EU ProSun vyjmula výrobce destiček v Unii. Komise objasnila, že sdružení EU ProSun zastupuje 29 výrobců článků a modulů v Unii.

               (633)

               Po poskytnutí informací několik stran nesouhlasilo s tím, že opatření jsou v zájmu výrobního odvětví Unie. Tyto strany také nesouhlasily s tím, že čínské subvencované výrobky vyvíjely nekalý cenový tlak na výrobní odvětví Unie. Tvrdily rovněž, že Komisi motivoval cíl zachovat tržní podíl výrobního odvětví Unie a že Komise chránila malý zlomek solárního výrobního odvětví na úkor celého solárního hodnotového řetězce.

               (634)

               Komise připomněla, že podle základního nařízení je cílem opatření chránit výrobní odvětví Unie před podstatnou újmou způsobenou subvencováním, jestliže je to v zájmu Unie. V tomto přezkumu před pozbytím platnosti Komise zjistila, že kdyby opatření pozbyla platnosti, byly by subvencování a přetrvávání újmy pravděpodobné. Komise rovněž zjistila, že trh Unie u solárních modulů se zmenšil z několika důvodů, které nesouvisí s uložením opatření, jak se konstatuje v 681. bodě odůvodnění. Proto hlavním ukazatelem dokládajícím, že opatření byla účinná, je zvýšení podílu výrobního odvětví Unie na trhu.

               (635)

               Proto Komise dospěla k závěru, že zachování opatření týkajících se modulů je jasně v zájmu výrobního odvětví Unie.

         6.2.   Zájem nezávislých dovozců, navazujícího odvětví a předcházejícího odvětví

   6.2.1.   Předběžné poznámky

               (636)

               Značný počet společností v předcházejících a navazujících odvětvích Unie žádalo o ukončení opatření s odvoláním na zájmy Unie, a to buď jednotlivě, nebo prostřednictvím svých sdružení. Tyto společnosti tvrdí, že stávající opatření mají nečekané negativní důsledky pro drtivou většinu pracovních míst v evropském odvětví solární energie. Uvedly, že opatření způsobují zvýšení cen solárních zařízení, což utlumuje poptávku se všemi negativními dopady na zaměstnanost na počátku výrobního řetězce a v navazujících odvětvích. Kromě toho jsou podle nich negativně ovlivněny také širší politické cíle týkající se změny klimatu a podpory obnovitelných zdrojů energie. Tyto společnosti rovněž poukázaly na změnu okolností, ke které došlo od přijetí konečných opatření v prosinci 2013, zejména přechod od podpůrných režimů s pevnými cenami (například zaručené výkupní ceny a zaručené výkupní prémie) směrem k nabídkovým řízením, dosažení cenové parity solární energie v některých regionech Unie nebo u určitých skupin zákazníků a ratifikace pařížské dohody UNFCCC o omezení změny klimatu Unií v říjnu 2016. A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že neexistuje dostatečná výroba modulů v Unii k pokrytí poptávky v Unii, že opatření byla neúčinná kvůli zvýšení vývozu ze třetích zemí a že z opatření měli prospěch hlavně vývozci ve třetích zemích.

         6.2.2.   Dovozci, kteří nejsou ve spojení

               (637)

               Dva dovozci modulů, kteří nejsou ve spojení, se přihlásili a poskytli odpovědi na dotazník, které byly následně ověřeny, jak je uvedeno v 30. bodě odůvodnění. Tito dovozci, kteří nejsou ve spojení, také zaslali několik dodatečných podání, kterými podpořili svůj názor, že by opatření měla být ukončena. Dovozci solárních panelů trpí nízkou ziskovostí. Předložili rovněž seznam dalších dovozců a velkoobchodníků, kteří zkrachovali nebo výrazně snížili počty zaměstnanců od uložení povinnosti registrace pro čínské solární moduly v březnu 2013. Některé z těchto společností označovaly zavedení opatření pro čínské solární moduly jako hlavní důvod své platební neschopnosti, např. společnost Gehrlicher. Dovozci, kteří nejsou ve spojení, tvrdí, že tato opatření zvyšují cenu solární energie a snižují poptávku.

               (638)

               Dovozci, kteří nejsou ve spojení, také tvrdili, že závazek minimální dovozní ceny přináší nevýhody jim samotným a dalším společnostem v navazujících odvětvích, které jsou aktivní na mezinárodních trzích, jako jsou tzv. „EPC“ společnosti (zabývající se inženýrskou činností, nákupem a výstavbou), protože omezuje jejich schopnost nakupovat moduly od předních čínských výrobců Tier 1. V rámci závazku není dovolen paralelní prodej výrobku, který je předmětem šetření, v Unii a mimo ní. Čínští vývozci proto nemohou dodávat moduly nezávislým dovozcům, kteří jsou rovněž aktivní na trzích mimo Unii (například ve Švýcarsku nebo ve Spojených státech), patří-li do velkoobchodního portfolia nezávislých dovozců v rámci Unie. To údajně představuje významnou nevýhodou pro účast těchto společností jako velkoobchodníků a developerů na celosvětově rostoucím trhu s fotovoltaickými výrobky.

               (639)

               Nezávislí dovozci rovněž uvedli, že opatření v jejich současné podobě vytváří další významné obchodní riziko a administrativní zátěž. Další administrativní kroky, jako jsou vydávání osvědčení Čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojních zařízení a elektronických výrobků (CCCME) a důkladné kontroly celních orgánů Unie, podle nich prodlužují celkovou dobu od objednávky po dodání o 7 až 11 týdnů.

               (640)

               Komise zjistila, že podíl čínských modulů na trhu Unie zůstal i po uložení opatření poměrně vysoký. Přestože podíl čínských modulů na trhu v Unii klesl z 66 % v roce 2012, zůstal v průběhu období přezkumného šetření na vysoké úrovni 41 %. Čína tedy zůstala největším prodejcem modulů v Unii před výrobním odvětvím Unie, které mělo v období přezkumného šetření 35 % podíl na trhu. Kromě toho měli nezávislí dovozci možnost získávat solární moduly ze třetích zemí. Spolupracující dovozci nahradili čínské moduly alespoň do určité míry moduly ze třetích zemí. Spolupracující dovozci, vystupující jako velkoobchodníci a subjekty kompletující zařízení (85), také prodávali moduly výrobního odvětví Unie; tito tedy těžili jak z nárůstu tržního podílu dovozů z ostatních zemí světa, tak ze zvýšení podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Slabší výsledky spolupracujících dovozců tedy musí být částečně způsobeny klesající poptávkou v Unii v souladu s cyklem růstu a poklesu, kterým odvětví solární energie v Unii prošlo, jak je pojednáno podrobněji níže v oddíle 6.3.2.

               (641)

               Byl zaveden zákaz paralelních prodejů, aby se zabránilo kompenzačním dohodám, které by mohly oslabit účinek cenového závazku. Byly zavedeny další administrativní kroky ve vztahu k čínskému dovozu s cílem zlepšit dohled nad opatřeními a zabránit jakýmkoliv formám obcházení, které by mohly oslabit účinek cenového závazku.

               (642)

               Po poskytnutí informací několik stran tvrdilo, že Komise nebere v úvahu zájem dovozců. Podle jejich názoru opatření vedou ke zvýšení cen, za které lze solární výrobky kupovat. Proto jsou dovozci snížením poptávky poškozováni.

               (643)

               Komise uvedla, že hlavním cílem opatření bylo obnovit cenu, která nezpůsobuje újmu, u výrobku, u něhož bylo zjištěno subvencování. To logicky má za následek určité zvýšení ceny subvencovaného výrobku. Čínské subvencované výrobky měly před uložením opatření velmi velký podíl na trhu v Unii. Poté, co byla opatření zavedena, jejich podíl na trhu klesl. Jak však o tom podrobně pojednává oddíl 6.3, Komise zjistila, že zvýšení ceny způsobené obnovením cenové úrovně, která nezpůsobuje újmu, mělo pouze omezený dopad na celkovou poptávku v Unii. Komise proto dospěla k závěru, že dovozcům, kteří nejsou ve spojení, je poklesem poptávky v důsledku opatření působena újma pouze okrajově.

         6.2.3.   Navazující odvětví

               (644)

               Více než 140 společností v navazujících odvětvích se přihlásilo jako zúčastněné strany. Společnosti v navazujících odvětvích jsou firmy montující solární panely, EPC společnosti, společnosti obstarávající provoz a údržbu a společnosti působící v oblasti projektového financování. Zatímco většina společností se pouze přihlásila jako zúčastněná strana bez dalšího přispění, asi 30 společností poskytlo odůvodněná podání proti stávajícím opatřením. Tři EPC společnosti předložily odpovědi na dotazník. Kromě toho více než 400 společnosti v navazujících odvětvích ze všech členských států podepsalo otevřený dopis vyzývající k ukončení stávajících opatření.

               (645)

               Přes 30 celoevropských a národních sdružení zastupujících společnosti v odvětví solární energie zaslalo dopisy oponující stávajícím opatřením. Jedním z nich bylo Evropské sdružení dodavatelů elektrických zařízení (AIE), které tvrdí, že zastupuje zájmy montážních firem Unie na evropské úrovni. Nejaktivnějšími sdruženími byly SPE a SAFE. SAFE je sdružení ad hoc tvořené 50 německými společnostmi, zatímco SPE tvrdí, že je nejreprezentativnějším sdružením solárního odvětví v Evropě s více než 100 evropskými členy, z nichž přes 80 podporuje jeho postoj žádající zrušení opatření, a to jak pro solární moduly, tak články.

               (646)

               Sdružení EU ProSun poukázalo na to, že několik velkých národních sdružení v odvětví solární energie zůstalo vůči opatřením neutrální, přestože některé z nich jsou členem sdružení SPE. To je případ zejména sdružení Bundesverband Solarwirtschaft (BSW) v Německu (největší sdružení v oblasti solární energie v Evropě), British Photovoltaic Association (BPVA), Syndicat des Energies Renouvenables (SER) ve Francii a ANIE Rinnovabili (sekce obnovitelných zdrojů energie v rámci Confindustria) v Itálii. Kromě toho sdružení EU ProSun rovněž uvádí, že má podporu 150 evropských montážních firem. Žádná z montážních firem však otevřeně nevystoupila na podporu opatření. Evropská konfederace odborových svazů a Evropský odborový svaz IndustriALL zaslaly společný dopis na podporu stávajících opatření. Německé sdružení spotřebitelů energie (Bund der Energieverbraucher) zaslalo dopis podporující opatření na úrovni, která odráží úspory nákladů vyplývající z technologického rozvoje.

               (647)

               Po poskytnutí informací sdružení EU ProSun zpochybnilo tvrzení, že opatření otevřeně nepodpořila žádná montážní firma. Sdružení EU ProSun upozornilo na dopis 150 montážních firem podporujících opatření a dopis podepsaný dvěma členy poradního sboru Fachpartnerbeirat der SolarWorld AG, odeslané v říjnu 2016. Komise uvedla, že uvedených 150 montážních firem požádalo o anonymitu, a Komise má proto i nadále za to, že opatření otevřeně nepodpořily. Komise rovněž uvedla, že poradní sbor Fachpartnerbeirat der SolarWorld AG tvrdil, že zastupuje více než 800 montážních firem, názvy těchto montážních firem však nebyly poskytnuty. Komise však potvrdila, že dvě montážní firmy, které podepsaly otevřený dopis jménem Fachpartnerbeirat der SolarWorld AG, opatření otevřeně podpořily.

               (648)

               Strany oponující opatřením na základě zájmů Unie tvrdily, že společnosti v navazujících odvětvích tvoří více než 80 % zaměstnanosti a přidané hodnoty v evropském hodnotovém řetězci v odvětví solární energie. Poukázaly na mnohem vyšší počet pracovních míst, která vytvářejí, ve srovnání s výrobci článků a modulů v Unii. Sdružení SPE předložilo zprávu připravenou společností Ernst & Young, která uvádí, že navazující odvětví zaměstnává více než 110 000 osob. Zpráva však neobjasňuje metodiku pro výpočet tohoto vysokého počtu zaměstnanců. Jiná strana uvedla, že navazující odvětví zaměstnává zhruba 65 000 osob, přičemž vychází z předpokladu zhruba 7 plných pracovních úvazků/MW/rok. Ani tato strana však své domněnky nepodložila.

               (649)

               Na základě analýzy několika reprezentativních projektů v rámci pozemního, obchodního a rezidenčního odvětví Komise zjistila, že množství pracovních míst v navazujícím odvětví nepřesahuje 50 000 osob. Tento údaj je založen na předpokladu, že kompletní instalace (kompletní instalace zahrnuje přípravu projektu a místa instalace, distribuci, logistiku, samotnou instalaci a režijní náklady na všechny tyto činnosti) vyžaduje v průměru 5,2 plného pracovního úvazku/MW/rok (86), zatímco provoz a údržba vyžaduje zhruba 0,08 plného pracovního úvazku/MW/rok. Nicméně vzhledem k tomu, že výroba článků a modulů vytváří zhruba 8 000 pracovních míst, je tvrzení, že navazující odvětví vytváří podstatně vyšší zaměstnanost než výroba článků a modulů, správné.

               (650)

               Komise šetřením rovněž zjistila, že většina pracovních míst v navazujícím odvětví solární energie spočívá v instalaci modulů na střechách obytných a obchodních budov a pozemní instalaci. Tyto práce obvykle nevyžadují významné kapitálové investice specifické pro solární zařízení – mnoho nástrojů a strojů, jako jsou jeřáby, bagry, vrtačky apod. – lze použít i pro jiné stavební práce. Zatímco některé montážní firmy jsou zaměřeny výhradně na odvětví solární energie a jsou schopny vykonávat úkony s velmi vysokou přidanou hodnotou, mnohé montážní firmy provádějí také jiné práce ve stavebnictví nebo v energetickém odvětví, nebo mohou do těchto odvětví snadno přejít, aniž by byl jejich příjem výrazně ovlivněn. Jedna zúčastněná strana uvedla, že mnohé montážní firmy přešly v nedávné době do stavebnictví z důvodu nízkých marží v odvětví solárních zařízení a zvýšení marží v odvětví stavby budov v Německu. Přežití nebo ekonomický prospěch mnoha montážních firem tedy nejsou závislé pouze na odvětví solární energie.

               (651)

               Totéž platí z části i pro většinu EPC společností, které se vyjádřily v rámci šetření. Většina z nich se podílí také na vývoji dalších obnovitelných zdrojů energie nebo jde o velké stavební firmy pracující na projektech v obecném stavebnictví. Dopad stávajících opatření na příjmy a zaměstnanost ve společnostech v navazujících odvětvích závisí na dopadu opatření na poptávku, který je popsán níže v oddíle 6.3.

               (652)

               Po zveřejnění informací několik stran zpochybnilo úvahu Komise, že zpráva společnosti E&Y nevysvětluje metodu jejího výpočtu zaměstnanosti v navazujícím solárním odvětví. Sdružení Solar Power Europe poskytlo jisté dodatečné informace o metodice. I poté, co byly poskytnuty další informace, Komise měla nadále za to, že metodika je stále nejasná, zejména se ani ve zprávě, ani v dodatečných informacích neuvádí, kolik osob bylo zaměstnáno při instalaci reprezentativního solárního projektu v každém hlavním segmentu.

               (653)

               Po zveřejnění informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že Komise podcenila počet pracovních míst v navazujícím odvětví v Unii. Tyto strany poskytly další zprávy s odhady počtu pracovních míst, a to ve výši 120 250 (87) v Unii v roce 2014 podle „Eurobserver“ a 31 600 v Německu v roce 2015 (88) podle GWS/DIW/DLR.

               (654)

               Komise uvedla, že zpráva GWS/DIW/DLR se týkala celkové zaměstnanosti v celém solárním hodnotovém řetězci. V důsledku toho 31 600 pracovních míst uvedených v této zprávě zahrnuje také pracovní místa v předcházejícím odvětví, jakož i ve výrobě článků a modulů. Má se za to, že německé odvětví na počátku výrobního řetězce zaměstnává několik tisíc lidí – jen společnost Wacker uvedla, že poskytuje přibližně 3 000 pracovních příležitostí. Výrobci solárních výrobních zařízení a zbytek výrobců zařízení pro elektrárny také tvrdili, že zaměstnávají několik tisíc lidí. Na tato pracovní místa má prodej v Unii jen částečný vliv, protože společnosti na počátku výrobního řetězce vyvážejí většinu své výroby mimo Unii.

               (655)

               Kromě toho přibližně 10 000 lidí je údajně zaměstnáno v činnostech provozu a údržby. Zpráva neuvádí definici provozu a údržby. Komise se domnívala, že provozem a údržbou se rozumí všechny činnosti, jež jsou nezbytné k zajištění hladkého provozu stávajících solárních zařízení, jako jsou čištění panelů, opravy, provoz expedičních středisek atd. Tato pracovní místa se počítají na základě stávající, kumulativní solární kapacity, jež se v Německu blíží 40 GW (89). Již existujících 10 000 pracovních míst v provozu a údržbě tak může být ovlivněno pouze opatřeními, jejichž uložení se chystalo, v míře, v jaké brání nahrazení zastaralých zařízení. Nicméně vzhledem k průměrné životnosti dvacet let a relativně nedávnému datu instalace většiny zařízení by uvedená pracovní místa byla ovlivněna, pouze kdyby opatření zůstala v platnosti po dobu delší, než je navrženo v tomto nařízení. Proto počet osob zaměstnaných v navazujícím odvětví v Německu, které by mohly být opatřeními postiženy, je podstatně nižší než 31 600.

               (656)

               Zpráva Eurobserver nerozlišuje mezi pracovními místy v předcházejícím odvětví, v navazujícím odvětví a ve výrobě. Kromě toho je číselný údaj o zaměstnanosti v solárním odvětví v Německu citovaný v této zprávě stejný jako údaj ve studii GWS, DIW, DLR pro rok 2014. Proto Komise měla za to, že počet osob zaměstnaných v navazujícím odvětví v Unii, které by údajně mohly být opatřeními postiženy, je mnohem nižší než 120 250.

               (657)

               Po poskytnutí informací několik zúčastněných stran nesouhlasilo se závěrem Komise, že je snazší přejít z pracovního místa v montáži modulů na pracovní místo v odvětví všeobecné výstavby než z výroby modulů do jiných odvětví. Žádná ze stran však neposkytla přesný údaj, jaký podíl na pracovních místech v montáži panelů mají společnosti zabývající všeobecnou výstavbou (tj. zemními pracemi a terénními úpravami pro pozemní zařízení zpevňováním konstrukce střechy pro střešní zařízení).

               (658)

               Komise již souhlasila s tím, že v navazujícím odvětví je zaměstnán významně větší počet osob než ve výrobě modulů. Uvedla také, že mnoho pracovních míst v navazujícím odvětví vyžaduje zvláštní dovednosti, které ztěžují přechod do jiných odvětví. Dospěla ale i k závěru, že hlavním faktorem, jenž má vliv na pracovní místa v navazujícím odvětví, je dopad opatření na poptávku. Absolutní počet zaměstnanců a otázky, zda je obtížné přejít do jiných odvětví, či nikoli, se v tomto ohledu stávají nepodstatnými. Jak bylo obšírně pojednáno v oddíle 6.3, Komise zjistila, že opatření mají jen omezený dopad na poptávku po solárních modulech, a proto také omezený dopad na zaměstnanost v navazujícím odvětví.

         6.2.4.   Předcházející odvětví

               (659)

               Subjekty v předcházejících odvětvích vyrábějí suroviny, jako jsou polykrystalický křemík a destičky, výrobní zařízení pro články a moduly, jakož i systémové komponenty, jako jsou invertory, zásobníky, sady pro montáž apod. Na jedné straně Solar World, největší výrobce destiček v Unii, stávající opatření podporuje. Kromě toho se ještě jeden výrobce destiček v Unii vyjádřil ve prospěch těchto opatření. Na druhé straně se osm dalších společností v předcházejících odvětvích v Unii vyjádřilo proti stávajícím opatřením. Nicméně většina z těchto subjektů v předcházejících odvětvích se vyjádřila v pozdějším stadiu nebo neposkytla odpovědi na dotazník. Pouze výrobce polykrystalického křemíku, Wacker Chemie AG (dále jen „Wacker“), poskytl odpovědi na dotazník, které byly ověřeny, jak je uvedeno výše v 30. bodě odůvodnění.

               (660)

               Subjekty v předcházejících odvětvích žádající ukončení opatření zopakovaly tvrzení, že opatření snižují poptávku navýšením cen, což negativně ovlivňuje celý hodnotový řetězec odvětví solární energie. Několik společností uvedlo, že kvůli nižší poptávce trpí snížením obratu, zisku, ztrátou pracovních míst a nedostatečnými zdroji pro investování do výzkumu a vývoje. Nicméně vzhledem k tomu, že svá podání zaslaly pozdě a neodpověděly na dotazníky, jejich situace nemohla být ověřena. Komise odhadovala, že předcházející odvětví mohou zaměstnávat několik tisíc osob.

               (661)

               Ověřený výrobce polykrystalického křemíku poskytuje více než 2 000 přímých pracovních míst a přibližně 1 000 nepřímých pracovních míst v Unii. Má také rozsáhlý rozpočet na přímý výzkum a vývoj přesahující 17 milionů EUR vztahující se k výrobě surovin pro odvětví solární energie. Ačkoliv obrat a zaměstnanost společnosti Wacker zůstaly v období šetření stabilní, vyjadřovala se společnost důrazně proti opatřením s tvrzením, že mají negativní dopad na obchodní vztahy s ČLR. ČLR je zdaleka největším výrobcem solárních destiček a článků, obrat tohoto výrobce polykrystalického křemíku a několik tisíc pracovních míst jsou závislé na neomezeném přístupu na čínský trh, který klesá. Společnost Wacker a několik dalších stran tvrdilo, že tím, že poskytují ochranu neefektivnímu odvětví – výrobě solárních článků a modulů –, působí tato opatření značnou škodu odvětvím, v nichž má Evropa stále náskok před konkurencí.

               (662)

               Sdružení německých výrobců zařízení (VDMA) zaslalo dopis vyzývající k přezkoumání výše minimální dovozní ceny, přičemž poukázalo na skutečnost, že výrobní náklady v odvětví solární energie průběžně klesají. Sdružení VDMA uvedlo, že výrobci solárních článků a modulů sledovali historickou křivkou učení solárního odvětví s hodnotou 21 %. Sdružení VDMA rovněž tvrdilo, že němečtí výrobci fotovoltaických zařízení hrají v dosažení takového snížení nákladů klíčovou roli. Odhaduje se, že výrobci zařízení zaměstnávají několik tisíc lidí a mají hlavní podíl na výzkumu a vývoji v odvětví solární energie.

               (663)

               Několik stran tvrdilo, že Komise nevyvážila řádně zájem hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a zájem výrobního odvětví Unie. Komise zopakovala, že pouze jeden hospodářský subjekt na počátku výrobního řetězce – společnost Wacker – zaslal úplnou odpověď na dotazník, která mohla být ověřena. Zájmy této společnosti byly při analýze zohledněny, jak je uvedeno ve 661. bodu odůvodnění. Několik jiných hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce se přihlásilo až ve velmi pozdní fázi s krátkými podáními. Komise nemohla řádně ověřit dopad opatření na ostatní hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce. Komise každopádně zjistila, že opatření měla jen omezený dopad na poptávku po solárních modulech, a tedy na prodej v Unii a ziskovost jiných hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce.

         6.2.5.   Závěr ohledně zájmu nezávislých dovozců, subjektů navazujících a předcházejících odvětví

               (664)

               Komise uznala základní domněnku dovozců, kteří nejsou ve spojení, subjektů navazujících a předcházejících odvětví, že pozbytí platnosti stávajících opatření může být prospěšné pro obrat a počet pracovních míst v těchto odvětvích. Lze tedy učinit závěr, že prodloužení opatření není v jejich zájmu. Nicméně Komise zároveň zjistila, že dopad těchto opatření a pravděpodobný dopad jejich ukončení na tyto hospodářské subjekty a nová zařízení v Unii byl ve většině příspěvků společností oponujících opatřením výrazně nadhodnocen, jak je podrobně analyzováno níže v oddíle 6.3. S ohledem na údajnou administrativní zátěž vyplývající z cenového závazku lze zahájit prozatímní přezkum týkající se formy opatření, a to za účelem lepší ochrany zájmů nezávislých dovozců a subjektů navazujících odvětví.

               (665)

               Několik stran tvrdilo, že Komise nevzala v úvahu zájem spotřebitelů. Komise měla za to, že se jejich zájem na nižších cenách překrývá se zájmy navazujících uživatelů, které byly posouzeny v oddíle 6.2.3. Komise proto neprovedla zvláštní analýzu týkající se spotřebitelů.

               (666)

               Po poskytnutí informací sdružení SAFE předložilo podrobnější podání analyzující dopad opatření na německé spotřebitele elektřiny. Studie sdružení SAFE dospěla k závěru, že odstranění opatření by mohlo německým spotřebitelům elektřiny ušetřit přibližně 570 milionů EUR ročně za předpokladu, že by moduly mohly být zakoupeny za 0,40 EUR/W až 0,45 EUR/W a že by bylo dosaženo ročního cíle ve výši 2 500 MW. Kromě toho společnost Wacker tvrdila, že ukončení platnosti opatření by spotřebitelům mohlo ušetřit až 1 miliardu EUR ročně. Tato částka byla vypočtena srovnáním rozdílu mezi minimální dovozní cenou a předpokládanou cenou solárních modulů ve výši 0,42 EUR/W v minulosti a očekávanou cenou ve výši 0,32 EUR/W v roce 2017.

               (667)

               Komise zjistila, že výše uvedené výpočty vycházejí z příliš zjednodušujících předpokladů. Za prvé, minimální dovozní cena byla vybavena mechanismem úprav. Proto během většiny posuzovaného období rozdíl mezi minimální dovozní cenou a průměrnou celosvětovou kupní cenou modulů nebyl až tak velký. Větší rozdíl mezi nimi vznikl až v roce 2016. Tento rozdíl byl přinejmenším částečně odstraněn nejnovější úpravou minimální dovozní ceny, která vstoupila v platnost na začátku roku 2017. Aby se zamezilo příliš velkému rozdílu mezi minimální dovozní cenou a celosvětovou kupní cenou modulů v budoucnu a aby se dále snížil dopad opatření na spotřebitele, má Komise v úmyslu zahájit prozatímní přezkum, pokud jde o formu a úroveň minimální dovozní ceny. Je třeba poznamenat, že není možné v rámci tohoto stávajícího přezkumu před pozbytím platnosti změnit úroveň opatření, jelikož k tomu je zapotřebí prozatímní přezkum.

               (668)

               Za druhé, ceny používané stranami v jejich výpočtech se týkají modulů z multikrystalického křemíku nižší kvality. Velkou část modulů prodávaných v Unii však tvoří vysoce účinné moduly z multikrystalického a monokrystalického křemíku. Jejich ceny jsou značně vyšší, a proto rozdíl mezi minimální dovozní cenou, která se vztahuje bez rozdílu na všechny moduly, a skutečnou kupní cenou byl ještě menší.

               (669)

               Komise proto měla za to, že opatření měla pouze velmi omezený dopad na finanční situaci spotřebitelů a zavádění solární energie.

               (670)

               Několik stran rovněž tvrdilo, že kvůli minimální dovozní ceně, která zvýšila cenu modulů, Německo nedosáhlo ročních cílů ve využívání solární energie. Komise nebyla přesvědčena o této jednopříčinné souvislosti. Rozdíl mezi minimální dovozní cenou a průměrnou prodejní cenou byl menší, než strany předpokládaly, a opatření neměla výrazný vliv na poptávku. V souladu s tím Komise dospěla rovněž k závěru, že minimální dovozní cena nemá významný dopad na to, že se nedosáhlo cílů využívání solární energie.

         6.3.   Dopad opatření na poptávku po solárních zařízeních

   6.3.1.   Předběžné poznámky

               (671)

               Prakticky všechny zúčastněné strany, které se vyjádřily proti opatřením, uvedly, že opatření zvyšují cenu nových solárních zařízení a snižují poptávku po solárních modulech, důsledkem čehož je energie generovaná solárním odvětvím pro spotřebitele dražší. Zatímco některé strany připustily, že pokles počtu solárních zařízení v Unii je způsoben také změnami a v některých členských státech pozastavením nebo ukončením režimů podpory, domnívají se, že stávající opatření způsobují uměle vysoké ceny a ještě více zpomalují zavádění solární energie. Tvrdily, že nedávné změny politiky, jako je například zavedení nabídkových řízení pro nová solární zařízení, zhoršují škody způsobené vyššími cenami modulů v důsledku zavedených opatření. Podle jejich názoru by ukončení opatření umožnilo snížení nákladů na solární energii v Unii, což by přineslo prospěch konečným spotřebitelům, povzbudilo poptávku po solárních panelech a snížilo náklady na poskytování čisté energie jako takové.

               (672)

               Komise určila v rámci trhu Unie se solární energií tři segmenty:

                           —

                           Velkoplošné velkokapacitní solární systémy (nebo také parky), která jsou obvykle instalována na zemi, mají instalovaný výkon větší než 1 MW a jsou obvykle napojeny na přenosové vysokonapěťové sítě, do kterých přivádějí generovanou elektřinu.

                           —

                           Solární systémy (nebo také zařízení) pro obchodní budovy, které jsou obvykle namontovány na střeše uživatelovy budovy. Uživatelem je podnikatelský subjekt (například supermarket nebo sklad) a systém je připojen k nízkonapěťové rozvodné síti. Zařízení pro obchodní budovy mohou být použita pro vlastní spotřebu nebo dodávat elektřinu do sítě.

                           —

                           Solární systémy (nebo také zařízení) pro obchodní budovy, které jsou obvykle namontovány na střeše uživatelovy budovy. Uživatelem je podnikatelský subjekt (například supermarket nebo sklad) a systém je připojen k nízkonapěťové rozvodné síti. Zařízení pro obchodní budovy mohou být použita pro vlastní spotřebu nebo dodávat elektřinu do sítě.

               (673)

               Komise vzala v úvahu skutečnost, že v období přezkumného šetření a předcházejících letech byla poptávka ve všech třech odvětvích vytvářena režimy podpory, jak je uvedeno níže v oddíle 6.3.2. Komise rovněž zvážila skutečnost, že na konci období přezkumného šetření a v roce 2016 došlo k významným změnám a poptávka v jednotlivých odvětvích začala být výrazněji vytvářena samostatnými vlivy. Poptávka po velkoplošných solárních parcích je stále více vytvářena nabídkovými řízeními, jak je uvedeno v oddíle 6.3.3, a ve velmi malé míře potenciálně také cenovou paritou. Poptávka po zařízeních pro obchodní a obytné budovy je stále více motivována dosažením maloobchodní cenové parity, a to jak s daněmi, tak bez nich, jak je uvedeno v oddíle 6.3.4.

         6.3.2.   Dopad změn a v některých členských státech pozastavení nebo ukončení režimů podpory

               (674)

               Odpůrci opatření tvrdili, že minimální dovozní cena zabránila tomu, aby solární výrobky sledovaly křivku učení nákladů, zatímco úroveň státní podpory se této křivce přizpůsobila. Tento nesoulad mezi klesající státní podporu a stagnací cen podle jejich názoru způsobil pokles poptávky po solárních panelech v Unii. Podle jejich názoru se očekávání Komise vyjádřené v původním nařízení, a to že režimy podpory budou časem upraveny v souladu s vývojem cen projektů (90), nenaplnilo. V důsledku toho všechny společnosti v předcházejících a navazujících odvětvích zásadně trpí kvůli poklesu na trhu Unie. Uvedli, že toto zjištění je potvrzeno mimo jiné ve studii německého ministerstva hospodářství a energetiky (dále jen „BMWi“) (91).

               (675)

               Tyto strany tvrdily, že zatímco minimální dovozní cena zůstala od roku 2013 poměrně stabilní, odvětví solární energie nadále dosahovalo křivky učení 21 % (92). Taková křivka učení znamená, že při každém zdvojnásobení souhrnného instalovaného výkonu solární energie se výrobní náklady sníží o 21 %. Souhrnná globální kapacita solární energie činila v roce 2013 kolem 130 GW, přičemž se očekává, že na konci roku 2016 dosáhne 290 GW. To znamená, že se již zdvojnásobila a předpokládané výrobní náklady se snížily o 21 %. Dále uvedly, že v určitém okamžiku v roce 2016 byla minimální dovozní cena 30 % nad úrovní světové smluvní prodejní ceny, jak uvádí PV Insights a další zdroje. To podle jejich názoru znamená, že evropský spotřebitel byl fakticky vyloučen z výhod celosvětového poklesu výrobních nákladů.

               (676)

               Ve světle výše uvedených argumentů Komise uznala, že odvětví solární energie má strmou křivku učení a náklady na výrobu solární energie klesají. Z tohoto důvodu byly cenový závazek/minimální dovozní cena vybaveny mechanismem úpravy založeným na cenách uvedených jednou z informačních agentur trhu, společností Bloomberg. Ceny na konkurenčním trhu mají odrážet pokles výrobních nákladů. Nicméně cenový index, který Komise používá, se změnil jen okrajově. To vyvolává otázku – která nebyla Komisí analyzována v rámci tohoto šetření – a to zda index společnosti Bloomberg stále odpovídajícím způsobem odráží vývoj cen na světovém trhu. Jelikož je toto přezkum před pozbytím platnosti, který nemůže změnit úroveň nebo formu opatření, nebylo třeba tuto záležitost dále zkoumat.

               (677)

               Pokud se zúčastněné strany domnívají, že existuje lepší způsob, jakým reflektovat křivku učení odvětví solární energie a výsledný vývoj cen na světovém trhu v úrovni opatření, je možné na jejich žádost zahájit prozatímní přezkum. Analýza Komise výše citované studie provedené ministerstvem BMWi odhalila, že hlavním důvodem nedosažení cíle 2 500 MW nových zařízení v Německu v roce 2014 byly stabilně klesající sazby odměn spolu se stagnujícími cenami zařízení. Tato studie rovněž poukázala na to, že ceny na trhu solární energie neodrážely nutně výrobní náklady solární energie, ale vyplývaly z významných světových nadbytečných kapacit. Komise zjistila, že velkoobchodní ceny solární energie stagnovaly nejen v Unii, ale na celém světě. Světové ceny solárních modulů denominované v euru ve druhé polovině roku 2014 vlastně dokonce vzrostly, jak uvádí několik agentur pro informace o trhu, jako jsou PV Insights
                   (93) a BNEF
                   (94).

               (678)

               Komise rovněž zjistila, že režimy podpory v některých členských státech byly v letech předcházejících opatřením na vysoké úrovni, jelikož byly upraveny na úroveň cen Unie a jiných třetích zemí, jako jsou Japonsko, Tchaj-wan nebo Spojené státy americké. Některé z těchto podpůrných systémů nebyly navrženy tak, aby byly schopny vyrovnat se s masivním přílivem modulů z Číny za subvencované ceny. Takový příliv způsobil prudký vzestup instalací zařízení v letech předcházejících opatřením. Instalace solárních zařízení vyvrcholila v roce 2011; v této době byly v některých členských státech výrazně překročeny cíle týkající se zavádění solárních zařízení. Zpráva Komise o pokroku v oblasti obnovitelné energie z června 2015 uvádí, že na technologické úrovni dosáhla fotovoltaická (tj. solární) energie původně plánované úrovně zavádění pro rok 2020 již v roce 2013 (95). V některých členských státech to způsobilo nečekanou finanční zátěž pro systémy podpory. Reakcí politiky bylo snížení výše podpory, či dokonce pozastavení a/nebo změna režimu podpory. Tyto změny byly nutné také v případě již instalovaných zařízení, kde by jinak podpora vedla k nadměrným náhradám pro investory (96).

               (679)

               Vývoj trhu se solární energií Spojeného království v letech 2014 až 2016 slouží jako další důkaz toho, že výše režimů podpor byla hlavním tahounem poptávky v Unii. Dokud byly k dispozici vysoké výkupní ceny, byl trh na vzestupu, a to i v případě, že byla zavedena opatření na ochranu obchodu. Jakmile byl režim výkupních cen na začátku roku 2016 ukončen, objem instalací nových zařízení se zhroutil. To je potvrzeno také v publikaci sdružení SPE Global Outlook: Nedávný vzestup odvětví solární energie na trhu Evropského opozdilce – Spojeného království – byl rovněž vyvolán především pobídkami pro velkokapacitní systémy, které byly ukončeny v březnu 2016
                   (97).

               (680)

               Zatímco většina zpráv agentur pro informace o trhu obvykle poukazuje na snižující se režimy podpor a nedostatek právní jistoty jako hlavní důvody stagnace poptávky po solární energii v Unii, tyto zprávy téměř nikdy nepoukazují na opatření. Dokument Global Market Outlooks sdružení Solar Power Europe rovněž poukazuje na snížení pobídek a nejistotu ohledně vývoje trhu, jakož i škrty v režimech podpory pro instalovaná zařízení s cílem zabránit nadměrným náhradám, jako hlavní příčinu poklesu na evropských trzích se solární energií, například pokud jde o situaci v Německu, Global Outlook SPE pro rok 2015 uvádí: „Německo, které bylo v roce 2014 na druhém místě, instalovalo méně než 2 GW (1,9 GW), což bylo pod oficiálním cílem 2,5 GW. Světový lídr ve fotovoltaickém výrobním odvětví [tj. Německo] byl pod tlakem na snižování nákladů systému podpor, s novými předpisy vedoucími k 75 % snížení trhu během dvou let (z 7,6 GW na 1,9 GW)“. (98)

               (681)

               Komise poznamenala, že v letech 2010 až 2013 došlo k rozmachu poptávky po solárních zařízeních, která byla v některých členských státech poháněna nesouladem mezi výkupními cenami stanovenými na úrovni spravedlivé ceny modulu a celkovou úrovní cen řízenou nespravedlivě subvencovanými čínskými moduly. Pokles poptávky v roce 2013 a v následujících letech byl nevyhnutelným důsledkem rozmachu instalací v předešlých letech. Výrazný pokles spotřeby a instalace solárních modulů započal již v roce 2012, což se shodovalo s významným snížením výkupních cen v některých členských státech v uvedeném roce. Mezi rokem 2014 a obdobím přezkumného šetření rostla poptávka Unie pouze ve Spojeném království, což byl v té době členský stát s nejatraktivnějšími režimy podpory. Komise tedy zjistila, že režimy podpory byly hlavní hnací silou poptávky v období přezkumného šetření a v předchozích letech. Lze tedy učinit závěr, že dovozci, kteří nejsou ve spojení, navazující a předcházející odvětví utrpěli do značné míry z důvodu kolapsu spotřeby Unie, který nemá žádný vztah k uložení opatření.

         6.3.3.   Dopad opatření na velkokapacitní solární systémy

               (682)

               V souladu s novými pravidly Unie pro poskytování státní podpory (99) musí být režimy podpory „tržně orientované“ pro všechna větší zařízení nad 1 MW (100), a to do začátku roku 2017, s výjimkou případů, kdy byly režimy podpory schváleny před vstupem nových pravidel v platnost. V takovém případě mohou zůstat beze změny až do konce doby platnosti povolení (101). Tržními mechanismy jsou zelené certifikáty a nabídková řízení.

               (683)

               Nabídková řízení jsou jedním z tržních mechanismů požadovaných v souladu s těmito novými pravidly státní podpory. V rámci tohoto mechanismu vlády dají požadované množství kapacity, která má být instalována, do dražby. V souladu s pravidly Unie pro poskytování státní podpory jsou nabídková řízení v zásadě technologicky neutrální, ale mohou být i specifické pro každou technologii, například tam, kde je to nezbytné z důvodu zajištění potřebné rozmanitosti zdrojů energie.

               (684)

               Developeři solárních parků se ucházejí o nejnižší cenu, u které souhlasí, že bude zaplacena za energii, kterou budou přivádět do sítě po celou dobu životnosti solárního parku.

               (685)

               Odpůrci opatření tvrdí, že v rámci nového cenového citlivého systému nabídkových řízení bude mít minimální dovozní cena stále čím dál negativnější dopad na zavádění solárních zařízení, protože zvyšuje cenu modulů, které jsou hlavní složkou solárních systémů. Podle těchto zúčastněných stran mohou nabídková řízení na kapacitu spolu s ukončením opatření přinést významné úspory. Je možné, že čím budou solární systémy levnější, tím větší zájem budou mít vlády o stavby solárních zařízení, neboť se úspory nákladů budou přímo odrážet v konečné ceně elektřiny. Kromě toho bude díky snížení ceny solárních systémů pro členské státy snazší dosáhnout cílů v oblasti využívání obnovitelné energie.

               (686)

               Tyto zúčastněné strany uváděly jako příklad Německo. Podle nich již v srpnu 2016 proběhlo několik pilotních dražeb a měly docela úspěch ve snížení průměrné ceny na 7,25 centů/kWh. Sdružení SPE a SAFE předložila analýzu, podle které by odstranění minimální dovozní ceny mohlo vést u velkokapacitních fotovoltaických zařízení v Unii k možnému poklesu systémových cen o 10 % prostřednictvím nabídkových řízení. Negativní dopad opatření na výsledky nabídkových řízení je potvrzen rovněž v posledním dokumentu sdružení SPE Global Market Outlook (102). Jiná zúčastněná strana předpokládala, že vzhledem k současnému klesajícímu trendu na světových trzích by cena solární energie v Německu mohla klesnout na 5 centů/kWh, budou-li opatření zrušena, své poznatky však nijak nepodložila.

               (687)

               Strany odporující opatřením uvedly, že v některých jurisdikcích, zejména ve Spojeném království, musí solární energie soutěžit s jinými obnovitelných zdroji energie, například s pozemní větrnou energií. Jelikož se na větrnou energii nevztahují žádná obchodní opatření, solární energie nebyla schopná s větrnou energií soutěžit a prostřednictvím těchto dražeb se uskutečnilo velmi málo projektů v odvětví solární energie. Některé strany tvrdily, že Německo rovněž zvažuje zavést technologicky neutrální nabídková řízení a že taková neutrální nabídková řízení zhoršují nevýhodu vyšších cen způsobených těmito opatřeními, neboť kvůli tomu solární energie prohrává nabídková řízení oproti jiným obnovitelným technologiím, zejména větrné energii.

               (688)

               Strany podporující opatření tvrdily, že nabídková řízení a celkové cíle instalací zařízení byly zavedeny právě proto, aby vlády mohly řídit úroveň zavádění solárních zařízení a aby se zabránilo cyklům růstu a poklesu instalací, které se předtím odehrávaly.

               (689)

               Komise omezila svou analýzu režimů podpor pro velkokapacitní solární systémy na Německo, Francii a Spojené království. Tato volba je odůvodněna tím, že jejich podíl na ročních nových instalacích solárních zařízení v Unii během období přezkumného šetření činil zhruba 80 %. Bylo tedy vhodné se zaměřit na vývoj v těchto třech členských státech jako indikátor pro situaci v Unii jako celku.

               (690)

               Analýza je založena na informacích předložených zúčastněnými stranami, informacích shromážděných Komisí v průběhu šetření a informacích předložených Komisi členskými státy pro účely kontroly poskytování státní podpory.

               (691)

               Německo a Francie již stanovily své cíle pro tři nadcházející roky. Francie plánuje v oblasti solární energie v letech 2017 až 2019 ročně dvě kola nabídkových řízení, každé na 500 MW. Celkové roční nové instalace tedy činí 1 000 MW. Německo plánuje nabídková řízení pro solární energii na roční objem 600 MW, a to od roku 2017 nejméně do roku 2020.

               (692)

               Spojené království naproti tomu nevyhlašuje technologicky specifická nabídková řízení na solární energii. V únoru 2015 se konalo nabídkové řízení pro různé technologie, v němž solární moduly soutěžily s jinými technologiemi o zadávání rozdílových smluv. Spojené království v dohledné době neplánuje žádná nová nabídková řízení, protože se vláda domnívá, že velkokapacitní pozemní zařízení pro výrobu větrné a solární energie mohou soutěžit s jinými zdroji elektrické energie i bez režimů podpory.

               (693)

               V případě Německa a Francie nemohou mít opatření žádný dopad na poptávku po velkokapacitních solárních modulech, jelikož pro solární energii existují „vyhrazená“ nabídková řízení s pevně stanovenou kapacitou. Jediným rozdílem je nepatrně vyšší cena pro konečné spotřebitele, kteří musí pokrýt náklady nabídkového řízení, a to buď prostřednictvím daní, či poplatků.

               (694)

               Analýza případu Spojeného království je odlišná, neboť nabídková řízení jsou technologicky neutrální a zároveň nejsou plánována žádná nová nabídková řízení. Solární energie zde soutěží na trhu se všemi ostatními formami energie. Nicméně opatření nezpůsobila nekonkurenceschopnost sluneční energie. V dražbě v únoru 2015 bylo solární energii uděleno 18,5 % z kombinovaného výkonu 2,1 GW. Toto nabídkové řízení ukazuje, že i se zavedenými opatřeními je solární energie schopna úspěšně konkurovat v rámci technologicky neutrálního řízení (103). Opatření mohla nanejvýš mírně snížit úspěch solární energie v nabídkovém řízení, solární energie tedy mohla získat v technologicky neutrálních nabídkových řízeních větší podíl, kdyby opatření nebyla zavedena. Komise usoudila, že pokud by opatření byla odstraněna a solární moduly by byly nakupovány za subvencované ceny, nabídková řízení pro více technologií by solárním modulům poskytla neoprávněnou výhodu vůči jiným obnovitelným zdrojům energie. Opatření tedy nezpůsobují solární energii konkurenční nevýhodu, ale pouze vyrovnávají podmínky mezi všemi technologiemi.

               (695)

               Komise dospěla k závěru, že neexistuje žádná souvislost mezi klesajícími cenami za kWh a zvýšením poptávky po solární energii. Konkrétně Německo, Francie ani Spojené království nezvýšily své cíle pro zavádění solárních zařízení z toho důvodu, že navrhovatelé projektů nabízeli v dražbách nižší částky. Přesněji řečeno, nabídková řízení byla členskými státy zavedena hlavně s cílem řídit úroveň zavádění solárních zařízení. To potvrdilo také sdružení SPE ve svém dokumentu Global Outlook 2015: „Podobně jsou nabídková řízení pro jednotlivé technologie nebo více technologií opět na vzestupu ve Francii, Spojeném království a v Německu, s myšlenkou lepší kontroly nad vývojem na fotovoltaickém trhu v souvisejících odvětvích“ (104).

               (696)

               Sdružení SPE tvrdilo, že Komise poskytla neúplné a dokonce nepřesné informace o jeho postoji k dopadu opatření na nabídková řízení. Komise potvrdila, že sdružení SPE ve své zprávě 2016 Global Market Outlook a v několika jiných podáních tvrdilo, že podle jeho názoru měla minimální dovozní cena nepříznivý dopad na výsledek nabídkových řízení. Komise však s tímto názorem nesouhlasila, jak je podrobně vysvětleno výše. Komise zároveň poukázala na to, že ve zprávě Global Market Outlook 2016–2020 sdružení Solar Power Europe stále zastávalo názor, že vlády mohou využít nabídková řízení ke kontrole nad využíváním solární energie, nebo dokonce k jeho omezení: „Čelní představitelé politiky často upřednostňují distribuované solární systémy na střechách, kde vytlačují všechny ostatní technologie na výrobu energie z obnovitelných zdrojů a – na rozdíl od pozemních fotovoltaických elektráren – nesoutěží s jinými způsoby využití. To je zejména případ evropských zemí, v nichž jsou pozemní fotovoltaické systémy někdy omezovány velikostně – například v Německu do 10 MW – i objemově prováděním nabídkových řízení
                   (105).“

         6.3.4.   Dopad opatření na dosažení cenové parity solární energií

               (697)

               Pod pojmem cenová parita se rozumí okamžik, ve kterém vyvíjející se technologie vyrábí elektřinu se stejnými náklady jako konvenční technologie. Ve skutečnosti existují dvě formy cenové parity. Velkoobchodní cenové parity je dosaženo, když je solární systém (obvykle velký, velkokapacitní systém, který je připojen do přenosové/distribuční sítě) schopen vyrábět elektřinu za tzv. měrné náklady na výrobu elektřiny („levelised cost of electricity“, dále jen „LCOE“) (106), které jsou nižší než cena kupní síly na velkoobchodním trhu, kde soutěží všichni hlavní (většinou konvenční) výrobci. Na velkoobchodní úrovni se energie prodává velmi velkým průmyslovým odběratelům a subjektům veřejných služeb, kteří energii distribuují domácnostem a dalším menším koncovým uživatelům. Maloobchodní cenové parity je dosaženo, když je solární systém (obvykle instalovaný na uživatelově střeše) schopen generovat výkon za LCOE, které jsou nižší než náklady na maloobchodní cenu elektřiny (včetně všech přenosových a distribučních poplatků, přirážky veřejných služeb a daní).

               (698)

               Komise nejprve analyzovala situaci s velkoobchodní cenovou paritou a poté s maloobchodní cenovou paritou.

               (699)

                  Velkoobchodní cenová parita. Odpůrci opatření tvrdili, že pokud budou opatření odstraněna, velká solární zařízení by mohla v nejslunnějších částech Unie, například ve Španělsku, dosáhnout velkoobchodní cenové parity. Podle obchodního plánu předloženého jedním ze členů sdružení SAFE by bylo možno dosáhnout LCOE ve výši 3,8 centů/kWh ve španělském regionu Cádiz v případě, že by se nakoupily moduly za 0,35 EUR/W. Podle této zúčastněné strany by bylo možno u čínských výrobců Tier 1 dosáhnout ceny a modul 0,35 EUR/W v případě obchodu velkého objemu bez cel, pro projekt dodaný na začátku roku 2017. Při tak nízké LCOE solární energie údajně nejenže dosahuje cenové parity s jinými konvenčními zdroji energie, ale neexistuje ani žádný jiný způsob výroby elektřiny, který by ji v blízké budoucnosti předčil. Tato nákladová výhodnost spolu s dalšími přednostmi zemí jižní Evropy, tj. dobré propojení sítí, stabilní politické a ekonomické prostředí a silná a likvidní měna, poskytuje těmto zemím jedinečnou příležitost stát se novými evropskými lídry v oblasti výroby energie. Podle těchto zúčastněných stran tomu opatření brání.

               (700)

               Komise uvedla, že španělský region Cádiz má jednu z nejlepších hodnot slunečního záření v Unii (nejvíce hodin slunečního svitu za rok), což maximalizuje výrobu energie na modul. Vzhledem k mnohem nižším hodnotám slunečního záření na většině území Unie se uvidí, kdy bude možné zopakovat dosažení velkoobchodní cenové parity na jiných trzích, ačkoliv britská vláda jak se zdá předpokládá, že tomu tak brzy bude. Komise rovněž uvedla, že v různých členských státech jsou značné rozdíly ve velkoobchodních cenách, což znamená, že velkoobchodní cenové parity bude dosaženo za různé ceny v závislosti na členském státu.

               (701)

               Komise je tedy toho názoru, že v blízké budoucnosti nebude velkoobchodní cenové parity v Unii dosaženo ve velkém rozsahu, a to ani v případě neexistence stávajících opatření.

               (702)

               Po poskytnutí informací několik zúčastněných stran nesouhlasilo se závěrem Komise, že velkoobchodní cenové parity nebude v Unii v blízké budoucnosti dosaženo na širokém základě, i když obchodní opatření pozbudou platnosti. Tyto strany poukázaly na šestistránkovou zprávu Becquerelova ústavu, která zkoumá potenciál velkoobchodní cenové parity v jedenácti členských státech. Tuto zprávu financovaly tři strany, které se účastní šetření a jsou proti opatřením.

               (703)

               Komise uvedla, že další zdroje jsou méně optimistické než Becquerelův ústav, pokud jde o úroveň solárních nákladů LCOE, a tedy časového rozvržení, kdy solární energie v Evropě dosáhne cenové parity. Například v podrobné zprávě společnosti BNEF (107) se pro hlavní trhy, jako jsou Francie, Německo, Itálie a Spojené království, předpovídají mnohem vyšší rozpětí LCOE. Rozdíly jsou uvedeny v následující tabulce:

                           Členský stát

                           Rozpětí LCOE v EUR/MWh podle BNEF (108)

                           Rozpětí LCOE v EUR/MWh podle Becquerelova ústavu

                           Dolní hranice

                           Horní hranice

                           Dolní hranice

                           Horní hranice

                           Francie

                           58

                           105

                           34

                           53

                           Německo

                           66

                           107

                           46

                           54

                           Itálie

                           65

                           99

                           36

                           58

                           Spojené království

                           77

                           117

                           49

                           60

               (704)

               Becquerelův ústav předpokládal, že kapitálové výdaje ve výši 0,726 EUR/W, aniž rozlišoval mezi členskými státy. Společnost BNEF předpokládala mnohem vyšší kapitálové výdaje, a to rozlišené podle jednotlivých členských států: Francie 0,99 EUR/W, Německo 0,9–0,94 EUR/W, Itálie 0,76–0,99 EUR/W a Spojené království 0,9–0,94 EUR/W. Rozdíl lze do jisté míry vysvětlit tím, že Becquerelův ústav předpokládal ceny modulů, které nepodléhají opatřením. Avšak o tolik nižší kapitálové výdaje se zdají nepravděpodobné, zejména vzhledem k tomu, že podle společnosti BNEF jsou kapitálové výdaje v Unii v každém případě nižší než v jiných zemích, kde neplatí opatření na ochranu obchodu, např. v Turecku 1,04 EUR/W a ve Spojených arabských emirátech 1,14 EUR/W.

               (705)

               Proto Becquerelův ústav a BNEF poskytují odlišné prognózy. Neshodují se, pokud jde o okamžik, kdy se výstavba velkokapacitní solární elektrárny stane definitivně levnější než provoz stávající elektrárny na fosilní paliva. Becquerelův ústav předpokládá, že v případě Francie se tak již stalo, v případě Spojeného království se tak stane v roce 2018 a v případě Německa v roce 2020. Společnost BNEF však předpokládá, že se velkokapacitní solární elektrárny stanou definitivně levnějšími než elektrárny na fosilní paliva ve všech těchto třech členských státech až někdy mezi lety 2025 a 2030 (109). V důsledku toho se podle BNEF velkokapacitní solární elektrárny budou uvádět do provozu ve větším měřítku ve většině částí Unie teprve po roce 2025 (110).

               (706)

               Dále Becquerelův ústav ve své zprávě dospěl k závěru, že „fotovoltaická elektřina by se mohla stát konkurenceschopnou na několika největších evropských trzích do roku 2019 a ve většině evropských zemí […] do pěti příštích let“. To znamená, že většina členských států, včetně Německa, by měla dosáhnout cenové parity, pouze pokud budou opatření stanovena tak, že pozbudou platnosti v roce 2019, a to i ve sporném případě, že se do té doby prokáže správnost předpokladů a závěrů zprávy Becquerelova ústavu.

               (707)

               Sdružení SPE předložilo dvě zprávy Deutsche Bank (111), které jsou podle jeho názoru v rozporu s názorem Komise, že v blízké budoucnosti nebude dosaženo velkoobchodní cenové parity. Komise uvedla, že obě zprávy se ve skutečnosti týkají maloobchodní cenové parity, nikoli velkoobchodní cenové parity, což potvrzuje nejen text, ale i vysoká cena elektřiny srovnávaná se solárními LCOE. Jak je vysvětleno v bezprostředně následujících bodech odůvodnění, Komise nepopírá, že v některých částech Unie již maloobchodní cenové parity bylo dosaženo.

               (708)

                  Maloobchodní cenová parita. Odpůrci opatření také tvrdili, že v členských státech s vysokými maloobchodními cenami elektřiny, jako je například Německo, již střešní solární zařízení dosáhla maloobchodní parity, to znamená, že se stala hospodářsky životaschopnými, a to i bez subvencí. Jedna ze zúčastněných stran doložila tento bod na příkladu obchodního centra. Má velkou střešní plochu, kde mají být instalovány panely, a potřebuje energii během dne, když probíhají hlavní činnosti. Jeho energetická poptávka se tedy shoduje s vrcholem solární výroby. V Německu je cena, kterou musí platit za každou kWh, v současné době kolem 20 centů/kWh, zatímco LCOE střešního solárního zařízení se pohybuje kolem 10 centů/kWh. Instalace panelů tak může přinést významné úspory na poplatcích za elektřinu, a to zejména zákazníkům, kteří používají během dne hodně energie. Situace je jiná, než byla v průběhu původního šetření, kdy elektřina vyráběná solárními zařízeními vždy vyžadovala subvence k tomu, aby byla životaschopná. V situaci, kdy subvence již nejsou relevantní, je konečná cena modulu to, co ovlivňuje zákazníkovo rozhodnutí instalovat solární systém, a v současné době je tato cena opatřeními zvyšována.

               (709)

               Komise prověřila podrobněji trh ve vztahu k maloobchodní cenové paritě v Německu, neboť se k němu zúčastněné strany v průběhu šetření rozsáhle vyjadřovaly.

               (710)

               Je třeba rozlišovat mezi zařízeními, která slouží pro vlastní spotřebu, a zařízeními, která dodávají elektřinu do sítě.

               (711)

               Komise souhlasí s názorem, že dosažení cenové parity solární energií je velmi žádoucí, neboť pomáhá bojovat se změnou klimatu a snižovat účty spotřebitelů za elektřinu. Bylo zjištěno, že zrušení opatření by snížilo cenu solárních panelů, čímž by se zvýšil počet míst, na kterých lze dosáhnout maloobchodní cenové parity.

               (712)

               Komise zároveň zjistila, že v průběhu období přezkumného šetření byly investice do střešních zařízení pro obchodní a obytné budovy pro vlastní spotřebu, které netěží z žádného režimu podpory, potlačovány z důvodu regulační nejistoty ohledně toho, zda budou tato zařízení začleněna do dávky pro financování německého režimu podpory, příplatku EEG. V důsledku regulační změny navrhované Německem za účelem dosažení souladu s právními předpisy Unie o poskytování státních podpor jsou subjekty, které využívají elektřinu ze svých obnovitelných zdrojů energie pro vlastní spotřebu (někdy nazývaní výrobce-spotřebitel), povinni v Německu platit poplatek ve výši více než 2 centy za kWh. Proto, pokud projekt má LCOE 10 centů/kWh, samotný poplatek činí díky němu vyrobenou elektřinu o 20 % dražší (112).

               (713)

               Komise do budoucna usiluje o snížení nejistoty v oblasti regulace. Podle návrhu směrnice o struktuře trhu s elektřinou a obnovitelných zdrojích energie jsou výrobci-spotřebitelé energie z obnovitelných zdrojů […] oprávněni využívat energii pro vlastní spotřebu […], aniž by podléhali nepřiměřeným postupům a poplatkům, které neodrážejí náklady (113). Zprávy agentur pro informace o trhu také poukazují na skutečnost, že regulační změny mají dopad na poptávku. Jedna z nejnovějších zpráv agentury BNEF uvádí: „Německé malokapacitní obchodní a rezidenční fotovoltaické odvětví strádá od té doby, co vstoupilo v platnost měsíční snižování [výkupních odměn] a příplatek za využití pro vlastní spotřebu“
                   (114). Při zvážení všech těchto skutečností výše uvedený příklad dosažení maloobchodní cenové parity ukazuje, že solární moduly již mohou vyrábět elektřinu za mnohem nižší cenu, než je maloobchodní dodací cena v Německu. Jakmile bude právními předpisy Unie dosaženo nezbytné právní jistoty, lze očekávat nárůst poptávky, jež není založena na režimech podpory. Tato poptávka bude pravděpodobně citlivější na změny cenové hladiny solárních panelů, a proto je pravděpodobné, že bude citlivější také na opatření.

               (714)

               U zařízení dodávajících elektřinu do sítě je poptávka určena hlavně režimy podpory, které lze i nadále využívat pro zařízení do 1 MW bez použití nabídkového řízení. Na určité úrovni podpory je poptávka o něco vyšší v případě odstranění opatření. Zároveň většina členských států z rozpočtových důvodů výrazně snížila poskytovanou podporu, takže se tato poptávka snižuje bez ohledu na opatření.

               (715)

               Po poskytnutí informací sdružení SPE tvrdilo, že Komise nesprávně vyvodila své závěry o dopadu na právní nejistotu a příplatku EEG pouze na základě německého příkladu. Komise zopakovala, že podobné nepříznivé podmínky jsou v mnoha členských státech. Totéž uvedlo sdružení SPE ve své nejnovější zprávě Global Market Outlook 2016–2020, pokud jde o Španělsko: „[…] Španělská vláda […] omezovala vznikající trh vlastní spotřeby pomocí solární daně a vysokých pokut udělovaných nepřihlášeným výrobcům-spotřebitelům.
                   (115)“. A dále: „Osud solárního odvětví ve Španělsku je podobný jeho osudu na několika dalších bývalých trzích s vysokými tarify výkupních cen: v Belgii, Bulharsku, České republice a Řecku. Solární trhy na Slovensku a ve Slovinsku jsou téměř úplně zmrazené.“
                   (116) A dále: „Již několik rozvinutých trhů distribuovaných střešních solárních systémů se potýká s obtížemi, jak se mění z trhů s tarify výkupních cen nebo s čistým měřením na režimy vlastní spotřeby. Je tomu tak, přestože je solární energie v mnoha případech levnější než maloobchodní elektřina. Překážky, které byly zavedeny pro střešní solární systémy v některých evropských zemích (daně z vlastní spotřeby solární energie, bránění prodeji přebytečné elektřiny nebo nabízení jen velkoobchodních cen), a pokračující diskuse o dalších omezeních odradily mnoho potenciálních kupujících od investice do svého vlastního solárního systému.“
                   (117) Komise tudíž uvedené tvrzení odmítla.

         6.3.5.   Závěr o dopadu opatření na poptávku

               (716)

               Komise na základě hloubkové analýzy zjistila, že pokud jde o dopad opatření na poptávku, je důležité rozlišovat různá odvětví a různé typy poptávky.

               (717)

                  Poptávka vyplývající z režimů podpor. Pokud jsou režimy podpory specifické pro různé technologie, opatření nemají na poptávku dopad. Pokud jsou režimy podpory technologicky neutrální, opatření snižují šance solární energie na výhru. Komise nicméně poznamenává, že dokonce i u těchto nabídkových řízení získala solární energie významný podíl na trhu, což ukazuje, že i se zavedenými opatřeními je schopna soutěžit o velkokapacitní projekty.

               (718)

                  Velkoobchodní cenová parita. Velkoobchodní cenové parity v této fázi a v blízké budoucnosti bude možné dosáhnout pouze, pokud vůbec, na ideálních místech, a to i když budou ceny solárních panelů sníženy z důvodu zrušení opatření. Opět platí, že dodatečná poptávka, kterou lze očekávat po zrušení opatření, je nízká a navíc závisí na úrovni velkoobchodní ceny v daném členském státě.

               (719)

                  Maloobchodní cenová parita. Maloobchodní cenové parity je v současnosti dosaženo u obchodních zařízení v členských státech, které mají vysoké maloobchodní ceny, jako je například Německo, ačkoliv tam není taková hojnost slunečního záření. Hlavními faktory jsou zde daně, poplatky za síť a dávky pro režimy podpory. Nová pravidla pro strukturu energetického trhu, oznámená Komisí dne 1. prosince 2016 (118), a nová pravidla pro přechod na čistou energii zaměřený na spotřebitele, navržená Komisí dne 30. listopadu 2016 (119), jsou důležitým krokem k dosažení stabilního prostředí nakloněného růstu. Jakmile bude návrh Komise přijat spolutvůrci právních předpisů, očekává se nárůst poptávky po obchodních zařízeních pro vlastní spotřebu. V takovém případě by odstranění opatření mohlo mít významnější vliv u obchodních systémů, protože zde neexistuje žádné omezení poptávky v podobě omezeného množství výroby, které může být podporováno z režimů podpor, a ani konkurence jiných zdrojů energie, jak je tomu u velkoobchodní cenové parity. U zařízení pro obytné budovy bude dosažení maloobchodní cenové parity trvat déle, protože musí být vybavena nákladnými zařízeními pro uchování elektřiny, aby byla vhodná pro většinu uživatelů, kteří je využívají k vlastní spotřebě (120).

               (720)

               Po poskytnutí informací několik zúčastněných stran vyjádřilo nesouhlas se závěrem, že opatření měla jen omezený dopad na poptávku po modulech. Tvrdily, že investice jsou motivovány očekávanou mírou návratnosti, a proto čím je cena solárního modulu nižší, tím je návratnost investice a pravděpodobnost realizace vyšší.

               (721)

               Komise připomněla, že vždy souhlasila s tím, že cena má dopad na poptávku. Nicméně podle jejího názoru mnohem významnější dopad na poptávku mají nyní jiné faktory než relativně mírné zvýšení ceny modulů způsobené minimální dovozní cenou. K těmto faktorům na jedné straně patří právní nejistota, ale na druhé straně záměrné kroky vlády podnikané s cílem mít kontrolu nad uváděním solárních zařízení do provozu. Tyto kroky zahrnují stanovení celkových ročních instalačních cílů, zavedení nabídkových řízení na kapacitu a uložení daní na vlastní spotřebu.

               (722)

               Komise rovněž uznala, že v některých případech, jako jsou technologicky neutrální nabídková řízení, může mít minimální dovozní cena významnější dopad na solární poptávku. Zároveň Komise uvedla, že bez minimální dovozní ceny odstraňující účinek dumpingu by solární energie měla oproti jiným zdrojům obnovitelné energie nespravedlivou konkurenční výhodu. Komise také uvedla, že solární energie je poměrně úspěšná v technologicky neutrálních nabídkových řízeních dokonce i při minimální dovozní ceně, která pouze obnovuje rovné podmínky.

               (723)

               Komise dále zjistila známky toho, že v blízké budoucnosti mohou vlády podniknout další kroky k zajištění kontroly nad zaváděním solárních zařízení do provozu, např. tím, že na solární zařízení uloží poplatky za používání distribuční soustavy, které budou více zohledňovat náklady. BNEF předpokládala: „Mnoho evropských regulačních orgánů bude od roku 2018 reagovat na klesající náklady na solární energii tím, že pro uživatele se solárními panely zpoplatní připojení k distribuční soustavě, aby mohli koupí solárního systému ušetřit jen pohyblivou složku ceny elektrické energie. Vycházíme při tom z odhadů struktury nákladů distribučních soustav jednotlivých zemí. To ve většině zemí EU omezuje možnost snížit účet za elektrickou energii o přibližně 30 % ceny elektrické energie. Pokud se tak nestane, výstavba by mohla být větší, náklady distribuční soustavy ale nebudou financovány
                   (121).“

               (724)

               Proto byla uvedená tvrzení odmítnuta a Komise se nadále domnívala, že opatření mají jen velmi omezený dopad na solární poptávku v Evropě.

         6.4.   Jiná tvrzení

               (725)

               Většina stran oponujících stávajícím opatřením uvedla, že tato opatření mají negativní dopad na dosažení cílů v oblasti změny klimatu. Toto tvrzení bylo rovněž podpořeno pěti ekologickými nevládními organizacemi. Tyto strany zopakovaly, že Unie a členské státy se v několika rozhodnutích a dohodách, naposledy v Pařížské dohodě, zavázaly ke snížení emisí skleníkových plynů a předcházení změně klimatu. Unie stanovila právně závazný cíl zvýšení podílu obnovitelných zdrojů energie na konečné spotřebě energie na 20 % (122). Komise rovněž nastavila politický rámec zahrnující cíl 27 % do roku 2030. Tento nový ambiciózní cíl byl přijat v roce 2014, poté, co byla uložena konečná opatření. V říjnu 2016 byla Evropskou unií ratifikována Pařížská dohoda UNFCCC o boji proti změně klimatu, vůbec první celosvětová, právně závazná globálně klimatická dohoda, pro jejíž přijetí hlasovala drtivá většina Evropského parlamentu. Přechod na zásobování nízkouhlíkovou energií je hlavním prvkem tohoto úsilí a solární energie zůstává jedním z nejslibnějších energetických zdrojů využitelných k dosažení cílů v oblasti klimatu.

               (726)

               Strany odporující opatřením tvrdily, že opatření činí dosažení cílů v oblasti klimatu obtížnějším tím, že zpomalují zavádění solární energie. Uvedly, že obnovení tržních světových cen v odvětví solární energie umožní Unii rychleji dekarbonizovat svou výrobu energie. Poukázaly rovněž na nesoulad mezi politikou v oblasti změny klimatu a obchodní politikou Unie. Zatímco první z nich podporuje a subvencuje obnovitelné zdroje energie, druhá zvyšuje jejich cenu a ovlivňuje jejich dostupnost.

               (727)

               Komise souhlasila s tím, že ratifikace Pařížské dohody UNFCCC o boji proti změně klimatu je velmi důležitým mezníkem v podnícení celosvětové spolupráce směřující k omezení změny klimatu. Solární energie je jedním z klíčových zdrojů energie sloužících k dosažení cílů v oblasti klimatu. Komise zároveň zjistila, že poptávka Unie po solárních zařízeních v následujících dvou až třech letech bude pouze v omezené míře ovlivněna opatřeními (viz oddíl 6.3 výše). To se změní až tehdy, když se maloobchodní cenová parita stane významným zdrojem poptávky. Odstranění opatření v této fázi tedy k dosažení cílů v oblasti životního prostředí příliš nepřispěje.

               (728)

               Sdružení EU ProSun předložilo několik dalších připomínek v otevřeném dopise reagujícím na pozici nevládních organizací, které žádaly ukončení opatření z důvodů ochrany životního prostředí. Sdružení EU ProSun uvedlo, že v případě přijetí perspektivy celého solárního dodavatelského řetězce by panely vyrobené v Unii vedly k dosažení mnohem menší uhlíkové stopy. Moduly vyrobené v Unii nemusí být převáženy na dlouhé vzdálenosti. Vzhledem k výrobním normám a požadavkům v oblasti životního prostředí uplatňovaným v Unii na jedné straně a k vyšším nákladům na energii na straně druhé odvětví solární energie v EU systematicky snižuje svou spotřebu energie ve srovnání s čínskými výrobci. To je důležité zejména vzhledem k tomu, že výroba solárních modulů a jejich surovin je energeticky náročná. Sdružení EU ProSun rovněž poukázalo na existenci určitého rozporu mezi tím, že některé z nevládních organizací podepsaly dopis vyzývající k ukončení opatření z důvodů ochrany zájmů Unie, tedy i v případě odhalení nekalých obchodních praktik, a nedávným prohlášením jednoho z jejich lídrů vyzývajícím k více opatřením pro zajištění spravedlivého obchodu šetrného k životnímu prostředí.

               (729)

               Komise dospěla k závěru, že stávající opatření mají jen omezený dopad na dosažení krátkodobých cílů Unie v oblasti klimatu.

               (730)

               Po poskytnutí informací několik stran vyjádřilo nesouhlas s tvrzením, že dovážené solární výrobky mají větší uhlíkovou stopu než výrobky vyráběné v Unii. Tyto strany tvrdily, že výroba polykrystalického křemíku a destiček má největší podíl na primární energetické poptávce, a proto nejvíce záleží na původu polykrystalického křemíku a destiček. Tyto strany také poukázaly na to, že výroba elektřiny má odlišnou uhlíkovou stopu v různých členských státech. Jelikož výroba modulů a jejich surovin je energeticky náročná, je důležité, v kterém členském státě se moduly a jejich komponenty vyrábějí.

               (731)

               Komise nemohla v krátkém časovém rámci po poskytnutí informací tato tvrzení důkladně analyzovat. Vysvětlila, že pouze předložila podání sdružení EU ProSun a nikdy sama netvrdila, že dovážené solární výrobky mají větší uhlíkovou stopu. Přesněji řečeno, bez ohledu na uhlíkovou stopu modulů vyrobených v Unii a čínských modulů Komise zopakovala hlavní závěr, že opatření měla dosud jen omezený dopad na solární poptávku. Komise proto dospěla k závěru, že opatření nemají významný dopad na dosažení cílů Unie v oblasti životního prostředí.

               (732)

               Některé ze zúčastněných stran vyzývajících k ukončení opatření tvrdily, že v Unii neexistují dostatečné výrobní kapacity k pokrytí její poptávky po modulech a že opatření nebyla účinná v dosažení podstatného zvýšení výrobní kapacity výrobců článků a modulů v Unii. Poptávka Unie byla těmito stranami odhadnuta na méně než 8 GW a výroba modulů dotčenými zúčastněnými stranami v Unii byla menší než 4 GW. To údajně znamená, že alespoň polovinu modulů je tak jako tak nutné získat z dovozu. Tyto strany tvrdily, že očekávání Evropské komise vyjádřené v původním nařízení, že „ze střednědobého hlediska lze důvodně předpokládat, že výrobní odvětví Unie bude rozšiřovat svou výrobní kapacitu, aby mohlo pokrýt poptávku, což jí umožní dosáhnout úspor z rozsahu, což by pak umožnilo další snižování cen“, se nenaplnilo.

               (733)

               Komise zjistila, že i když výroba modulů v Unii byla nižší než její poptávka, v Unii nikdy nebyl nedostatek modulů. Cenové závazky/minimální dovozní cena umožnily dovoz z Číny za spravedlivé ceny. Přestože dovoz ze zbytku světa relativně vzrostl, výrobnímu odvětví Unie se podařilo zvýšit svůj podíl na trhu v Unii mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření z 25 % na 35 %. Opatření tedy umožnila výrobnímu odvětví Unie zvýšit svou výrobu a prodej vzhledem k velikosti trhu Unie a pokrýt větší část poptávky. Jak je uvedeno výše v oddíle 6.3.2, spotřeba Unie se drasticky snížila v důsledku omezení režimů podpor, což činí růst odvětví v Unii mnohem těžším. Navzdory tomu se odvětví Unie podařilo dále upevnit a dosáhnout výrazného snížení nákladů. Kromě toho v Unii existuje významná volná kapacita pro výrobu modulů, která by mohla být opět uvedena do provozu v případě, že se zvýší poptávka. Komise se tedy domnívá, že stávající opatření nezpůsobují nedostatek zásob modulů na trhu Unie a že opatření byla účinná v rozšiřování výroby Unie ve vztahu k velikosti trhu Unie.

               (734)

               Strany oponující opatřením uvedly, že výrobní kapacity modulů mimo Čínu velmi rychle rostou. Tyto strany citovaly různé zprávy agentur pro informace o trhu, podle kterých roste souhrnná výrobní kapacita v dalších asijských zemích velmi rychle; v roce 2015 dosáhla 7 GW a očekává se, že v roce 2016 dosáhne až 10 GW. To bude údajně více než poptávka Unie, která bude podle odhadu těchto stran okolo 8 GW. Značný objem těchto nových kapacit je instalován čínskými společnostmi. Kromě toho několik velkých čínských společností se dobrovolně vzdalo závazku, aby mohly dodávat výrobky na trh Unie z jiné země, než je ČLR. Tyto strany tvrdily, že výsledkem bude zvyšující se objem levných modulů, které budou moci být vyvezeny do Unie ze třetích zemí, a to i v případě, že opatření zůstanou v platnosti. Odpůrci opatření tedy uvedli, že očekávání Komise vyjádřené v původním nařízení, že jiné třetí země nebudou směřovat svůj vývoz masivně na trh Unie (123), se nenaplnilo.

               (735)

               Šetření Komise odhalilo, že podíl dovozu z ČLR na trhu Unie klesl z 66 % v roce 2012 na 41 % v období přezkumného šetření, zatímco podíl dovozu z ostatních zemí světa kromě ČLR (hlavně z Tchaj-wanu, Malajsie, Koreje a Singapuru) na trhu vzrostl z 9 % na 25 %. Podíl výrobců v Unii na trhu vzrostl z 25 % v roce 2012 na 35 % v průběhu období přezkumného šetření. Dovoz ze třetích zemí tedy nezabránil výrobnímu odvětví Unie v opětovném získání značného podílu na trhu v Unii.

               (736)

               Komise rovněž zjistila, že přestože kapacity pro výrobu modulů v jihovýchodní Asii rostou rychle, tvoří stále jen zlomek kapacit v Číně (124). Továrny v jihovýchodní Asii také prodávají velké objemy výrobků na trh v USA a dalších zemích, které uložily obchodní opatření na dovoz čínských modulů, jako jsou Indie a Kanada. Očekává se, že vzroste také počet solárních zařízení v jihovýchodní Asii, a v důsledku toho se očekává, že určitý objem výroby bude prodán v rámci regionu. Komise proto dospěla k závěru, že kapacity pro výrobu modulů v jihovýchodní Asii nejsou dostatečné k pokrytí významné části poptávky Unie a k tomu, aby učinily opatření neúčinnými. V každém případě cílem stávajících opatření je zajistit, aby dovoz solárních modulů a článků z ČLR probíhal za spravedlivé a nesubvencované ceny a skutečnost, že by výrobní odvětví Unie mohlo čelit konkurenci ze strany jiných zemí, nečiní opatření neúčinnými.

               (737)

               Jedna ze zúčastněných stran uvedla, že vývoj podílů na trhu ukazuje, že z opatření těžili hlavně dovozci z třetích zemí. Tato strana tvrdila, že situace je podobná případu lososa obecného chovaného pro hospodářské účely
                   (125), ve kterém Komise ukončila opatření, protože tato by vedla k podstatnému čistému přesunu majetku z Unie a přesun majetku na dodavatele ze třetích zemí by výrazně překračoval jakékoliv přínosy, které by opatření přinesla výrobnímu odvětví Unie.

               (738)

               Jak bylo uvedeno výše, výrobnímu odvětví Unie se podařilo zvýšit svůj podíl na trhu v Unii mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření z 25 % na 35 %. To znamená, že třetí země nepřevzaly většinu podílu na trhu, který předtím drželi čínští výrobci. Kromě toho má Komise za to, že situace výrobního odvětví Unie v případě lososa obecného chovaného pro hospodářské účely byla velmi odlišná; v uvedeném případě byl podíl výrobního odvětví Unie na trhu mnohem menší a vzrostl pouze z 2,7 % v roce 1998 na 4,3 % v roce 2001. V uvedeném případě byl velmi malý podíl výrobního odvětví Unie na trhu jedním z hlavních důvodů, proč by uložení opatření vedlo k podstatnému čistému přesunu majetku ze Společenství při tom, jak by se trh přizpůsoboval vyšším cenám
                   (126). V současném případě výrobní odvětví Unie z opatření výrazně těžilo. Případ lososa obecného chovaného pro hospodářské účely proto nemůže sloužit jako precedens.

               (739)

               Podle stran oponujících opatřením výrobci v Unii nezveřejnili žádné věrohodné plány na rozšíření svých kapacit. Společnost Solar World, největší výrobce v Unii, naopak nedávno propustila několik set dočasných pracovníků ze svých evropských zařízení a uzavřela dohody OEM o výrobě solárních panelů v Thajsku. Strany oponující opatřením tvrdily, že toto je dalším důkazem toho, že úspěšná výroba solárních modulů může probíhat pouze ve velkých výrobních zařízení, jako jsou například ta asijská.

               (740)

               Společnost Solar World odpověděla, že uzavřela dočasné dohody OEM za účelem pokrytí nárůstu světové poptávky na konci roku 2015 a v první polovině roku 2016. Společnost Solar World uvedla, že nejistota ohledně výsledku probíhajícího šetření způsobila vyšší úrokové sazby jejích kapitálových investic požadované finančními investory. Z tohoto důvodu bylo hospodářsky rozumným rozhodnutím odložit kapitálově náročné rozšíření svých výrobních kapacit do uzavření tohoto šetření a místo toho použít na přechodnou dobu dostupné kapacity smluvních výrobců. Společnost Solar World taktéž uvedla, že všechny moduly vyrobené jejich OEM partnerem mimo území Unie byly zaslány mimo území Unie.

               (741)

               Informace o trhu potvrdily, že první polovina roku 2016 byla obdobím konjunktury a druhá polovina roku 2016 byla obdobím nízké poptávky, která způsobila prudký pokles cen vyplývající z nadměrné nabídky (127). V této souvislosti lze rozhodnutí společnosti Solar World propustit dočasné zaměstnance vidět jako obtížné, avšak tržními podmínkami odůvodněné rozhodnutí. Společnost Solar World také snížila objem výroby smluvními výrobci natolik, nakolik to bylo smluvně umožněno.

               (742)

               Komise se proto domnívá, že s ohledem na nejistotu a nedávný cyklus světového růstu a poklesu bylo rozhodnutí výrobce v Unii odložit rozšíření kapacity a namísto toho využít snadno dostupných výrobních kapacit smluvního výrobce hospodářsky odůvodněné a neukazovalo na to, že by se výroba v Unii stala neudržitelnou.

         6.5.   Závěr ohledně zájmu Unie

               (743)

               Za zvažování a vyvažování protichůdných zájmů Komise analyzovala, zda je negativní dopad na dovozce, kteří nejsou ve spojení, předcházející a navazující odvětví a další výše prozkoumané účinky ve srovnání s pozitivním dopadem na výrobce přezkoumávaného výrobku v Unii nepřiměřený. V souladu s čl. 31 odst. 1 třetí větou základního nařízení se přihlíželo zejména k nutnosti odstranit účinky subvence působící újmu, které spočívají v narušení obchodu, a obnovit účinnou hospodářskou soutěž.

               (744)

               Rozhodujícím bylo posouzení pravděpodobného dopadu pokračujících opatření na budoucí poptávku Unie po solárních modulech. V případě, že by tato opatření výrazně omezila poptávku, bylo by možné argumentovat, že ochrana relativně malého odvětví Unie by mohla neúměrně ovlivnit výrazně větší navazující a předcházející odvětví. Nicméně, jak je uvedeno v 724. bodě odůvodnění, stávající opatření měla pouze omezený dopad na poptávku Unie po solárních modulech. Tato situace se před přijetím a provedením nové směrnice o obnovitelných zdrojích energie členskými státy pravděpodobně nezmění. Toto zjištění bylo zváženo v souvislosti s tvrzením o dopadu na pracovní místa. Zatímco ukončení opatření by mohlo pomoci při vytváření některých nových pracovních míst, zároveň by uvedlo v bezprostřední nebezpečí stávající pracovní místa v odvětví výroby solárních článků a modulů v Unii (kolem 8 000). Z tohoto důvodu nebylo vhodné použít pouhé srovnání počtu současných pracovních míst ve výrobním odvětví Unie se stávajícími pracovními místy v navazujících odvětvích (zhruba 50 000) nebo předcházejících odvětvích (asi 5 000 až 10 000).

               (745)

               S ohledem na to, že politiky na podporu energie z obnovitelných zdrojů musely být upraveny po vstupu nových pravidel v rámci právních předpisů Unie o poskytování státních podpor v platnost a pravděpodobně projdou dalšími změnami, jakmile bude spolutvůrci právních předpisů přijat návrh Komise na novou směrnici o obnovitelných zdrojích energie, není možné zaujmout stanovisko ohledně zájmu Unie pro dobu delší než 18 měsíců. Některá zjištění naznačují, že tato opatření mohou mít větší vliv na poptávku v budoucnu, jakmile budou dokončeny změny politik na podporu obnovitelných zdrojů, vyjasněna fiskální situace výroby pro vlastní spotřebu a dosaženo cenové parity v rámci větších částí Evropy a pro určité skupiny spotřebitelů. Jak je uvedeno v 709 a 719. bodě odůvodnění, nová pravidla pro strukturu energetického trhu navržená Komisí dne 1. prosince 2016 (128) a nová pravidla pro přechod na čistou energii zaměřený na spotřebitele navržená Komisí dne 30. listopadu 2016 (129) jsou důležitým krokem k dosažení stabilního prostředí příznivého pro růst. Komise se tedy rozhodla omezit prodloužení platnosti opatření o 18 měsíců.

               (746)

               V návaznosti na poskytnutí dalších informací uvedených v 33. bodě odůvodnění obdržela Komise tři různé soubory připomínek. Výrobci v EU obecně žádali Komisi, aby zachovala původní délku období 24 měsíců, a odůvodňovali to tím, že již oznámený návrh omezit běžnou délku období z pěti let na dva roky odrážel spravedlivou vyváženost zájmů. Některé zúčastněné strany zastupující navazující a předcházející odvětví uvítaly omezení na 18 měsíců, kdežto jiné upřednostňovaly okamžité ukončení opatření. Čínská vláda vyjádřila politování nad tím, že Komise hodlá zachovat opatření, byť jen na 18 měsíců. Čínská vláda, stejně jako některé zúčastněné strany z předcházejícího nebo navazujícího odvětví, také kritizovala skutečnost, že v návrhu prováděcího aktu pak nebyla zmínka o okamžitém ukončení opatření.
               Komise uvedla, že opatření mohou více ovlivnit poptávku v budoucnosti, jakmile bude dokončen přechod v politikách podpory pro energii z obnovitelných zdrojů, bude vyjasněna fiskální situace výroby pro vlastní spotřebu a bude dosaženo cenové parity v rámci větších částí Evropy. To je zdůvodnění pro to, že by opatření měla být výjimečně prodloužena pouze o 18 měsíců, po jejichž uplynutí opatření v souladu s použitelnými pravidly základního nařízení pozbudou platnosti. Komise měla na základě důkazů dostupných v této fázi za to, že s ohledem na vyvážení pravděpodobných negativních účinků na předcházející a navazující odvětví i na spotřebitele na jedné straně a prospěchu, který bude mít z opatření výrobní odvětví Unie, na straně druhé, představuje 18 měsíců vhodný kompromis mezi protichůdnými zájmy.

               (747)

               Kromě toho se Komise při přezkumu zájmů dovozců, kteří nejsou ve spojení, setkala se stížnostmi na uloženou vysokou administrativní zátěž, zatímco výrobci v Unii si stěžovali na přetrvávající praktiky obcházení. Tyto problémy mohou být řešeny v rámci prozatímního přezkumu formy opatření. Komise taktéž zjistila, že mechanismus úpravy minimální dovozní ceny nesledoval strmou křivku učení odvětví solární energie (130). Stávající systém úpravy tedy mohl zabránit evropským spotřebitelům v čerpání výtěžku ze světových úspor z důvodu vyšší efektivity, což by mohlo vést k potřebě tento problém přezkoumat. Může to být otázkou prozatímního přezkumu jakéhokoli mechanismu úpravy, který by mohl být spojen s jinou formou opatření.

               (748)

               Celkově vzato Komise dospěla k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody k ukončení stávajících opatření z důvodů ochrany zájmu Unie. Rovněž však dospěla k závěru, že je vhodné zahájit z moci úřední přezkum týkající se otázek uvedených v 746 a 747. bodě odůvodnění.

         7.   ŠETŘENÍ V RÁMCI ČÁSTEČNÉHO PROZATÍMNÍHO PŘEZKUMU OMEZENÉ NA ŠETŘENÍ TOHO, ZDA JE, ČI NENÍ V ZÁJMU UNIE ZACHOVÁVAT AKTUÁLNĚ PLATNÁ OPATŘENÍ VZTAHUJÍCÍ SE NA ČLÁNKY

   7.1.   Předběžné poznámky

               (749)

               Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění, Komise zahájila z vlastního podnětu šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu (dále jen „prozatímní přezkum“) omezený na šetření toho, zda je, či není v zájmu Unie zachovávat aktuálně platná opatření vztahující se na články.

               (750)

               Přezkum byl zahájen, jelikož existovaly důkazy prima facie o tom, že se změnily okolnosti, na jejichž základě byla původní opatření uložena. Především značný počet výrobců článků po restrukturalizaci a konsolidaci výrobního odvětví Unie ukončil výrobu. Zdálo se, že většina zbývající kapacity výrobců článků v Unii je určena převážně k využití pro vlastní spotřebu za účelem výroby modulů. V důsledku toho byl objem prodeje článků odvětví Unie uživatelům, kteří nejsou ve spojení, velmi omezený, zatímco výrobci modulů, již nebyli vertikálně integrovaní, záviseli na dodávkách článků ze zemí mimo Unii. Z tohoto důvodu Komise považovala za rozumné prošetřit, zda je pokračující uplatňování opatření týkající se článků stále v zájmu Unie.

         7.2.   Zájem výrobců článků

               (751)

               Komisi je známo 12 výrobců článků v Unii. Výrobní odvětví Unie bylo zastoupeno sdružením EU ProSun, které je žadatelem v přezkumu před pozbytím platnosti týkajícím se stávajících vyrovnávacích opatření. Sdružení EU ProSun zastupovalo čtyři výrobce článků v Unii. Dva další výrobci článků výslovně podpořili postoj sdružení EU ProSun. Sdružení EU ProSun rovněž zastupovalo společnost Solar World jakožto výrobce destiček v předcházejícím odvětví a ještě jednoho výrobce destiček v Unii.

               (752)

               Komise v počátečním šetření zjistila, že masivní příliv subvencovaných čínských solárních článků a modulů do Unie přispěl k bankrotu mnoha výrobců článků v Unii. Uložení opatření umožnilo ostatním výrobcům v Unii zotavit se, konsolidovat a stabilizovat výrobu článků. Zejména výrobní aktiva a zaměstnanci jednoho z největších výrobců článků v Unii, společnosti Bosch Solar Energy, zůstali provozuschopní, když byli v roce 2014 převzati společností Solar World.

               (753)

               Pokud by byla opatření týkající se článků zrušena, opakoval by se čínský vývoz článků za subvencované ceny ve velkých objemech, což by způsobilo podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie s velmi negativními důsledky pro odvětví výroby článků v Unii. Rozsáhlé kapitálové investice do sofistikovaných zařízení na výrobu článků by se staly nadbytečnými. Až 1 700 vysoce kvalifikovaných pracovníků by mohlo přijít o práci. Komise byla rovněž informována o záměru několika společností v Unii obnovit kolem 300 MW kapacity v případě zachování opatření.

               (754)

               Oslabení odvětví výroby článků v Unii by mělo negativní dopad také na činnosti Unie v oblasti výzkumu a vývoje. Článek je základním prvkem modulu a velká část výzkumu a vývoje v hodnotovém řetězci odvětví solární energie se zaměřuje na články. Pokud by byla opatření týkající se článků odstraněna, evropské investice do výzkumu a vývoje by se zpomalily a dosud nashromážděné know-how by se stalo nadbytečným nebo by muselo být převedeno do třetích zemí. Proto existuje riziko, že by vyloučení článků posílilo závislost výrobců modulů v Unii na dovážených článcích.

               (755)

               Ukončení opatření týkajících se článků by také mohlo narušit opatření týkající se modulů. Umožnilo by to čínským výrobcům vyvážet články za nespravedlivé ceny a sestavovat je do modulů buďto prostřednictvím svých dceřiných společností, nebo prostřednictvím smluvních výrobců umístěných v Unii. Montážní linky modulů je možné vybudovat relativně rychle, o čemž svědčí rychlé nahromadění kapacit pro výrobu modulů v jihovýchodní Asii (viz 734. bod odůvodnění). Sdružení EU ProSun tvrdilo, že se takový scénář odehrál v letech 2012 až 2014 v USA, kdy se opatření týkající se modulů ukázala jako neúčinná. Situace se změnila až tehdy, když byla původní definice výrobku rozšířena o články.

               (756)

               Pokračování stávajících opatření týkajících se článků je tedy jednoznačně v zájmu výrobců článků v Unii a může rovněž přinést určité výhody pro výrobce modulů v Unii.

               (757)

               Po poskytnutí informací společnost Jabil zpochybnila závěr Komise, že ukončení platnosti opatření u článků by umožnilo čínským výrobcům vyvážet články za nespravedlivé ceny a sestavovat je do modulů buď prostřednictvím svých dceřiných společností, nebo prostřednictvím smluvních výrobců se sídlem v Unii. V reakci na tvrzení společnosti Jabil Komise připomněla, že zjistila pravděpodobnost přetrvání dumpingu a újmy v případě, že by opatření byla zrušena. Komise rovněž vysvětlila, že smluvní výrobci, jako je společnost Jabil, mají podstatně odlišný podnikatelský model a strukturu nákladů než zbytek výrobního odvětví Unie. Zejména smluvní výrobci působí s mnohem menšími režijními náklady, protože nemají stejnou odpovědnost za prodej, marketing a výzkum a vývoj svých výrobků, jak je uvedeno v 513 a 563. bodě odůvodnění. Proto kdyby Komise v zájmu výrobců modulů v Unii zrušila opatření u článků, smluvnímu výrobci se sídlem v Unii by nemohlo nic zabránit v sestavování modulů z dumpingových čínských článků. Ve skutečnosti smluvní výrobce ani není povinen vědět, jaká je skutečná cena článku, protože jeho obvyklý podnikatelský model spočívá v účtování odměny za zpracování jiné společnosti, která poskytuje vstupy a má plnou odpovědnost za prodej výstupů. Komise proto nadále zastávala názor, že ukončení platnosti opatření vztahujících se na články by mohlo vést k nespravedlivým cenám modulů, které by mohly být sestavovány v Unii z dumpingových čínských článků, a to buď společnostmi ve spojení, nebo smluvními výrobci.

               (758)

               Po poskytnutí informací sdružení SPE tvrdilo, že neexistuje příčinná souvislost mezi dovozem článků z ČLR a prodejem článků vyrobených v Unii; podle jeho názoru výrobní odvětví Unie čelilo konkurenci ze třetích zemí. Stejná strana tvrdila, že opatření nechrání investice ve výrobním odvětví článků a že pracovní síla v tomto odvětví není ohrožena propouštěním v případě, že opatření pozbudou platnosti. Tato strana také tvrdila, že závislý trh článků nebyl ovlivněn dovozem čínských článků.

               (759)

               Komise provedla dodatečnou analýzu dopadu prodejů článků z třetích zemí, jak je uvedeno v 579. bodě odůvodnění, a zopakovala, že prodej z třetích zemí nepůsobí újmu. Rovněž dále analyzovala dopad opatření na investice do výrobního odvětví článků v Unii, jak je uvedeno v 571. bodě odůvodnění, a zopakovala, že opatření mají pozitivní dopad na investice. Kromě toho zjistila dopad dovozu z Číny na závislý trh článků v Unii, jak je uvedeno v 508. bodě odůvodnění. Vzhledem k dnešní nízké ziskovosti výrobního odvětví článků Unie se Komise i nadále domnívala, že pracovní síla Unie v odvětví článků čelí hrozbě ztráty zaměstnání, kdyby opatření pozbyla platnosti.

         7.3.   Zájem dovozců článků, kteří nejsou ve spojení

               (760)

               Žádní dovozci článků, kteří nejsou ve spojení, aktivní v období přezkumného šetření se nepřihlásili. Články jsou dováženy buď výrobci modulů v Unii, nebo dovozci ve spojení s čínskými výrobci.

         7.4.   Zájem navazujícího odvětví – výrobci modulů

               (761)

               Sedm evropských výrobců modulů se vyjádřilo pro vyloučení článků z opatření. Některé z těchto společností jsou zastánci pozice sdružení EU ProSun ohledně zachování opatření týkajících se modulů. Některé společnosti v předcházejících a navazujících odvětvích předložily podání oponující opatřením týkajícím se konkrétně článků, nicméně většina společností v předcházejících a navazujících odvětvích se zaměřila na důvody pro ukončení a důsledky ukončení opatření týkajících se modulů.

               (762)

               Strany vyzývající k ukončení opatření týkajících se článků upozornily na skutečnost, že téměř všechny články vyrobené v Unii se využívají vnitropodnikově v rámci vertikálně integrovaných společností. Z tohoto důvodu jsou výrobci modulů, kteří nejsou vertikálně integrovaní a kteří mají podíl na výrobě modulů v Unii více než 65 %, závislí na dovozu článků. Tyto strany tvrdily, že na téměř veškerý dovoz článků do Unie se vztahují buďto opatření, nebo rozšířené celní kontroly vyplývajících z opatření proti obcházení týkajících se malajských a tchajwanských článků. To způsobuje výrobcům modulů, jež nejsou vertikálně integrovaní, dodatečnou administrativní a finanční zátěž. Strany oponující opatřením týkajícím se článků také uvedly, že opatření týkající se článků byla neúčinná, neboť nedokázala do Unie přinést nové kapacity. Opatření podle jejich názoru také zvyšují cenu konečného výrobku, tedy modulů, což má negativní dopad na poptávku, zákazníky a širší cíle politiky životního prostředí Unie.

         7.4.1.   Nedostatek nabídky článků v Unii

               (763)

               Strany vyzývající k ukončení opatření týkajících se článků tvrdily, že na trhu Unie nejsou dostupné žádné články vyrobené v Unii. V Unii existuje jen málo výrobců článků a téměř všichni z nich používají své články v rámci svého podniku a třetím stranám prodávají jen velmi malé množství. Malé objemy, které jsou prodávány, jsou obvykle horší kvality. Na základě svého šetření Komise souhlasila s tím, že články prodávané výrobním odvětvím Unie na trhu Unie uspokojí méně než 5 % poptávky výrobců modulů v Unii, kteří nejsou vertikálně integrovaní.

               (764)

               Uvedené strany dále tvrdily, že i kdyby bylo více článků v Unii prodáváno na otevřeném trhu, kapacita Unie a výroba článků by zdaleka nebyla dostačující k uspokojení celkové poptávky po článcích v Unii, a ještě méně dostačující k uspokojení celkové poptávky po modulech. Komise zjistila, že výroba článků v Unii činila v průběhu období přezkumného šetření 1 270 MW, což znamená, že by mohla pokrýt 37 % celkové poptávky Unie po článcích, která byla odhadnuta na 3 409 MW. Kapacita Unie pro výrobu článků by mohla pokrýt zhruba 18 % celkové poptávky Unie po modulech, v období přezkumného šetření tedy zhruba 7 200 MW.

               (765)

               Několik stran prohlásilo, že z opatření týkajících se článků těží pouze jedna společnost, a to společnost Solar World, zatímco pro většinu ostatních výrobců modulů, jež nejsou vertikálně integrovaní, znamenají konkurenční nevýhodu ve vztahu k této společnosti. Společnost Solar World představovala v průběhu období přezkumného šetření více než 70 % veškeré výroby článků v Unii. Společnost Solar World prodává na otevřeném trhu pouze ty články, které považuje za nedostačující podle svých vysokých standardů. Tyto strany tvrdily, že jediný možný způsob zakoupení článků pro ně představuje dovoz ze třetích zemí. V případě, že opatření týkající se článků nebudou ukončena, zůstanou v konkurenční nevýhodě ve vztahu k dominantnímu výrobci článků v Unii.

               (766)

               Jak bylo uvedeno výše, Komise zjistila, že výroba článků v Unii představovala 35 % poptávky po článcích v Unii, a tento podíl vzrostl z 23 % v roce 2012. To znamená, že podstatná část poptávky Unie může být pokryta články vyráběnými v Unii bez ohledu na to, zda se jedná o závislý prodej, či nikoli. Komise rovněž připomněla, že průměrné náklady na výrobu článků v Unii jsou vyšší než průměrné čínské a tchajwanské smluvní prodejní ceny (jak uvádí PV Insights). To znamená, že výrobci modulů v Unii, kteří nejsou vertikálně integrovaní, mohou nakupovat články ze zemí mimo Unii za podobné, nebo dokonce nižší ceny. Tento závěr platí, i když vezmeme v úvahu skutečnost, že články vyráběné v Unii vertikálně integrovanými výrobci mají vysokou účinnost a jsou vysoké kvality, a proto jsou dražší. Opatření proto nepřináší konkurenční výhodu vertikálně integrovaným výrobcům článků a modulů oproti těm, kteří nejsou integrovaní.

               (767)

               Komise dále uvedla, že jediné období, kdy měli výrobci modulů v Unii, již nejsou vertikálně integrovaní, potíže při získávání článků, se shodovalo s obdobím výjimečného nárůstu poptávky v ČLR na konci roku 2015 a na začátku roku 2016. Během tohoto období dosáhla čínská poptávka po solární energii vrcholné hodnoty 22 GW (131). Čínský cíl týkající se počtu solárních zařízení byl podpořen velkorysým systémem odměňování, což způsobilo dočasný rozmach instalací zařízení. Dokonce ani čínské významně nadměrné kapacity pro výrobu článků dočasně nedostačovaly k pokrytí tohoto neobvyklého nárůstu poptávky. Někteří čínští výrobci modulů se výjimečně museli uchýlit k dovozu článků ze zahraničí, což způsobilo dočasný světový nedostatek zásob článků a zvýšené ceny článků. Smluvní prodejní ceny článků byly během tohoto období nedostatku článků, tj. od listopadu 2015 do března 2016, vyšší než minimální dovozní cena, jak uvádí PV Insights. Proto, i kdyby opatření neplatila, výrobci modulů v Unii by zaznamenali podobné problémy se zásobami článků, jelikož po toto relativně krátké období byl jednorázový nedostatek článků v ČLR.

               (768)

               Toto období nadměrné poptávky po článcích se také částečně shodovalo s šetřením Komise zaměřeným na obcházení čínskými články a moduly prostřednictvím Malajsie a Tchaj-wanu. Celní evidence článků a modulů, účinná od okamžiku zahájení šetření zaměřeného na obcházení, tedy od května 2015, způsobila výrobcům modulů v Unii dodatečné problémy se zásobováním. Výrobci modulů zažili období nejistoty, jelikož nevěděli, zda jejich tchajwanští a malajsijští dodavatelé byli skutečnými výrobci, a mohli tak být osvobozeni od cla. V únoru 2016 bylo nakonec zjištěno, že více než 20 malajsijských a tchajwanských výrobců článků, kteří spolupracovali v tomto šetření, bylo skutečnými výrobci. Dočasná nejistota v zásobování tak byla ukončena, čímž byla odstraněna nejistota zásobování.

               (769)

               Komise rovněž konstatovala, že tvrzení, že opatření týkající se článků chrání pouze jednu společnost – Solar World – není opodstatněné. Jak je uvedeno v 751. bodě odůvodnění, dalších pět výrobců článků výslovně podporuje zachování opatření týkající se článků. Komisi je známo více než 10 výrobců článků v Unii. Hlavním důvodem, proč v současné době jediný výrobce představuje více než 70 % všech článků vyrobených v Unii je, že mnozí jiní výrobci článků opustili trh, protože nedokázali odolat nekalé konkurenci čínských subvencovaných výrobků. Zatímco většina z těchto výrobců opustila trh, společnost Solar World převzala v roce 2014 jednoho z největších výrobců článků v Unii. Tento výrobce se chystal opustit trh, a kdyby nedošlo k převzetí, více než 500 vysoce kvalifikovaných pracovníků by přišlo o práci. Společnost Solar World tvrdí, že bez zavedených opatření nejen že by nebyla schopna převzít tuto další společnost, a zachránit tak její zaměstnance, ale také její vlastní zařízení na výrobu článků by se dostalo do úpadku.

               (770)

               Subjekty sestavující moduly v Unii, které nejsou vertikálně integrované, tedy nečelí ani nedostatku zásob, ani konkurenční nevýhodě ve vztahu k vertikálně integrovaným subjektům. V důsledku toho pak spotřebitelé modulů v Unii nejsou negativně ovlivněni skutečností, že výroba článků v Unii zvládne pokrýt jen relativně malou část spotřeby modulů.

         7.4.2.   Administrativní zátěž způsobená opatřeními

               (771)

               Strany vyzývající k ukončení opatření týkajících se článků tvrdily, že tato opatření způsobují významné dodatečné obchodní riziko, zátěž pro provozní kapitál a administrativní zátěž pro výrobce modulů, kteří nejsou vertikálně integrovaní. To by vyplývalo z dodržování složitých postupů v rámci závazku. Někteří výrobci modulů uvedli, že se situace zhoršila po zahájení šetření zaměřeného na obcházení proti Tchaj-wanu a Malajsii. Výrobci, kteří nejsou vertikálně integrovaní, podléhají v rámci celního řízení přísným kontrolám dokumentů, i když dovážejí zboží od společností, kterým byly uděleny výjimky. Tito výrobci si stěžovali, že v některých případech způsobily drobné procedurální nedostatky v dokumentaci, jako je například chybějící razítko nebo podpis na určeném místě, několikatýdenní zpoždění. Čínské články, které jsou dováženy v rámci závazku, jsou předmětem obdobných přísných celních kontrol a zatěžujících administrativních postupů. Tito výrobci proto uvedli, že téměř 100 % dovozu článků do Unie podléhá pečlivým kontrolám ze strany celních orgánů vedoucím ke zpoždění zásilek, dodatečné administrativní práci a zvýšeným požadavkům na provozní kapitál. Z toho důvodu trpí dodatečnou konkurenční nevýhodou, a to nejen ve vztahu k výrobcům z ostatních zemí světa, ale také k vertikálně integrovaným předním evropským výrobcům modulů.

               (772)

               Komise připomněla, že podnikla dodatečné kroky s cílem zlepšit dohled nad opatřeními a zabránit jakýmkoliv formám obcházení a vzájemné kompenzace, které by mohly oslabit účinek cenového závazku. Jiná řešení, která by mohla účinně chránit výrobní odvětví Unie a zabránit obcházení čínskými moduly, mohou být probrána v prozatímním přezkumu. Důsledné kontroly prováděné celními orgány členských států jsou nezbytné k účinné ochraně výrobního odvětví Unie před přílivem výrobků za nespravedlivé ceny.

         7.4.3.   Dopad uložených opatření týkajících se článků na ceny modulů a poptávku

               (773)

               Několik stran vyzývajících k ukončení opatření týkajících se článků tvrdilo, že opatření zvyšují náklady na klíčové komponenty solárních modulů a následně zvyšují cenu nových solárních zařízení, což stlačuje poptávku po solárních modulech. Některé strany uvedly, že mimo období přezkumného šetření, v druhé polovině roku 2016, klesly průměrné světové smluvní prodejní ceny výrazně pod úroveň minimální dovozní ceny, čímž byl vyvinut dodatečný tlak na výrobce modulů v Unii, kteří nejsou vertikálně integrovaní.

               (774)

               Komise zjistila, že průměrná světová smluvní prodejní cena článků byla podle zprávy PV Insights po většinu období platnosti opatření blízko úrovně minimální dovozní ceny. V případě, že se průměrná světová smluvní prodejní cena použije jako referenční hodnota, opatření nijak významně nezvýšila cenu klíčové složky modulů.

               (775)

               Komise zjistila, že světové smluvní prodejní ceny výrazně klesly v druhé polovině roku 2016 v souladu s cyklem růstu a poklesu, kterým odvětví solární energie procházelo, jak je uvedeno v 767. bodě odůvodnění. Ve čtvrtém čtvrtletí roku 2016 se ceny článků stabilizovaly, a dokonce začaly znovu stoupat, jak lze v rámci cyklů růstu a poklesu předvídat. Nicméně s přihlédnutím k účinkům křivky učení odvětví solární energie je pravděpodobné, že nová dlouhodobá cena solárních článků bude nastavena pod úrovní, která převládala před nedávným cyklem růstu a poklesu. Jak je uvedeno výše v 676. bodě odůvodnění, cenový index, který Komise použila k úpravě minimální dovozní ceny, plně neodrážel toto snižování nákladů na výrobu solárních článků a modulů po většinu roku 2016. Způsob, který by lépe odrážel vývoj křivky učení odvětví solární energie ve výši opatření, je možné prozkoumat v prozatímním přezkumu.

               (776)

               Dopad opatření na poptávku po solární energii v Unii byl podrobně analyzován výše v oddíle 6.3. Komise zjistila, že několik dalších faktorů ovlivňuje poptávku po modulech mnohem více než stávající opatření. Jelikož jsou články klíčovou součástí modulů, platí tato zjištění také pro články.

               (777)

               Po poskytnutí informací sdružení SPE tvrdilo, že průměrná celosvětová kupní cena článků se po většinu doby, kdy byla opatření v platnosti, neblížila minimální dovozní ceně. Tato strana své tvrzení podpořila článkem v časopise PV-Magazine (132) z listopadu 2016 a údaji z internetových stránek Energy Trend PV (133).

               (778)

               Minimální dovozní cena od prosince 2013, kdy byla opatření uložena, do září 2015, kdy skončilo období přezkumného šetření, těsně sledovala celosvětové ceny článků v eurech, jak uvádí PVInsights. Komise rovněž uvedla, že v roce 2016, mimo posuzované období, se minimální dovozní cena dočasně odklonila od celosvětové kupní ceny. Jak citovaný článek, tak poskytnuté údaje naznačovaly vývoj cen solárních výrobků mimo posuzované období. Komise proto zopakovala, že opatření týkající se článků měla jen velmi omezený dopad na neintegrované výrobce modulů.

         7.5.   Závěry o prozatímním přezkumu

               (779)

               Komise dospěla k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody k ukončení stávajících opatření týkajících se článků z důvodů ochrany zájmu Unie. Zejména zjistila, že opatření byla účinná v udržení a do jisté míry obnovení výroby článků v Unii. Články vyrobené v Unii pokrývají významnou část poptávky Unie pro článcích. Odstranění opatření týkajících se článků by pravděpodobně mohlo vést ke zhroucení odvětví výroby článků v Unii, ztrátě vysoce kvalifikovaných pracovních míst a souvisejících činností v oblasti výzkumu a vývoje. Komise má rovněž za to, že opatření týkající se článků nepřináší vertikálně integrovaným výrobcům modulů v Unii konkurenční výhodu oproti těm, kteří nejsou vertikálně integrovaní. Výrobci modulů, kteří nejsou vertikálně integrovaní, mají přístup k dostatečným zásobám článků z jiných zemí než z Číny za ceny, které nejsou vyšší než ceny účtované vnitřně vertikálně integrovanými výrobci.

               (780)

               Kromě toho se Komise při přezkumu zájmů výrobců modulů, kteří nejsou vertikálně integrovaní, setkala s mnoha stížnostmi na uloženou administrativní zátěž, zatímco výrobci v Unii si stěžovali na přetrvávající praktiky obcházení. Tyto problémy mohou být řešeny v rámci prozatímního přezkumu formy opatření.

               (781)

               Nakonec Komise uvedla, že po většinu roku 2016 mechanismus úpravy minimální dovozní ceny nesledoval strmou křivku učení odvětví solární energie, pokud jde o články. Stávající systém úpravy tedy zabránil evropským výrobcům modulů v čerpání výtěžku ze světových úspor z důvodu vyšší efektivity, což by mohlo způsobit potřebu tento problém přezkoumat. Může to být otázkou prozatímního přezkumu jakéhokoli mechanismu úpravy, který by mohl být spojen s jinou formou opatření.

               (782)

               Po poskytnutí informací několik stran také tvrdilo, že navrhovaný prozatímní přezkum by trval příliš dlouho na to, aby byly chráněny zájmy neintegrovaných výrobců modulů. Komise poukázala na to, že po poskytnutí informací, a to na počátku roku 2017, se minimální dovozní cena značně snížila, a tak se ve významné míře odstranil rozdíl mezi minimální dovozní cenou a průměrnou celosvětovou prodejní cenou. Kromě toho má Komise v úmyslu prozatímní přezkum dokončit v roce 2017.

         8.   KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ

               (783)

               Z dosažených závěrů týkajících se pokračování a pravděpodobnosti obnovení subvencování a přetrvání újmy vyplývá, že v souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení by vyrovnávací opatření použitelná na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z ČLR, uložená prováděcím nařízením (EU) č. 1239/2013, měla být zachována.

               (784)

               Jak je podrobně vysvětleno výše v oddíle 6.3, šetření ukázalo, že tato opatření mohou mít větší vliv na poptávku v budoucnu, jakmile budou dokončeny změny politik na podporu obnovitelných zdrojů, vyjasněna fiskální situace výroby pro vlastní spotřebu a dosaženo cenové parity v rámci větších částí Evropy. To je zdůvodnění pro to, že by opatření měla být výjimečně prodloužena pouze o 18 měsíců, po jejichž uplynutí v souladu s použitelnými pravidly základního nařízení pozbudou platnosti. Komise měla na základě důkazů dostupných v této fázi za to, že s ohledem na vyvážení pravděpodobných negativních účinků na předcházející a navazující odvětví i na spotřebitele na jedné straně a prospěchu, který bude mít z opatření výrobní odvětví Unie, na straně druhé, představuje 18 měsíců vhodný kompromis mezi protichůdnými zájmy.

               (785)

               Po poskytnutí informací sdružení EU ProSun polemizovalo s tímto odůvodněním. Tvrdilo, že by opatření měla být prodloužena na dobu pěti let. Zastávalo názor, že právní nejistota, která brzdí solární poptávku, by v blízké budoucnosti nebyla odstraněna. Pouze pětileté prodloužení by vytvořilo stabilitu potřebnou k vytvoření lepšího investičního prostředí, a tím podpoře trvalého oživení výrobního odvětví Unie. Komise zopakovala, že solární odvětví Unie je v závažné přechodové fázi, tj. přechází od tradičního nástroje podpory – tarifu výkupních cen – k nabídkovým řízením u rozsáhlých velkokapacitních solárních zařízení a u vlastní spotřeby pro komerční a v menší míře i pro rezidenční solární zařízení. Podle názoru Komise se kvantifikovatelné účinky tohoto přechodu projeví v několika členských státech již do 18 měsíců. Komise zejména očekává, že mnoho nabídkových řízení na solární výkon se uskuteční již v uvedeném období a uvádění solárních zařízení do provozu podporované maloobchodní cenovou paritou se zvýší. Proto se Komise nadále domnívala, že je vhodné prodloužit opatření pouze o 18 měsíců.

               (786)

               Vyvážející výrobci z Malajsie a Tchaj-wanu, kteří byli osvobozeni od opatření podle prováděcího nařízení (EU) 2016/184, by měli být osvobozeni i od opatření uložených tímto nařízením.

               (787)

               Vzhledem k dosaženému závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody k ukončení stávajících opatření týkajících se článků z důvodů ochrany zájmu Unie, měl by být částečný prozatímní přezkum, zahájený podle čl. 19 odst. 3 základního nařízení, ukončen.

         9.   FORMA OPATŘENÍ

               (788)

               Závazek přijatý Komisí prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU, naposledy pozměněný prováděcím nařízením Komise (EU) 2016/1998 (134), se použije i nadále po dobu trvání konečných opatření uložených tímto nařízením. Vývozci, na něž se závazek vztahuje, jsou uvedeni v příloze zmíněného rozhodnutí.

               (789)

               Nicméně, jak je uvedeno v 747. a 748. i 780. a 781. bodě odůvodnění, je rovněž vhodné zahájit z moci úřední prozatímní přezkum týkající se formy opatření a s ním spojeného mechanismu úpravy.

               (790)

               Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 (135) nevydal stanovisko. Komise pak předložila výboru pozměněný návrh prováděcího nařízení Komise, v němž byla doba trvání opatření zkrácena z 24 měsíců na 18 měsíců. Výbor nevydal stanovisko,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   1.   Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V dohody GATT.
   Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:

               —

               přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,

               —

               produkty z tenkého fotovoltaického filmu,

               —

               krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, které mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),

               —

               moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výstupním výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.

         2.   Sazba konečného vyrovnávacího cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:

               Společnost

               Celní sazba (%)

               Doplňkový kód TARIC

               Wuxi Suntech Power Co. Ltd
               Suntech Power Co. Ltd
               Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
               Luoyang Suntech Power Co. Ltd
               Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd

               4,9

               B796

               Yingli Energy (China) Co. Ltd
               Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
               Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
               Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd

               6,3

               B797

               Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
               Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
               Changzhou Youze Technology Co. Ltd
               Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
               Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd

               3,5

               B791

               JingAo Solar Co. Ltd
               Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
               JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
               Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
               Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd

               5,0

               B794

               Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
               LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
               LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd

               11,5

               B793

               LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd

               11,5

               B927

               Delsolar (Wujiang) Ltd

               0

               B792

               Renesola Jiangsu Ltd
               Renesola Zhejiang Ltd

               4,6

               B921

               Jinko Solar Co., Ltd
               Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
               ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
               ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD

               6,5

               B845

               Společnosti uvedené v příloze

               6,4

               Všechny ostatní společnosti (136)

               11,5

               B999

         3.   Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
   Článek 2
   1.   Dovoz, pro nějž bylo předloženo prohlášení k propuštění do volného oběhu v případě výrobků v současnosti kódu KN ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a na nějž jsou vystaveny faktury společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, ve znění pozdějších předpisů, je osvobozen od vyrovnávacího cla uloženého podle článku 1, pokud:

               a)

               společnost uvedená v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, ve znění pozdějších předpisů, vyrobila, dodala a fakturovala výše uvedené výrobky přímo nebo prostřednictvím své společnosti ve spojení, která je rovněž uvedena v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, ve znění pozdějších předpisů, buď svým společnostem ve spojení v Unii, které působí jako dovozci a propouštějí zboží do volného oběhu v Unii, nebo prvnímu nezávislému odběrateli, který působí jako dovozce a propouští zboží do volného oběhu v Unii, a

               b)

               k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň údaje a prohlášení uvedené v příloze 2 tohoto nařízení,

               c)

               k tomuto dovozu je přiloženo osvědčení o vývozním závazku podle přílohy 3 tohoto nařízení,

               d)

               zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.

         2.   Celní dluh vzniká v okamžiku přijetí prohlášení k propuštění zboží do volného oběhu:

               a)

               pokud je u dovozu popsaného v odstavci 1 zjištěno, že není splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci, nebo

               b)

               pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 13 odst. 9 nařízení Komise (EU) 2016/1037 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.

         Článek 3
   Společnosti, od nichž Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, ve znění pozdějších předpisů, a s výhradou určitých podmínek v ní uvedených, vystaví rovněž fakturu pro transakce, které nejsou osvobozeny od vyrovnávacího cla. Tato faktura je obchodní faktura obsahující alespoň údaje uvedené v příloze 4 tohoto nařízení.
   Článek 4
   1.   Konečné vyrovnávací clo použitelné pro „všechny ostatní společnosti“ uložené čl. 1 odst. 2 se rozšiřuje na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) odesílaných z Malajsie a Tchaj-wanu, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Malajsie a Tchaj-wanu, či nikoli, v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310082, 8501310083, 8501320042, 8501320043, 8501330062, 8501330063, 8501340042, 8501340043, 8501612042, 8501612043, 8501618042, 8501618043, 8501620062, 8501620063, 8501630042, 8501630043, 8501640042, 8501640043, 8541409022, 8541409023, 8541409032, 8541409033), s výjimkou těch, jež jsou vyrobeny níže uvedenými společnostmi:

               Země

               Společnost

               Doplňkový kód TARIC

               Malajsie

               AUO – SunPower Sdn. Bhd.

               C073

               Flextronics Shah Alam Sdn. Bhd.

               C074

               Hanwha Q CELLS Malaysia Sdn. Bhd.

               C075

               Panasonic Energy Malaysia Sdn. Bhd.

               C076

               TS Solartech Sdn. Bhd.

               C077

               Tchaj-wan

               ANJI Technology Co., Ltd.

               C058

               AU Optronics Corporation

               C059

               Big Sun Energy Technology Inc.

               C078

               EEPV Corp.

               C079

               E-TON Solar Tech. Co., Ltd.

               C080

               Gintech Energy Corporation

               C081

               Gintung Energy Corporation

               C082

               Inventec Energy Corporation

               C083

               Inventec Solar Energy Corporation

               C084

               LOF Solar Corp.

               C085

               Ming Hwei Energy Co., Ltd.

               C086

               Motech Industries, Inc.

               C087

               Neo Solar Power Corporation

               C088

               Perfect Source Technology Corp.

               C089

               Ritek Corporation

               C090

               Sino-American Silicon Products Inc.

               C091

               Solartech Energy Corp.

               C092

               Sunengine Corporation Ltd.

               C093

               Topcell Solar International Co., Ltd.

               C094

               TSEC Corporation

               C095

               Win Win Precision Technology Co., Ltd.

               C096

         2.   Uplatnění osvobození udělených společnostem konkrétně uvedeným v odstavci 1 tohoto článku nebo schváleným Komisí v souladu s čl. 2 odst. 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury vydané výrobcem nebo odesílatelem, která musí obsahovat prohlášení datované a podepsané úředníkem subjektu, který tuto fakturu vystavil, s uvedením jeho jména a funkce, celním orgánům členských států. V případě krystalických křemíkových fotovoltaických článků bude mít toto prohlášení následující znění: „Já, níže podepsaný, potvrzuji, že (objem) krystalických křemíkových fotovoltaických článků prodávaných na vývoz do Evropské unie, jichž se týká tato faktura, byl vyroben (název společnosti a adresa) (doplňkový kód TARIC) v (dotčené zemi). Prohlašuji, že údaje uvedené v této faktuře jsou úplné a správné.“ V případě krystalických křemíkových fotovoltaických modulů bude mít toto prohlášení následující znění: „Já, níže podepsaný, potvrzuji, že (objem) krystalických křemíkových fotovoltaických modulů prodávaných na vývoz do Evropské unie, jichž se týká tato faktura, byl vyroben

               i)

                  (název a adresa společnosti) (doplňkový kód TARIC) v (dotčené zemi); NEBO

               ii)

                  subdodavatelskou třetí stranou pro (název a adresa společnosti) (doplňkový kód TARIC) v (dotčené zemi),

               (nehodící se možnost ze dvou výše uvedených možností vymažte),
               přičemž krystalické křemíkové fotovoltaické články byly vyrobeny (jméno a adresa společnosti) (doplňkový kód TARIC [doplní se v případě, že dotčená země podléhá původním nebo platným opatřením proti obcházení]) v (dotčené zemi). Prohlašuji, že údaje uvedené v této faktuře jsou úplné a správné“. Není-li taková faktura předložena a/nebo není-li ve výše uvedeném prohlášení uveden jeden či ani jeden doplňkový kód TARIC, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“ a v celním prohlášení je třeba uvést doplňkový kód TARIC B999.

         3.   Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
   Článek 5
   Částečný prozatímní přezkum, zahájený podle čl. 19 odst. 3 prováděcího nařízení (EU) 2016/1037, týkající se vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (137) se ukončuje.
   Článek 6
   Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se po dobu 18 měsíců.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 1. března 2017.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 176, 30.6.2016, s. 55.

      (2)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 325, 5.12.2013, s. 66).

      (3)  Prováděcí rozhodnutí Komise 2013/707/EU ze dne 4. prosince 2013, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření (Úř. věst. L 325, 5.12.2013, s. 214).

      (4)  Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/657/EU ze dne 10. září 2014, kterým se přijímá návrh předložený skupinou vyvážejících výrobců společně s čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojírenských a elektronických výrobků, jenž se týká upřesnění ohledně plnění závazku uvedeného v prováděcím rozhodnutí 2013/707/EU (Úř. věst. L 270, 11.9.2014, s. 6).

      (5)  Prováděcí nařízení Komise, kterými se odvolává přijetí závazku několika vyvážejících výrobců; (EU) 2015/1403 (Úř. věst. L 218, 19.8.2015, s. 1); (EU) 2015/2018 (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 23); (EU) 2016/115 (Úř. věst. L 23, 29.1.2016, s. 47); (EU) 2016/1045 (Úř. věst. L 170, 29.6.2016, s. 5); (EU) 2016/1998 (Úř. věst. L 308, 16.11.2016, s. 8).

      (6)  Oznámení o zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových a vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. C 147, 5.5.2015, s. 4).

      (7)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/12 ze dne 6. ledna 2016, kterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových a vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 4, 7.1.2016, s. 1).

      (8)  Prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/184 ze dne 11. února 2016, kterým se konečné vyrovnávací clo uložené prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1239/2013 na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) odesílaných z Malajsie a Tchaj-wanu, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Malajsie a Tchaj-wanu, či nikoli (Úř. věst. L 37, 12.2.2016, s. 56).

      (9)  Oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti vyrovnávacích opatření (Úř. věst. C 137, 25.4.2015, s. 28).

      (10)  Nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 188, 18.7.2009, s. 93). Toto nařízení bylo zrušeno nařízením (EU) 2016/1037.

      (11)  Úř. věst. C 405, 5.12.2015, s. 20.

      (12)  Úř. věst. C 405, 5.12.2015, s. 8.

      (13)  Oznámení o zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových a vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. C 405, 5.12.2015, s. 33).

      (14)  Viz poznámka pod čarou 13.

      (15)  Zprávy panelu: China – GOES (bod 7.289); Guatemala – Cement II (bod 8.252); US – Steel plate (poznámka pod čarou 67); EC – Salmon (bod 7.360); US – Countervailing and Anti-dumping Measures (bod 16.9)/Zprávy odvolacího orgánu: US – Shrimp (bod 158); US – Hot rolled steel (bod 99).

      (16)  Tři soudní spory probíhající před Tribunálem nezpochybňují závěry o subvencování, nýbrž se týkají jiných aspektů.

      (17)  Kapitola 10, oddíl 1 12. pětiletého plánu: „V novém energetickém průmyslu je středem zájmu rozvoj… využití solární energie, výroby fotovoltaické a fototermální energie.“

      (18)  Oddíl III.ii.1 12. pětiletého plánu pro solární fotovoltaické odvětví.

      (19)  Oddíl III.iii.1 12. pětiletého plánu pro solární fotovoltaické odvětví.

      (20)  Oddíl III.ii.3 12. pětiletého plánu pro solární fotovoltaické odvětví.

      (21)  Oddíl VI.i 12. pětiletého plánu pro solární fotovoltaické odvětví.

      (22)  Kapitola 23, rámeček 8: „Strategické kroky pro rozvoj vznikajících odvětví“, 13. pětiletý plán: „Budeme uskutečňovat industrializaci a rozvíjet výrazný klíčový základní technologický pokrok u fotovoltaických článků nové generace“; kapitola 30, oddíl 1: Podpora optimalizace a modernizace energetické struktury: „Budeme podporovat vývoj… výroby fotovoltaické energie. Zlepšíme politickou podporu… solární energie.“

      (23)  http://en.ndrc.gov.cn/policyrelease/201612/P020161207645766966662.pdf

      (24)  Viz 170. bod odůvodnění původního nařízení.

      (25)  Zpráva o čínské monetární politice, 3. čtvrtletí 2014.

      (26)  Zpráva o čínské monetární politice, 3. čtvrtletí 2014.

      (27)  Zpráva o čínské monetární politice, 1., 2. a 3. čtvrtletí 2015.

      (28)  Zpráva o čínské monetární politice, 1. a 2. čtvrtletí 2015.

      (29)  Zpráva o čínské monetární politice, 3. čtvrtletí 2015.

      (30)  https://www.sec.gov/Archives/edgar/data/1481513/000114420415023130/v404971_20f.htm

      (31)  Rozsudek Soudního dvora ve věci Belgie v. Komise, 234/84, Recueil 1986, s. 2263, bod 14; ve věci Belgie v. Komise, 40/85, Recueil 1986, s. 2321, bod 13; ve spojených věcech C-278/92 až C-280/92, Španělsko v. Komise, Sb. rozh. s. I-4103, bod 22 a ve věci Německo v. Komise, C-334/99, Recueil 2003, s. I-1139, bod 134.

      (32)  http://www.cmhk.com/main/a/2016/a26/a30448_30530.shtml

      (33)  http://www.bloomberg.com/news/articles/2013-10-25/china-starts-loan-prime-rate-as-new-benchmark-in-market-push; http://www.shibor.org/shibor/web/html/index_e.html

      (34)  http://www.global-rates.com/interest-rates/central-banks/central-bank-china/pbc-interest-rate.aspx

      (35)  Viz 181. až 185. bod odůvodnění původního nařízení

      (36)  Viz 180. bod odůvodnění Rady

      (37)  Viz 192. bod odůvodnění původního nařízení.

      (38)

      Zdroj: JinkoSolar Holding Co., Ltd. Annual report pursuant to section 13 or 15(d) of the securities exchange act of 1934, for the fiscal year ended December 31, 2015, s. 10 a 38.

      (39)  Zpráva odvolacího orgánu, US-Aircraft (druhý podnět), bod 753.

      (40)  Zpráva odvolacího orgánu, US-Aircraft, bod 7.1235.

      (41)

      Zdroj: Bloomberg professional services

      (42)  Tamtéž 31.

      (43)  Zpráva panelu, European Communities and Certain Member States – Measures Affecting Trade in Large Civil Aircraft, WT/DS316/R (30.6.2010), body 7.735–7.738.

      (44)  Viz 253. bod odůvodnění prováděcího nařízení (EU) č. 1239/2013.

      (45)  Viz 225. až 235. bod odůvodnění původního nařízení.

      (46)  Viz 245. až 247. bod odůvodnění původního nařízení.

      (47)  http://www.most.gov.cn/ztzl/gjzctx/ptzcqt/200802/t20080222_59213.htm

      (48)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 471/2014 ze dne 13. května 2014 o uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 142, 14.5.2014, s. 23).

      (49)  Rozhodnutí z června 2015 týkající se kanadských vyrovnávacích opatření ve vztahu k modulům a laminátům pocházejícím z ČLR.

      (50)  http://program.most.gov.cn

      (51)  http://program.most.gov.cn

      (52)  Viz mimo jiné prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/113 ze dne 28. ledna 2016, kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovoz tyčí pro výztuž do betonu z oceli s vysokými únavovými parametry pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 23, 29.1.2016, s. 16), 52.–56. bod odůvodnění.

      (53)  Viz například prováděcí nařízení (EU) 2016/113, citované v předchozí poznámce pod čarou.

      (54)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1357/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 341, 18.12.2013, s. 47).

      (55)  Bloomberg New Energy Finance, Global PV Demand, 18 února 2016, Global Market Outlook Solar Power Europe, červenec 2016; IHS, The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost, červenec 2016; PV Status Report 2016, October 2016, studie Společného výzkumného centra dostupná na adrese: https://setis.ec.europa.eu/sites/default/files/reports/Perspectives%20on%20future%20large-scale%20manufacturing%20of%20PV%20in%20Europe.pdf, zobrazeno 12.12.2016.

      (56)  Nařízení Komise (EU) č. 182/2013 ze dne 1. března 2013, kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 61, 5.3.2013, s. 2).

      (57)  Comext je databáze Eurostatu obsahující statistiky zahraničního obchodu.

      (58)  Veškeré tabulky 1–11 obsahují zaokrouhlená čísla. Indexy a procentuální podíly vycházejí ze skutečných hodnot a mohou se lišit, pokud jsou vyjádřeny na základě zaokrouhlených čísel.

      (59)  To nebylo založeno na rozpětí subvence.

      (60)  Údaje o skutečném zisku musely být uvedeny ve formě rozmezí, aby ostatní společnosti zařazené do vzorku nebyly schopny zjistit zisk dosažený společností Jabil.

      (61)  Viz výroční zpráva skupiny SolarWorld za rok 2015, dostupná na adrese: http://www.solarworld.de/fileadmin/sites/sw/ir/pdf/finanzberichte/annual_report_2015_web.pdf, s. 58.

      (62)  Consolidated Quarterly Announcement Q3 2016, SolarWorld http://www.solarworld.de/fileadmin/sites/sw/ir/pdf/finanzberichte/2016/solarworld-q3-2016-web-en.pdf, s. 8–9.

      (63)  Bloomberg New Energy Finance (dále jen „BNEF“) „Solar manufacturer capacity league table“; zobrazeno dne 28.10.2016.

      (64)  Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020, Solar Power Europe, červenec 2016, s. 18.

      (65)  BNEF, Q4 2016 PV Market Outlook, 30. listopadu 2016.

      (66)  IHS, The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost, červenec 2016, s. 23. Rozdíl zřejmě vyplývá ze skutečnosti, že IHS vykazuje všechny moduly, které byly uskladněny, dodány nebo nainstalovány. Naproti tomu Global Market Outlook zohledňuje pouze ty moduly, které již vyrábějí elektřinu.

      (67)  Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020, Solar Power Europe, červenec 2016, s. 18.

      (68)  IHS, The Price of Solar, Benchmarking PV Module Manufacturing Cost, červenec 2016, s. 23.

      (69)  Bloomberg New Energy Finance (dále jen „BNEF“) „Solar manufacturer capacity league table“; zobrazeno dne 28.10.2016.

      (70)  Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020, Solar Power Europe, červenec 2016, s. 18.

      (71)  BNEF, Q4 2016 PV Market Outlook, 30. listopadu 2016 a IHS, PV Demand Tracker Q4 2016, 9. prosinec 2016.

      (72)  BNEF, Q4 2016 PV Market Outlook, 30. listopadu 2016.

      (73)  Podle organizace BNEF jsou společnosti Tier 1 „hlavními“ či „financovatelnými“ dodavateli solárních modulů. „Financovatelnost“ – pravděpodobnost, že projekty využívající výrobky solární energie získají od bank nezaručené financování dluhů – je hlavním kritériem pro zařazení do jednotlivých tříd. Banky a jejich poskytovatelé náležité péče velmi ochotně poskytují informace o svých „bílých“ seznamech přijatelných výrobků. Společnost Bloomberg New Energy Finance proto ve svých kritériích vychází z toho, jaké dohody byly v minulosti podle její databáze uzavřeny. Další podrobnosti viz BNEF PV Module Maker Tiering System, 4. listopadu 2016, dostupný na https://data.bloomberglp.com/bnef/sites/4/2012/12/bnef_2012-12-03_PVModuleTiering.pdf, zobrazeno 7.11.2016.

      (74)  Bloomberg New Energy Finance, „Solar manufacturer capacity league table“; zobrazeno dne 28.10.2016.

      (75)  Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020, Solar Power Europe, červenec 2016.

      (76)  Bloomberg New Energy Finance „Solar manufacturer capacity league table“, zobrazeno 28.10.2016.

      (77)  Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020, Solar Power Europe, červenec 2016, s. 30.

      (78)  Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020, červenec 2016.

      (79)  Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020, Solar Power Europe, červenec 2016.

      (80)  Q3 2016 PV Market Outlook, Solar power – not everyone needs it right now, 1. září 2016, s. 17.

      (81)  Q4 2016 PV Market Outlook, Solar Power 30. listopadu 2016, s. 19.

      (82)  Nařízení Komise (EU) č. 513/2013 (Úř. věst. L 152, 5.6.2013, s. 5), 180. bod odůvodnění, a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1238/2013 (Úř. věst. L 325, 5.12.2013, s. 1), 245. až 247. bod odůvodnění.

      (83)  Viz tabulky 4a a 10a nařízení (EU) č. 513/2013.

      (84)  Velmi podobná cena byla zjištěna také na základě vážené průměrné ceny vývozu do EU ze strany vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.

      (85)  Subjekty kompletující zařízení jsou společnosti, které kompletují součásti solárního zařízení, jako jsou moduly, invertory, prvky pro montáž, zásobníky a prodávají je jako sadu konečným uživatelům.

      (86)  Počítá se, že roční ekvivalent plného pracovního úvazku je 1 680 hodin práce. Průměrný roční ekvivalent plného pracovního úvazku/MW závisí na počtu dokončených projektů v každém roce a v každém ze tří hlavních odvětví: střešním rezidenčním, střešním obchodním a pozemním. Komise předpokládá pro kompletní instalaci (zahrnující přípravu projektu a místa instalace, distribuci, logistiku, samotnou instalaci a režijní náklady na všechny tyto činnosti) u rezidenčních projektů 8,6 plných pracovních úvazků/MW, u obchodních projektů 3,7 plných pracovních úvazků/MW a u pozemních projektů 4 plné pracovní úvazky/MW.

      (87)  Eurobserver: The state of renewable energy in Europe 2015, s. 128.

      (88)  GWS, DIW, DLR et.al: Bruttobeschäftigung durch erneuerbare Energien in Deutschland und verringerte fossile Brennstoffimporte durch erneuerbare Energien und Energieeffizienz, s. 8.

      (89)  Global Market Outlook For Solar Power, 2016–2020, Solar Power Europe, s. 16.

      (90)  Prováděcí nařízení (EU) č. 1238/2013, 394. bod odůvodnění.

      (91)  Marktanalyse Photovoltaik-Dachanlagen, Bundesministerium für Wirtschaft und Energie, 2014, (s. 7).

      (92)  Křivka učení s hodnotou 21 % pro rok 2015 byla potvrzena ve vydání International Technology Roadmap for Photovoltaic (ITRPV) z března 2016: Results 2015.

      (93)  http://pvinsights.com/

      (94)  Bloomberg New Energy Finance, Solar Spot Price Index.

      (95)  Zpráva Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů: Zpráva o pokroku v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, COM(2015) 293 final, s. 11.

      (96)  Pro Českou republiku viz rozhodnutí Komise SA.40171 ze dne 28. listopadu 2016.

      (97)  Global Market Outlook For Solar Power 2016–2020 Solar Power Europe, s. 28 a s. 5.

      (98)  Global Market Outlook for Solar Power 2015–2019 Solar Power Europe, s. 18.

      (99)  Sdělení Komise: Pokyny pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky na období 2014–2020 (Úř. věst. C 200, 28.6.2014, s. 1); oddíly 3.3.2.1 a 3.3.2.4.

      (100)  Členské státy si mohou zvolit nižší nebo žádnou prahovou hodnotu.

      (101)  Sdělení Komise: Pokyny pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky na období 2014–2020 (Úř. věst. C 200, 28.6.2014, s. 1), bod 250. Tato pravidla se rovněž nevztahují na žádný režim podpory, který nepředstavuje státní podporu. Komise si však není vědoma toho, že některý členský stát navrhl svůj systém podpory tak, že by nepředstavoval státní podporu.

      (102)  Global Market Outlook For Solar Power 2016–2020 Solar Power Europe, s. 8 a s. 37.

      (103)  Tento výsledek byl potvrzen také v Nizozemsku v rámci programu SDE+, kde bylo v letech 2013 až 2015 podpořeno zhruba 55 % všech nabídek založených na solární energii.

      (104)  Global Market Outlook for Solar Power 2015–2019, Solar Power Europe, s. 22.

      (105)  Global Market Outlook For Solar Power, 2015–2019, Solar Power Europe, s. 23.

      (106)  LCOE je klíčová metrika pro měření nákladů na elektřinu vyrobenou zařízením k výrobě energie. Vypočítá se započtením veškerých předpokládaných nákladů systému po dobu jeho životnosti (včetně výstavby, financování, paliva, údržby, daní, pojištění a pobídek), které jsou pak vyděleny očekávaným výkonem systému (kWh) po dobu jeho životnosti. Veškeré odhady nákladů a přínosů jsou upraveny tak, aby v nich byla zohledněna inflace a časová hodnota peněz.

      (107)  H2 2016 EMEA LCOE Outlook, říjen 2016, s. 2.

      (108)  Konvertováno z USD při směnném kurzu 0,94462.

      (109)  BNEF, New Energy Outlook 2016, s. 28.

      (110)  Tamtéž, s. 23 a Germany Power Market Outlook, 10. ledna 2017, s. 9.

      (111)  Deutsche Bank's 2015 Solar Outlook: accelerating investment and cost competitiveness, 13 ledna 2015 a Deutsche Bank, Markets research, Industry Solar, 27. února 2015.

      (112)  Španělsko má také zaveden příplatek za energii vyrobenou solárními panely. Ačkoli úprava španělského příplatku je velmi odlišná od úpravy německého příplatku, oba mají tlumící účinek na poptávku po solární energii.

      (113)  Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (přepracované znění), COM(2016) 767 final, čl. 21 odst. 1 písm. a).

      (114)  Q3 2016 European Policy Outlook, BNEF, 4 August 2016, p.8.

      (115)  Solar Power Europe, Global Market Outlook 2016–2020, s. 25.

      (116)  Tamtéž, s. 26.

      (117)  Tamtéž, s. 23.

      (118)  https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-publishes-new-market-design-rules-proposal.

      (119)  https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-proposes-new-rules-consumer-centred-clean-energy-transition.

      (120)  Průměrný uživatel zařízení pro obytné budovy stráví většinu dne mimo domov, a tudíž by bez uchování energie nebyl schopen využít pro vlastní spotřebu většinu elektřiny, kterou jeho střešní systém vytvořil.

      (121)  BNEF, New Energy Outlook 2016, s. 17.

      (122)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16).

      (123)  Původní nařízení o konečných opatřeních, 336. bod odůvodnění.

      (124)  Bloomberg New Energy Finance (dále jen „BNEF“) „Solar manufacturer capacity league table“; zobrazeno dne 28.10.2016.

      (125)  Nařízení Rady (ES) č. 930/2003 (Úř. věst. L 133, 29.5.2003, s. 1), 224. bod odůvodnění.

      (126)  Tamtéž.

      (127)  Q4 2016 Global Market Outlook, Preparing for a tough year ahead, BNEF, 30. listopad 2016 a Q3 2016 PV Market Outlook, Solar power – not everyone needs it right now, BNEF, 1. září 2016.

      (128)  https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-publishes-new-market-design-rules-proposal.

      (129)  https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-proposes-new-rules-consumer-centred-clean-energy-transition.

      (130)  Odvětví solární energie dosáhlo podle několika zdrojů 21 % křivky učení. To znamená, že při každém zdvojnásobení kapacity výroby solární energie se výrobní náklady modulů sníží o 21 %. Souhrnná globální kapacita solární energie činila v roce 2013 kolem 130 GW, přičemž se očekává, že na konci roku 2016 dosáhne 290 GW, což znamená, že se již zdvojnásobila a náklady na výrobu modulů se snížily o 21 %.

      (131)  Q3 2016 PV Market Outlook, Solar power – not everyone needs it right now, BNEF, 1. září 2016, s. 1.

      (132)  PvXchange module price index November 2016: Red light, green light.

      (133)  Energy Trend PV, Cell prices, aktualizováno 4. ledna 2017.

      (134)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1998 ze dne 15. listopadu 2016, kterým se odvolává přijetí závazku pěti vyvážejících výrobců podle prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření (Úř. věst. L 308, 16.11.2016, s. 8).

      (135)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. L 176, 30.6.2016, s. 21).

      (136)  Společnosti uvedené v příloze II souběžného antidumpingového prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/367 ze dne 1. března 2017, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (EU) 2016/1036 a kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1036 (viz strana 131 v tomto čísle Úředního věstníku) mají doplňkový kód TARIC zapsaný v uvedené příloze II.

      (137)  Oznámení o zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových a vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (Úř. věst. C 405, 5.12.2015, s. 33).

      PŘÍLOHA 1

                  Název společnosti

                  Doplňkový kód TARIC

                  Anhui Schutten Solar Energy Co. Ltd
                  Quanjiao Jingkun Trade Co. Ltd

                  B801

                  Anji DaSol Solar Energy Science & Technology Co. Ltd

                  B802

                  Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc.
                  Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc.
                  CSI Cells Co. Ltd
                  CSI Solar Power (China) Inc.

                  B805

                  Changzhou Shangyou Lianyi Electronic Co. Ltd

                  B807

                  CHINALAND SOLAR ENERGY CO. LTD

                  B808

                  CEEG Nanjing Renewable Energy Co. Ltd
                  CEEG (Shanghai) Solar Science Technology Co. Ltd
                  China Sunergy (Nanjing) Co. Ltd
                  China Sunergy (Shanghai) Co. Ltd
                  China Sunergy (Yangzhou) Co. Ltd

                  B809

                  Chint Solar (Zhejiang) Co. Ltd

                  B810

                  ChangZhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B811

                  ANHUI RINENG ZHONGTIAN SEMICONDUCTOR DEVELOPMENT CO. LTD
                  CIXI CITY RIXING ELECTRONICS CO. LTD
                  HUOSHAN KEBO ENERGY & TECHNOLOGY CO. LTD

                  B812

                  CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd

                  B813

                  CSG PVtech Co. Ltd

                  B814

                  DCWATT POWER Co. Ltd

                  B815

                  Dongfang Electric (Yixing) MAGI Solar Power Technology Co. Ltd

                  B816

                  EOPLLY New Energy Technology Co. Ltd
                  SHANGHAI EBEST SOLAR ENERGY TECHNOLOGY CO. LTD
                  JIANGSU EOPLLY IMPORT & EXPORT CO. LTD

                  B817

                  Era Solar Co. Ltd

                  B818

                  ET Energy Co. Ltd
                  ET Solar Industry Limited

                  B819

                  GD Solar Co. Ltd

                  B820

                  Guodian Jintech Solar Energy Co. Ltd

                  B822

                  Hangzhou Bluesun New Material Co. Ltd

                  B824

                  Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology Co. Ltd
                  Zhejiang Jinbest Energy Science and Technology Co. Ltd

                  B825

                  Hanwha SolarOne Co. Ltd

                  B929

                  Hanwha SolarOne (Qidong) Co. Ltd

                  B826

                  Hengdian Group DMEGC Magnetics Co. Ltd

                  B827

                  HENGJI PV-TECH ENERGY CO. LTD

                  B828

                  Himin Clean Energy Holdings Co. Ltd

                  B829

                  Jetion Solar (China) Co. Ltd
                  Junfeng Solar (Jiangsu) Co. Ltd
                  Jetion Solar (Jiangyin) Co. Ltd

                  B830

                  Jiangsu Green Power PV Co. Ltd

                  B831

                  Jiangsu Hosun Solar Power Co. Ltd

                  B832

                  Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B833

                  Jiangsu Runda PV Co. Ltd

                  B834

                  Jiangsu Sainty Machinery Imp. And Exp. Corp. Ltd
                  Jiangsu Sainty Photovoltaic Systems Co. Ltd

                  B835

                  Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd

                  B836

                  Changzhou Shunfeng Photovoltaic Materials Co. Ltd
                  Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Electronic Power Co. Ltd
                  Jiangsu Shunfeng Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B837

                  Jiangsu Sinski PV Co. Ltd

                  B838

                  Jiangsu Sunlink PV Technology Co. Ltd

                  B839

                  Jiangsu Zhongchao Solar Technology Co. Ltd

                  B840

                  Jiangxi Risun Solar Energy Co. Ltd

                  B841

                  Jiangyin Hareon Power Co. Ltd
                  Taicang Hareon Solar Co. Ltd
                  Hareon Solar Technology Co. Ltd
                  Hefei Hareon Solar Technology Co. Ltd
                  Jiangyin Xinhui Solar Energy Co. Ltd
                  Altusvia Energy (Taicang) Co, Ltd

                  B842

                  Jinggong P-D Shaoxing Solar Energy Tech Co. Ltd

                  B844

                  Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
                  Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
                  Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
                  Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
                  Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd

                  B795

                  Juli New Energy Co. Ltd

                  B846

                  Jumao Photonic (Xiamen) Co. Ltd

                  B847

                  Kinve Solar Power Co. Ltd (Maanshan)

                  B849

                  GCL SOLAR POWER (SUZHOU) LIMITED
                  GCL-Poly Solar Power System Integration (Taicang) Co. Ltd
                  GCL Solar System (Suzhou) Limited
                  GCL-Poly (Suzhou) Energy Limited
                  Jiangsu GCL Silicon Material Technology Development Co. Ltd
                  Jiangsu Zhongneng Polysilicon Technology Development Co. Ltd
                  Konca Solar Cell Co. Ltd
                  Suzhou GCL Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B850

                  Lightway Green New Energy Co. Ltd
                  Lightway Green New Energy (Zhuozhou) Co. Ltd

                  B851

                  Motech (Suzhou) Renewable Energy Co. Ltd

                  B852

                  Nanjing Daqo New Energy Co. Ltd

                  B853

                  LEVO SOLAR TECHNOLOGY CO. LTD
                  NICE SUN PV CO. LTD

                  B854

                  Ningbo Jinshi Solar Electrical Science & Technology Co. Ltd

                  B857

                  Ningbo Komaes Solar Technology Co. Ltd

                  B858

                  Ningbo Osda Solar Co. Ltd

                  B859

                  Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance Co. Ltd

                  B860

                  Ningbo South New Energy Technology Co. Ltd

                  B861

                  Ningbo Sunbe Electric Ind Co. Ltd

                  B862

                  Ningbo Ulica Solar Science & Technology Co. Ltd

                  B863

                  Perfectenergy (Shanghai) Co. Ltd

                  B864

                  Perlight Solar Co. Ltd

                  B865

                  Phono Solar Technology Co. Ltd
                  Sumec Hardware & Tools Co. Ltd

                  B866

                  RISEN ENERGY CO. LTD

                  B868

                  SHANDONG LINUO PHOTOVOLTAIC HI-TECH CO. LTD

                  B869

                  SHANGHAI ALEX NEW ENERGY CO. LTD
                  SHANGHAI ALEX SOLAR ENERGY SCIENCE & TECHNOLOGY CO. LTD

                  B870

                  BYD(Shangluo)Industrial Co.Ltd
                  Shanghai BYD Co. Ltd

                  B871

                  Shanghai Chaori International Trading Co. Ltd
                  Shanghai Chaori Solar Energy Science & Technology Co. Ltd

                  B872

                  Propsolar (Zhejiang) New Energy Technology Co. Ltd
                  Shanghai Propsolar New Energy Co. Ltd

                  B873

                  Lianyungang Shenzhou New Energy Co. Ltd
                  Shanghai Shenzhou New Energy Development Co. Ltd
                  SHANGHAI SOLAR ENERGY S&T CO. LTD

                  B875

                  Jiangsu ST-Solar Co. Ltd
                  Shanghai ST-Solar Co. Ltd

                  B876

                  Shanghai Topsolar Green Energy Co. Ltd

                  B877

                  Shenzhen Sacred Industry Co. Ltd

                  B878

                  Leshan Topray Cell Co. Ltd
                  Shanxi Topray Solar Co. Ltd
                  Shenzhen Topray Solar Co. Ltd

                  B880

                  Shanghai Sopray New Energy Co. Ltd
                  Sopray Energy Co. Ltd

                  B881

                  Ningbo Sun Earth Solar Energy Co. Ltd
                  NINGBO SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD
                  SUN EARTH SOLAR POWER CO. LTD

                  B882

                  TDG Holding Co. Ltd

                  B884

                  Tianwei New Energy (Chengdu) PV Module Co. Ltd
                  Tianwei New Energy Holdings Co. Ltd
                  Tianwei New Energy (Yangzhou) Co. Ltd

                  B885

                  Wenzhou Jingri Electrical and Mechanical Co. Ltd

                  B886

                  Winsun New Energy Co. Ltd

                  B887

                  Wuhu Zhongfu PV Co. Ltd

                  B889

                  Wuxi Saijing Solar Co. Ltd

                  B890

                  Wuxi Solar Innova PV Co. Ltd

                  B892

                  Wuxi Machinery & Equipment Import & Export Co. Ltd
                  Wuxi Taichang Electronic Co. Ltd
                  Wuxi Taichen Machinery & Equipment Co. Ltd

                  B893

                  Shanghai Huanghe Fengjia Photovoltaic Technology Co. Ltd
                  State-run Huanghe Machine-Building Factory Import and Export Corporation
                  Xi'an Huanghe Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B896

                  Wuxi LONGi Silicon Materials Co. Ltd
                  Xi'an LONGi Silicon Materials Corp.

                  B897

                  Years Solar Co. Ltd

                  B898

                  Yuhuan BLD Solar Technology Co. Ltd
                  Zhejiang BLD Solar Technology Co. Ltd

                  B899

                  Yuhuan Sinosola Science & Technology Co. Ltd

                  B900

                  Yunnan Tianda Photovoltaic Co. Ltd

                  B901

                  Zhangjiagang City SEG PV Co. Ltd

                  B902

                  Zhejiang Global Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B904

                  Zhejiang Heda Solar Technology Co. Ltd

                  B905

                  Zhejiang Jiutai New Energy Co. Ltd
                  Zhejiang Topoint Photovoltaic Co. Ltd

                  B906

                  Zhejiang Kingdom Solar Energy Technic Co. Ltd

                  B907

                  Zhejiang Koly Energy Co. Ltd

                  B908

                  Zhejiang Longbai Photovoltaic Tech Co. Ltd

                  B909

                  Zhejiang Mega Solar Energy Co. Ltd
                  Zhejiang Fortune Photovoltaic Co. Ltd

                  B910

                  Zhejiang Shuqimeng Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B911

                  Zhejiang Shinew Photoeletronic Technology Co. Ltd

                  B912

                  Zhejiang SOCO Technology Co. Ltd

                  B913

                  Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology Limited Liability Company
                  Zhejiang Yauchong Light Energy Science & Technology Co. Ltd

                  B914

                  Zhejiang Tianming Solar Technology Co. Ltd

                  B916

                  Zhejiang Trunsun Solar Co. Ltd
                  Zhejiang Beyondsun PV Co. Ltd

                  B917

                  Zhejiang Wanxiang Solar Co. Ltd
                  WANXIANG IMPORT & EXPORT CO LTD

                  B918

                  Zhejiang Xiongtai Photovoltaic Technology Co. Ltd

                  B919

                  ZHEJIANG YUANZHONG SOLAR CO. LTD

                  B920

                  Zhongli Talesun Solar Co. Ltd

                  B922

                  ZNSHINE PV-TECH CO. LTD

                  B923

                  Zytech Engineering Technology Co. Ltd

                  B924

      PŘÍLOHA 2
      Obchodní faktura doprovázející zboží, které prodává společnost do Evropské unie a které podléhá závazku, musí obsahovat tyto prvky:

                  1.

                  Nadpis „OBCHODNÍ FAKTURA DOPROVÁZEJÍCÍ ZBOŽÍ PODLÉHAJÍCÍ ZÁVAZKU“.

                  2.

                  Název společnosti, která obchodní fakturu vystavila.

                  3.

                  Číslo obchodní faktury.

                  4.

                  Datum vystavení obchodní faktury.

                  5.

                  Doplňkový kód TARIC, pod kterým má být zboží uvedené na faktuře celně odbaveno na hranicích Evropské unie.

                  6.

                  Přesný a srozumitelný popis zboží, včetně:

                              —

                              kódového čísla výrobku (Product Code Number – PCN),

                              —

                              technických specifikací PCN,

                              —

                              podnikového kódového čísla výrobku (Company Product Code Number – CPC),

                              —

                              kódu KN,

                              —

                              množství (uvedeného v jednotkách vyjádřených ve wattech).

                  7.

                  Popis podmínek prodeje, včetně:

                              —

                              ceny za jednotku (ve wattech),

                              —

                              použitelných platebních podmínek,

                              —

                              použitelných dodacích podmínek,

                              —

                              celkových slev a rabatů.

                  8.

                  Název společnosti, která působí jako dovozce a pro kterou je vystavena faktura přímo dotčenou společností.

                  9.

                  Jméno zástupce společnosti, který obchodní fakturu vystavil, a podepsané prohlášení tohoto znění:
                  „Já, níže podepsaný, potvrzuji, že prodej zboží uvedeného na této faktuře pro přímý vývoz do Evropské unie se provádí v rámci a podle podmínek závazku nabídnutého společností [SPOLEČNOST] a přijatého Evropskou komisí prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU. Prohlašuji, že údaje uvedené v této faktuře jsou úplné a pravdivé.“

      PŘÍLOHA 3

         Osvědčení o vývozním závazku

      Osvědčení o vývozním závazku, které musí CCCME vystavit pro každou obchodní fakturu doprovázející zboží, které prodává společnost do Evropské unie a které podléhá závazku, musí obsahovat tyto prvky:

                  1.

                  Název, adresa, faxové a telefonní číslo Čínské obchodní komory pro dovoz a vývoz strojních zařízení a elektronických výrobků (China Chamber of Commerce for Import Export of Machinery & Electronic Products, CCCME).

                  2.

                  Název společnosti uvedené v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, která obchodní fakturu vystavila.

                  3.

                  Číslo obchodní faktury.

                  4.

                  Datum vystavení obchodní faktury.

                  5.

                  Doplňkový kód TARIC, pod kterým má být zboží uvedené na faktuře celně odbaveno na hranicích Evropské unie.

                  6.

                  Přesný popis zboží, včetně:

                              —

                              kódového čísla výrobku (Product Code Number – PCN),

                              —

                              technické specifikace zboží, případně podnikového kódového čísla výrobku (CPC),

                              —

                              kódu KN,

                  7.

                  Přesné množství ve vyvážených jednotkách vyjádřených ve wattech.

                  8.

                  Číslo a datum ukončení platnosti osvědčení (tři měsíce od vydání).

                  9.

                  Jméno zástupce CCCME, který osvědčení vystavil, a toto podepsané prohlášení:
                  „Já, níže podepsaný, potvrzuji, že toto osvědčení se vydává pro zboží uvedené na této obchodní faktuře doprovázející prodej podléhající závazku pro jeho přímý vývoz do Evropské unie a že toto osvědčení se vydává v rámci a podle podmínek závazku nabídnutého společností [společnost] a přijatého Evropskou komisí prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU. Prohlašuji, že informace uvedené v tomto osvědčení jsou správné a že množství, na které se vztahuje toto osvědčení, nepřesahuje limit závazku.“

                  10.

                  Datum.

                  11.

                  Podpis a razítko CCCME.

      PŘÍLOHA 4
      Obchodní faktura doprovázející zboží, které prodává společnost do Evropské unie a které podléhá vyrovnávacímu clu, musí obsahovat tyto prvky:

                  1.

                  Nadpis „OBCHODNÍ FAKTURA DOPROVÁZEJÍCÍ ZBOŽÍ PODLÉHAJÍCÍ ANTIDUMPINGOVÉMU A VYROVNÁVACÍMU CLU“.

                  2.

                  Název společnosti, která obchodní fakturu vystavila.

                  3.

                  Číslo obchodní faktury.

                  4.

                  Datum vystavení obchodní faktury.

                  5.

                  Doplňkový kód TARIC, pod kterým má být zboží uvedené na faktuře celně odbaveno na hranicích Evropské unie.

                  6.

                  Přesný a srozumitelný popis zboží, včetně:

                              —

                              kódového čísla výrobku (Product Code Number – PCN),

                              —

                              technických specifikací PCN,

                              —

                              podnikového kódového čísla výrobku (Company Product Code Number – CPC),

                              —

                              kódu KN,

                              —

                              množství (uvedeného v jednotkách vyjádřených ve wattech).

                  7.

                  Popis podmínek prodeje, včetně:

                              —

                              ceny za jednotku (ve wattech),

                              —

                              použitelných platebních podmínek,

                              —

                              použitelných dodacích podmínek,

                              —

                              celkových slev a rabatů.

                  8.

                  Jméno a podpis zástupce společnosti, který obchodní fakturu vystavil.