title: Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1064/2010 ze dne 17. listopadu 2010 , kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových a vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího z Indie

text:
               20.11.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 304/2

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1064/2010
   ze dne 17. listopadu 2010,
   kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových a vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího z Indie
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), (dále jen „základní antidumpingové nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 a 5 uvedeného nařízení,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (2) (dále jen „základní antisubvenční nařízení“), a zejména na článek 19 a čl. 22 odst. 1 první větu uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) předložený po konzultaci s poradním výborem,
   vzhledem k těmto důvodům:
   1.   PLATNÁ OPATŘENÍ

   1.1   Předchozí šetření a stávající vyrovnávací opatření

               (1)

               V prosinci 1999 Rada nařízením (ES) č. 2597/1999 (3) uložila konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu (dále jen „dotčený výrobek“) pocházejícího z Indie. Šetření, které vedlo k přijetí uvedeného nařízení, se dále označuje jako „původní antisubvenční šetření“. Opatření měla podobu valorického vyrovnávacího cla v rozmezí od 3,8 % do 19,1 % uloženého na dovoz jednotlivě vyjmenovaných vývozců se zbytkovou celní sazbou 19,1 % uloženou na dovoz od všech ostatních společností. Období šetření v rámci původního antisubvenčního šetření trvalo od 1. října 1997 do 30. září 1998.

               (2)

               V březnu 2006 na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle článku 18 základního antisubvenčního nařízení zachovala Rada nařízením (ES) č. 367/2006 (4) konečné vyrovnávací clo uložené nařízením (ES) č. 2597/1999 z dovozu PET filmu pocházejícího z Indie. Období přezkumného šetření trvalo od 1. října 2003 do 30. září 2004.

               (3)

               V srpnu 2006 na základě částečného prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování jdnoho indického výrobce PET filmu, společnosti Garware Polyester Limited (dále jen „Garware“), změnila Rada nařízením (ES) č. 1288/2006 (5) konečné vyrovnávací clo uložené této společnosti nařízením (ES) č. 367/2006.

               (4)

               V září 2007 na základě částečného prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování jiného indického výrobce PET filmu, společnosti Jindal Poly Films Limited, dříve známé jako Jindal Polyester Ltd. (dále jen „Jindal“), změnila Rada nařízením (ES) č. 1124/2007 (6) konečné vyrovnávací clo uložené této společnosti nařízením (ES) č. 367/2006.

               (5)

               V lednu 2009 na základě částečného prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování pěti indických výrobců PET filmu, který Komise zahájila z vlastního podnětu, změnila Rada nařízením (ES) č. 15/2009 (7) konečné vyrovnávací clo uložené těmto společnostem nařízením (ES) č. 367/2006.

               (6)

               V červnu 2010 na základě částečného prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování společnosti Jindal změnila Rada nařízením (EU) č. 579/2010 (8) konečné vyrovnávací clo uložené této společnosti nařízením (ES) č. 367/2006.

         1.2   Předchozí šetření a stávající antidumpingová opatření

               (7)

               V srpnu 2001 Rada nařízením (ES) č. 1676/2001 (9) uložila konečné antidumpingové clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího mimo jiné z Indie. Šetření, které vedlo k přijetí uvedeného nařízení, se dále označuje jako „původní antidumpingové šetření“. Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v rozmezí od 0 % do 62,6 % uloženého na dovoz jednotlivě vyjmenovaných vyvážejících výrobců se zbytkovou celní sazbou 53,3 % na dovoz od všech ostatních společností.

               (8)

               V březnu 2006 Rada nařízením (ES) č. 366/2006 (10) změnila opatření uložená nařízením (ES) č. 1676/2001. Se zohledněním zjištění z přezkumu konečných vyrovnávacích cel před pozbytím platnosti podle nařízení (ES) č. 367/2006 bylo uloženo antidumpingové clo v rozmezí od 0 % do 18 %.

               (9)

               V srpnu 2006 Rada na základě prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování jednoho indického výrobce PET filmu, společnosti Garware, změnila nařízením (ES) č. 1288/2006 konečné antidumpingové clo uložené této společnosti nařízením (ES) č. 1676/2001.

               (10)

               V září 2006 Rada na základě žádosti nového vyvážejícího výrobce nařízením (ES) č. 1424/2006 (11) změnila nařízení (ES) č. 1676/2001, pokud jde o společnost SRF Limited. Se zohledněním rozpětí vývozní subvence dotčené společnosti, které bylo zjištěno v antisubvenčním šetření vedoucím k přijetí nařízení (ES) č. 367/2006, stanovilo pozměněné nařízení pro tuto společnost dumpingové rozpětí na 15,5 % a sazbu antidumpingového cla na 3,5 %. Jelikož pro tuto společnost nebylo stanoveno individuální vyrovnávací clo, byla použita sazba stanovená pro všechny ostatní společnosti.

               (11)

               V listopadu 2007 na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního antidumpingového nařízení uložila Rada nařízením (ES) č. 1292/2007 (12) konečné antidumpingové clo z dovozu PET filmu pocházejícího z Indie. Týmž nařízením byl zastaven částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení, který byl omezen na jednoho indického vyvážejícího výrobce.

               (12)

               V lednu 2009 Rada na základě částečného prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování pěti indických výrobců PET filmu, který Komise zahájila z vlastního podnětu, změnila nařízením (ES) č. 15/2009 konečné antidumpingové clo uložené těmto společnostem nařízením (ES) č. 1292/2007.

         2.   POSTUP

   2.1   Odůvodnění přezkumu

               (13)

               Žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení a článku 19 základního antisubvenčního nařízení podala společnost Polyplex Corporation Limited, která je vyvážejícím výrobcem z Indie (dále jen „žadatel“). Žádost byla omezena na posouzení rozsahu definice výrobku s cílem objasnit, zda určité typy výrobků spadají do oblasti působnosti antidumpingových a vyrovnávacích opatření použitelných na dovoz PET filmu.

               (14)

               Žadatel požádal o vynětí „silikonizované polyesterové odstranitelné fólie“ („SPRL“), pokud spadá do definice dotčeného výrobku, z oblasti působnosti stávajících antidumpingových a vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz PET filmu pocházejícího z Indie. Žadatel předložil patrné důkazy o tom, že se základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti SPRL významně liší od vlastností dotčeného výrobku.

         2.2   Zahájení přezkumu

               (15)

               Poté, co po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení částečného prozatímního přezkumu, Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného dne 9. září 2009 v Úředním věstníku Evropské unie
                   (13) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) informovala o zahájení částečného prozatímního přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení a článkem 19 základního antisubvenčního nařízení, který se omezil na posouzení rozsahu definice výrobku. Konkrétně bylo třeba, aby přezkum stanovil, zda SPRL spadá do definice dotčeného výrobku stanovené v rámci původního šetření.

         2.3   Přezkumné šetření

               (16)

               Komise o zahájení šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu oficiálně vyrozuměla orgány Indické republiky (dále jen „dotčená země“) a všechny ostatní strany, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, tj. známé vyvážející výrobce v dotčené zemi, uživatele a dovozce v Unii a výrobce v Unii. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby písemně předložily svá stanoviska a požádaly o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.

               (17)

               Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.

               (18)

               Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich přezkum týká, a všem dalším stranám, které se přihlásily ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení přezkumu.

               (19)

               Odpovědi na dotazník byly obdrženy od žadatele, dvou dalších indických vyvážejících výrobců, čtyř výrobců v Unii a dvou vývozců v Unii.

               (20)

               Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace považované za nezbytné pro účely posouzení otázky, zda je nutné změnit oblast působnosti stávajících antidumpingových a vyrovnávacích opatření, a provedla inspekce na místě v prostorách těchto společností:

                           —

                           Garware Polyester Limited, Mumbai, Indie,

                           —

                           Mitsubishi Polyester Film, Wiesbaden, Německo,

                           —

                           Polyplex Corporation Limited, Noida, Indie.

               (21)

               Šetření se týkalo období od 1. dubna 2008 do 31. března 2009 (dále jen „období přezkumného šetření“).

         3.   DOTČENÝ VÝROBEK

               (22)

               Dotčeným výrobkem je výrobek vymezený v nařízeních (ES) č. 367/2006 a (ES) č. 1292/2007, tedy polyethylentereftalátový (PET) film pocházející z Indie, v současnosti kódů KN ex 3920 62 19 a ex 3920 62 90.

         4.   ZJIŠTĚNÍ PŘEZKUMNÉHO ŠETŘENÍ

   4.1   Východiska

               (23)

               PET film je nesamolepicí film z polyethylentereftalátu. PET film se vždy vyrábí z PET polymeru a skládá se ze základního filmu, který může být dále upravován buď během výrobního procesu, nebo po něm. Tyto úpravy základního filmu mohou obvykle zahrnovat korónové zpracování, pokovení nebo chemickou úpravu povrchu.

               (24)

               PET film má specifické fyzikální, chemické a technické vlastnosti, které jej odlišují od jiných druhů filmu. K těmto vlastnostem PET filmu patří např. vysoká pevnost v tahu, velmi dobré elektrické vlastnosti, nízká absorpce vody, odolnost proti vlhkosti, nízká smrštivost a dobré bariérové vlastnosti. Tedy, i když tyto specifické vlastnosti určují různé typy PET filmu, tyto typy si uchovávají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti základního PET filmu. PET film má pět obecných konečných použití, která spadají do těchto pěti tržních segmentů: magnetická média, obaly, elektrické aplikace, zobrazování a průmyslová použití.

         4.2   Metodika

               (25)

               Za účelem posouzení, zda mají být SPRL a jiné typy PET filmu považovány za jeden výrobek, nebo za dva různé výrobky, bylo zkoumáno, zda mají SPRL a jiné typy PET filmu stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti. Kromě toho byl zkoumán také výrobní proces, rozdíly v konečném použití a zaměnitelnost, jakož i rozdíly v nákladech a cenách.

         4.3   Hlavní argumenty stran

               (26)

               Žadatel tvrdil, že se základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti SPRL liší od vlastností dotčeného výrobku. Zejména jde o to, že díky relativně nízké uvolňovací síle a nízkému povrchovému napětí SPRL je tento film kluzký, a jeho povrch je tudíž neaktivní vzhledem k barvám, potahům, lepidlům a pokovení. Podle tvrzení žadatele vykazuje v důsledku migrace nevytvrzeného silikonu uvnitř SPRL i zadní strana jednostranně potažené fólie SPRL významně rozdílné fyzikální a technické vlastnosti ve srovnání s jinými typy PET filmu. Tyto charakteristiky údajně brání použití SPRL v průmyslových oblastech použití základního PET filmu, které byly stanoveny v rámci původního šetření, tj. v oblasti obalů, magnetických médií, elektrických aplikací, zobrazování a průmyslových použití. Funkčně aktivní povrch jiných typů PET filmu naopak znemožňuje jejich použití jako odstranitelné fólie, protože v takovém případě by se neodstranitelně přilepily k přilnavým povrchům. V důsledku toho žadatel tvrdil, že pokud jde o použití, SPRL není zaměnitelná s žádným jiným druhem PET filmu.

               (27)

               Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že argumenty žadatele vycházejí ze dvou po sobě jdoucích souborů uměle omezených srovnání. Zaprvé žadatel srovnával SPRL s úzkým souborem PET filmů, tj. se základním PET filmem, a nikoli s jinými typy potaženého PET filmu, které jsou se SPRL srovnatelnější. Zadruhé bylo toto údajně omezené srovnání provedeno pouze s ohledem na vysoce selektivní a omezený soubor fyzikálních a chemických vlastností. Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že pokud se SPRL srovná se širokým spektrem jiných typů PET filmu a s ohledem na reprezentativní počet chemických a fyzikálních vlastností, je zřejmé, že SPRL je stejný výrobek jako ostatní typy PET filmu, a měla by i nadále spadat do oblasti působnosti antidumpingových a vyrovnávacích opatření. Podle výrobního odvětví Unie se v případě SPRL jedná v podstatě o PET film následně potažený silikonovou vrstvou. Výrobek se koncepčně neliší od jiných typů potaženého filmu, jako je pokovený film, film s antistatickým povlakem nebo film s bariérovým povlakem, a proto se jasně jedná o dotčený výrobek. Na podporu svých tvrzení výrobní odvětví Unie poskytlo srovnání řady různých fyzikálních a chemických vlastností u řady různých typů PET filmu.

         4.4   Zjištění

   4.4.1   Fyzikální a chemické vlastnosti

               (28)

               Šetření ukázalo, že dvě vlastnosti uvedené výše v 27. bodě odůvodnění, tj. relativně nízká uvolňovací síla a nízké povrchové napětí SPRL, jsou dodatečnými znaky ve srovnání se základními fyzikálními, technickými a chemickými vlastnostmi PET filmu, které byly vymezeny v rámci původního antidumpingového šetření (14) a které jsou zmíněny výše v 24. bodě odůvodnění. V tomto ohledu je třeba uvést, že tyto základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti jsou u SPRL stejné jako u všech ostatních typů PET filmu.

               (29)

               Pokud jde o dvě vlastnosti specifické pro SPRL, tedy nízkou uvolňovací sílu a nízké povrchové napětí, bylo zjištěno, že nejde o vlastnosti PET filmu jako takového, nýbrž o vlastnosti jeho silikonizovaného povrchu neboli v podstatě o vlastnosti silikonu. Stejně jako potažení kteroukoli jinou látkou mění potažení silikonem některé charakteristiky povrchu filmu, ale nemění základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti samotného základního PET filmu, který pod potahovou vrstvou zůstává stejný.

               (30)

               Je sice pravda, že výsledkem potažení PET filmu silikonem je nízká uvolňovací síla povrchu a také nízké povrchové napětí, ale obdobně by bylo možné argumentovat i u jiných typů potažení, tj. když je povrch PET filmu pokryt jinými typy potahu, získává jiné zvláštní vlastnosti. V některých případech mohou být výsledkem potažení vlastnosti, které činí PET film vhodným jen pro velmi specifická použití. V tomto ohledu není potažení silikonem v žádném případě jedinečné. K jiným speciálním výrobkům s jinými typy potažení patří například uzavíratelné filmy, filmy s protizamlžovacím potahem, odlupovací/pečeťové filmy a filmy s kopolyesterovým potahem. Všechny tyto typy však mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a spadají do definice dotčeného výrobku stanovené v rámci původního šetření.

               (31)

               Na tomto základě se má za to, že z hlediska základních fyzikálních, technických a chemických vlastností neexistují mezi SPRL a jinými typy PET filmu žádné významné rozdíly, kterými by bylo možné odůvodnit vynětí SPRL z rozsahu definice výrobku.

         4.4.2   Srovnání dalších kritérií

               (32)

               V zájmu úplnosti byla zkoumána také další tvrzení, která žadatel uvedl v žádosti o přezkum a která měla ukázat, že SPRL a PET film jsou různé výrobky.

         4.4.2.1   Výrobní proces

               (33)

               Žadatel tvrdil, že SPRL ve srovnání s jinými typy vyráběného PET filmu vyžaduje samostatné výrobní zařízení.

               (34)

               Jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění, PET film se vždy vyrábí z PET polymeru a skládá se ze základního filmu, který může být dále upravován buď během výrobního procesu, nebo po něm. Tyto úpravy základního filmu mohou obvykle zahrnovat korónové zpracování, pokovení nebo chemickou úpravu povrchu.

               (35)

               SPRL je PET film potažený silikonovou vrstvou. Šetření ukázalo, že existují dvě různé technologie výroby SPRL. Výrobce v Unii, kterého se týkalo šetření, při výrobě používá technologii přímého potahování. Při použití této technologie se základní PET film potahuje během výrobního procesu před napínáním. Modul provádějící potahování je přitom jen dodatečnou demontovatelnou součástí výrobní linky. Naproti tomu indičtí výrobci, kterých se týkalo šetření, používají technologii dodatečného potahování. V rámci tohoto procesu se PET film nejprve vyrobí a následně se potahuje na samostatné výrobní lince.

               (36)

               Bylo zjištěno, že rozhodování mezi technologií přímého potahování a technologií dodatečného potahování má čistě ekonomickou povahu, protože náklady na investici do přemístitelných modulů pro přímé potahování jsou přibližně desetkrát vyšší než u investice do výrobní linky pro dodatečné potahování. Výhodou přímého potahování je mnohem vyšší rychlost výrobní linky, která umožňuje značný objem výroby. Přímé potahování vede rovněž k jednotkovým úsporám nákladů na silikon, poněvadž povrchová vrstva silikonu je tenčí než v případě dodatečného potahování.

               (37)

               Zde je třeba uvést, že existence dvou různých metod potahování nemění základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti SPRL, které zůstávají stejné jako u ostatních typů PET filmu. Různé výrobní procesy totiž samy o sobě nemají význam pro určení, zda je určitý typ výrobku odlišným výrobkem, za předpokladu, že jsou typy výrobků získané těmito výrobními procesy obdobné z hlediska základních fyzikálních, technických a chemických vlastností.

         4.4.2.2   Rozdíly v konečném použití a zaměnitelnost

               (38)

               Žadatel rovněž tvrdil, že z hlediska použití není SPRL zaměnitelná s jinými typy PET filmu. Toto tvrzení bylo šetřením potvrzeno. Jak ovšem vyplývá ze závěrů původního šetření, totéž platí i o jiných typech PET filmu se zvláštní úpravou.

               (39)

               Šetření potvrdilo, že účelem potahování či jakékoli jiné zvláštní úpravy PET filmu je docílit, aby byl PET film vhodný pro určitá konkrétní použití. Látka zvolená pro potahovou vrstvu má v každém případě určité vlastnosti, které slouží příslušnému účelu. Silikon například zajišťuje nízkou uvolňovací sílu. Potahovací látka může mít další zvláštní charakteristiky (v případě silikonu je to nízké povrchové napětí), v jejichž důsledku nejsou možná určitá použití potaženého výrobku. Existuje řada jiných typů PET filmu, které jsou potaženy jinými látkami nebo jinak upraveny a které mají z výše uvedených důvodů zvláštní a omezená použití.

               (40)

               Proto i když se SPRL používá konkrétně pro určité aplikace, její základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti jsou stejné jako u ostatních typů PET filmu. V důsledku toho nemají zaměnitelnost a konečné použití význam pro určení, zda SPRL představuje jiný výrobek.

         4.4.2.3   Rozdíly v nákladech a cenách

               (41)

               Dále žadatel tvrdil, že proces silikonizace základního PET filmu je spojen s dodatečnými náklady.

               (42)

               Bylo skutečně zjištěno, že dodatečné náklady na potažení silikonem mohou dosahovat až 10 % výrobních nákladů, v závislosti na zvolené technologii potahování. Jak je uvedeno v 35. a 36. bodě odůvodnění, žadatel si zvolil metodu, která je nákladnější z hlediska jednotkových nákladů na silikon. Je ovšem třeba zdůraznit, že se jedná o dodatečné náklady ve srovnání s výrobními náklady základního PET filmu. Potahování základního PET filmu jinými látkami nebo jeho pokovení rovněž zvyšuje výrobní náklady, a tedy i ceny.

               (43)

               V tomto ohledu se ovšem má za to, že dodatečné náklady na potažení silikonem samy o sobě nepředstavují rozhodující kritérium při rozhodování, zda je SPRL odlišným výrobkem. Rozdíly v nákladech a cenách totiž samy o sobě neopodstatňují závěr, že je určitý typ výrobku třeba považovat za jiný výrobek, pokud má tento typ stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti jako dotčený výrobek.

         5.   ZÁVĚRY O ROZSAHU DEFINICE VÝROBKU

               (44)

               Zjištěními, k nimž dospělo šetření, se potvrdilo, že proces silikonizace PET filmu vede k odlišnému povrchu konečného výrobku ve srovnání se základním PET filmem. Tento proces ovšem nemění základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti výrobku. Šetření totiž potvrdilo, že na trhu existuje řada speciálně upravených typů PET filmu, které spadají do definice dotčeného výrobku stanovené v rámci původního šetření. Tento závěr se navíc nezměnil ani po analýze dalších kritérií, tj. výrobního procesu, zaměnitelnosti a konečného použití a rozdílů v nákladech a cenách.

               (45)

               Všechny zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě byly vyvozeny výše uvedené závěry. Byla jim také poskytnuta lhůta, ve které se po tomto oznámení mohly vyjádřit.

               (46)

               Ústní a písemné připomínky podané stranami byly patřičně vzaty v úvahu, ale nevedly ke změně závěru, že se nebude měnit rozsah definice výrobku, který spadá do působnosti platných antidumpingových a vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz PET filmu,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Částečný prozatímní přezkum antidumpingových a vyrovnávacích opatření vztahujících se na dovoz některých druhů PET filmu pocházejícího z Indie se zastavuje beze změny platných antidumpingových a vyrovnávacích opatření.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 17. listopadu 2010.

            Za Radu

            předseda

         D. REYNDERS

      (1)  Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  Úř. věst. L 188, 18.7.2009, s. 93.

      (3)  Úř. věst. L 316, 10.12.1999, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 68, 8.3.2006, s. 15.

      (5)  Úř. věst. L 236, 31.8.2006, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 255, 29.9.2007, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 6, 10.1.2009, s. 1.

      (8)  Úř. věst. L 168, 2.7.2010, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 277, 23.8.2001, s. 1.

      (10)  Úř. věst. L 68, 8.3.2006, s. 6.

      (11)  Úř. věst. L 270, 29.9.2006, s. 1.

      (12)  Úř. věst. L 288, 6.11.2007, s. 1.

      (13)  Úř. věst. C 215, 9.9.2009, s. 19.

      (14)  10. bod odůvodnění nařízení Komise (ES) č. 367/2001.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/909 ze dne 12. června 2015 o způsobech výpočtu nákladů přímo vynaložených na provoz železniční dopravy (Text s významem pro EHP)

text:
               13.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 148/17

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/909
   ze dne 12. června 2015
   o způsobech výpočtu nákladů přímo vynaložených na provoz železniční dopravy
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/ES ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 31 odst. 3 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Pro účely výpočtu přímých nákladů může být zohledněna potřeba urychlit obnovu nebo údržbu vyplývající z intenzivnějšího využívání sítě, pokud bude zajištěno, že budou zahrnuty pouze náklady přímo vynaložené na provoz železniční dopravy.

               (2)

               Provozovatelé infrastruktury jsou povinni provozovat sítě a zároveň se potýkají s omezeními, která brání účinnému řízení a kontrole nákladů. Členské státy by proto měly mít možnost stanovit přímé náklady na úrovni nákladů na účinné poskytování služeb.

               (3)

               Poplatek za přístup k trati ve výši nákladů přímo vynaložených na provoz železniční dopravy by neměl být stanoven tak, aby způsobil, že provozovatel infrastruktury v důsledku provozu železniční služby vykáže buď čistou finanční ztrátu, nebo čistý finanční zisk.

               (4)

               Historické hodnoty aktiv by měly vycházet z částek zaplacených za jejich nabytí provozovatelem infrastruktury za předpokladu, že provozovatel infrastruktury zůstává za tyto částky odpovědný.

               (5)

               Provozovateli infrastruktury by nemělo být umožněno získat investiční náklady do aktiv zpět, pokud není povinen uvedené náklady splatit.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že způsoby výpočtu nákladů přímo vynaložených na provoz železniční dopravy by měly být použitelné v celé Unii, měly by být kompatibilní se stávajícími systémy nákladového účetnictví pro infrastrukturu a údaji o nákladech používanými provozovateli infrastruktury.

               (7)

               Použití předpokládaných nákladů a úrovní výkonů by nemělo za běžných obchodních podmínek vést k vyšším úrovním přímých nákladů, poplatkům za přístup k trati a tím nakonec k neefektivnímu využívání sítě. Proto by měly být uplatňovány historické hodnoty aktiv, a tržní hodnoty lze zohlednit pouze tehdy, pokud tyto hodnoty nejsou k dispozici, nebo v případě, že jsou tržní hodnoty nižší. Alternativně by mohly být použity odhadované nebo reprodukční hodnoty, předpokládané náklady a předpokládané úrovně výkonů, pokud provozovatel infrastruktury regulačnímu subjektu doloží, jak je stanovil a že je stanovil objektivně.

               (8)

               Provozovatel infrastruktury by měl smět zahrnout do výpočtu pouze ty náklady ze svých přímých nákladů, u kterých může objektivně a spolehlivě prokázat, že vznikly přímo provozem vlaků. Například opotřebení traťových návěstí nebo stavědel se nemění podle provozu, a proto by nemělo být předmětem poplatku vycházejícího z přímých nákladů (2). Na druhé straně budou části, jako je například infrastruktura výhybek, vystaveny opotřebení provozem železniční dopravy, a proto by měly být zčásti předmětem poplatku vycházejícího z přímých nákladů. Vzhledem k tomu, že se ve vlacích a infrastruktuře stále více používají snímače, mohly by se využít pro získávání dodatečných informací o skutečném opotřebování způsobeném železniční dopravou.

               (9)

               Soudní dvůr vydal rozsudek pro výpočet přímých nákladů vzniklých provozováním železniční dopravy (3). Toto nařízení bere tento rozsudek v úvahu.

               (10)

               Elektrická napájecí zařízení, jako jsou kabely nebo transformátory, obvykle provozováním železniční dopravy nepodléhají opotřebování. Nejsou vystaveny tření ani ostatním vlivům způsobeným provozováním železniční dopravy. Proto by tyto náklady na elektrická napájecí zařízení neměly být zahrnuty do výpočtu nákladů přímo vynaložených na provoz železniční dopravy. Nicméně pokud vlaky využívají elektrické trakce, opotřebovávají následkem tření a elektrických oblouků, které způsobují, kontaktní médium (trolejový drát nebo elektrifikovanou třetí kolejnici). V důsledku toho by se část nákladů na údržbu a obnovu těchto kontaktních médií mohla považovat za náklady přímo vynaložené na provoz železniční dopravy. Náklady na údržbu a obnovu ostatních složek zařízení trolejového vedení se mohou rovněž zvýšit v přímém důsledku dopravních pohybů, které způsobují elektrické a mechanické namáhání.

               (11)

               Používání vozidel nebo železničních tratí s určitými konstrukčními prvky vede k různým úrovním přímých nákladů vzniklých provozováním železniční dopravy. Členské státy mohou svým provozovatelům infrastruktury povolit, aby upravili průměrné přímé náklady mimo jiné v souladu s osvědčenými mezinárodními postupy tak, aby tyto rozdíly odrážely.

               (12)

               Zavedenou ekonomickou zásadou je, že optimální efektivní využití dostupné kapacity infrastruktury zajišťují uživatelské poplatky vycházející z mezních nákladů. Proto by provozovatel infrastruktury měl mít možnost se rozhodnout, že pro výpočet nákladů přímo vynaložených na provoz železniční dopravy použije zástupný indikátor mezních nákladů.

               (13)

               Kromě toho mezinárodní osvědčené postupy (4) stanovily pro výpočet mezních nákladů na využívání infrastruktury metody a modely, jako je ekonometrické nebo inženýrské modelování. Zároveň se mezinárodní osvědčené postupy budou nadále rozvíjet s tím, jak se budou provádět další nezávislé analýzy a výzkum – ověřené nezávisle na provozovateli infrastruktury, např. regulačním subjektem – včetně analýzy a výzkumu, které mohou být specifické pro jednotlivé členské státy v důsledku specifických charakteristik infrastruktury. Provozovatel infrastruktury by tedy měl mít možnost pro identifikaci přímých nákladů vynaložených na provoz železniční dopravy takové modely používat.

               (14)

               Různé formy ekonometrického nebo inženýrského modelování by mohly při výpočtu přímých nebo mezních nákladů na použití infrastruktury nabídnout větší přesnost. Nákladové modelování však vyžaduje vyšší úroveň kvality údajů a odborných znalostí než metody založené na odečtení některých nezpůsobilých kategorií nákladů od úplných nákladů. Kromě toho nemusí být regulační subjekty ještě schopny ověřit, zda je konkrétní výpočet v souladu s ustanoveními směrnice 2012/34/EU. Jestliže jsou tedy tyto vyšší požadavky splněny, měl by provozovatel infrastruktury mít právo počítat přímé náklady na základě ekonometrických nebo inženýrských modelů nebo kombinaci obojího.

               (15)

               Regulační subjekty by měly být schopny ověřit, zda jsou různé zásady zpoplatňování uplatňovány v souladu s informacemi, které jim poskytl provozovatel infrastruktury. Proto příloha IV směrnice 2012/34/EU vyžaduje, aby provozovatel infrastruktury ve zprávě o síti podrobně popsal metodiku, pravidla a v příslušných případech tabulky, pokud jde o náklady i poplatky.

               (16)

               V rámci mezinárodních studií (5) byly v úzké spolupráci s provozovateli infrastruktury vypočteny hodnoty přímých jednotkových nákladů. Ačkoli uvedené studie analyzovaly různé metody používané v členských státech pro různá složení vozového parku a různé destinace, mnoho hodnot přímých nákladů na vlakový kilometr vlaku o hmotnosti 1 000 tun bylo nižších než 2 EUR (v cenách a směnných kurzech roku 2005 za použití příslušného cenového indexu). Aby se omezila administrativní zátěž regulačních orgánů, neměl by se pro výpočet přímých nákladů, pokud je jejich hodnota nižší než tato úroveň, vyžadovat stejný stupeň podrobnosti.

               (17)

               Z různých důvodů, jako je růst produktivity, šíření nových technologií nebo lepší porozumění příčinné souvislosti nákladů, by měl být výpočet přímých nákladů aktualizován nebo pravidelně přezkoumáván mimo jiné v souladu s nejlepší mezinárodní praxí.

               (18)

               Vzhledem k tomu, že železniční podniky potřebují předvídatelné systémy zpoplatňování a mají přiměřená očekávání ohledně vývoje poplatků za infrastrukturu, měl by provozovatel infrastruktury poskytnout zaváděcí plán pro železniční podniky, které provozují vlakové služby, u kterých může dojít ke značnému zvýšení jejich poplatků po přezkumu provádění stávajících způsobů výpočtu, pokud takový zaváděcí plán požaduje regulační subjekt.

               (19)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru uvedeného v čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Předmět a oblast působnosti
   1.   Toto nařízení stanoví způsoby výpočtu nákladů přímo vynaložených na provoz železniční dopravy pro účely stanovení poplatků za minimální přístupový balík a přístup k infrastruktuře napojení k zařízením služeb podle čl. 31 odst. 3 směrnice 2012/34/EU.
   2.   Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčena ustanovení týkající se financování infrastruktury nebo vyrovnanosti příjmů a výdajů provozovatele infrastruktury podle článku 8 směrnice 2012/34/EU.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

               1)

               „přímými náklady“ náklady, které jsou přímo vynaloženy na provoz železniční dopravy;

               2)

               „přímými jednotkovými náklady“ přímé náklady na vlakový kilometr, vozidlový kilometr, hrubý tunokilometr vlaku nebo kombinaci uvedených;

               3)

               „nákladovým střediskem“ provozní jednotka v rámci účetního systému provozovatele infrastruktury, na kterou jsou náklady alokovány z důvodu rozdělení těchto nákladů přímo nebo nepřímo ke komerčním službám.

         Článek 3
   Přímé náklady na základě celé sítě
   1.   Přímé náklady na základě celé sítě se vypočítají jako rozdíl mezi náklady na poskytování služeb v rozsahu minimálního přístupového balíku a za přístup k infrastruktuře napojení k zařízením služeb na jedné straně a nezpůsobilými náklady uvedenými v článku 4 na straně druhé.
   2.   Členský stát může rozhodnout, že provozovatel infrastruktury pro účely výpočtu přímých nákladů na základě celé sítě uvedeného v odstavci 1 použije náklady na efektivní poskytování služeb.
   3.   Hodnoty aktiv použité při výpočtu přímých nákladů na základě celé sítě musí být založeny na historických hodnotách, nebo pokud tyto hodnoty nejsou k dispozici, nebo pokud jsou tržní hodnoty nižší, na tržních hodnotách. Historické hodnoty aktiv vycházejí z částek zaplacených provozovatelem infrastruktury, který je v okamžiku nabytí těchto aktiv dokumentuje. Jestliže v případě odpuštění dluhu byly veškeré dluhy provozovatele infrastruktury nebo jejich část převzaty jiným subjektem, musí provozovatel infrastruktury o příslušnou část odpuštěného dluhu snížit své hodnoty aktiv a odpovídající přímé náklady na základě celé sítě. Odchylně od první věty může provozovatel infrastruktury použít odhadované hodnoty nebo tržní hodnoty nebo reprodukční hodnoty, pokud je lze transparentně, spolehlivě a objektivně měřit a řádně odůvodnit regulačnímu subjektu.
   4.   Aniž je dotčen článek 4, pokud může provozovatel infrastruktury transparentně, spolehlivě a objektivně změřit a prokázat, mimo jiné na základě osvědčené mezinárodní praxe, že náklady byly přímo vynaloženy na provoz železniční dopravy, může provozovatel infrastruktury do výpočtu svých přímých nákladů na základě celé sítě zahrnout zejména tyto náklady:

               a)

               náklady na zaměstnance nutné pro udržení určitého úseku tratě otevřeného, pokud žadatel požádá o provozování specifické dopravní služby naplánované mimo běžnou otevírací dobu na této trati;

               b)

               část nákladů na infrastrukturu výhybek, včetně výhybek a výhybkových konstrukcí, které jsou vystaveny opotřebení provozem železniční dopravy;

               c)

               část nákladů na obnovu a údržbu trolejového drátu nebo elektrifikované třetí kolejnice nebo obou a nosného zařízení trolejového vedení, které jsou přímo vynaloženy na provoz železniční dopravy;

               d)

               náklady na zaměstnance potřebné pro přípravu přidělování tras vlaků a jízdního řádu do té míry, do jaké jsou přímo vynaloženy na provoz železniční dopravy.

         5.   Náklady použité pro výpočet podle tohoto článku musí vycházet z provedených plateb nebo prognózy provozovatele infrastruktury. Náklady vypočtené podle tohoto článku se měří nebo předpovídají důsledně na základě údajů ze stejného časového období.
   Článek 4
   Nezpůsobilé náklady
   1.   Provozovatel infrastruktury nesmí do výpočtu přímých nákladů na základě celé sítě zahrnout zejména tyto náklady:

               a)

               fixní náklady spojené s poskytováním úseku tratě, které provozovatel infrastruktury musí nést i při neexistenci provozu vlaků;

               b)

               náklady, které se nevztahují na platby uskutečněné provozovatelem infrastruktury. Náklady nebo nákladová střediska, které nejsou přímo spojené s poskytováním služeb v rozsahu minimálního přístupového balíku nebo přístupu k infrastruktuře napojení k zařízením služeb;

               c)

               náklady na pořízení, prodej, demontáž, dekontaminaci, rekultivaci nebo pronájem pozemků nebo jiných fixních aktiv;

               d)

               režijní náklady na celou síť, včetně režijních mezd a důchodů;

               e)

               finanční náklady;

               f)

               náklady, které se týkají technického pokroku nebo zastarání;

               g)

               náklady na pořízení nehmotných aktiv;

               h)

               náklady na traťové snímače, traťová komunikační zařízení a zabezpečovací zařízení, pokud nejsou přímo vynaložené na provoz železniční dopravy;

               i)

               náklady na informace, netraťová komunikační zařízení nebo telekomunikační zařízení;

               j)

               náklady týkající se jednotlivých případů vyšší moci, nehod a narušení služeb, aniž je dotčen článek 35 směrnice 2012/34/EU;

               k)

               náklady na elektrická napájecí zařízení trakčního proudu, pokud nejsou přímo vynaložené na provoz železniční dopravy. Přímé náklady na provoz železniční dopravy, u které se nepoužívají elektrická napájecí zařízení, nesmí zahrnovat náklady na využívání elektrických napájecích zařízení;

               l)

               náklady spojené s poskytováním informací uvedených v bodě 1 písm. f) přílohy II směrnice 2012/34/EU, pokud nejsou vynaložené na provoz železniční dopravy;

               m)

               administrativní náklady vzniklé na základě režimů odstupňovaných poplatků uvedených v čl. 31 odst. 5 a čl. 32 odst. 4 směrnice 2012/34/EU;

               n)

               snížení hodnoty, které není určeno na základě skutečného opotřebení infrastruktury v důsledku provozu železniční dopravy;

               o)

               část nákladů na údržbu a obnovu civilní infrastruktury, která není přímo vynaložená na provoz železniční dopravy.

         2.   Pokud provozovatel infrastruktury obdržel finanční prostředky na financování konkrétních investic do infrastruktury, které není povinen splatit, a pokud jsou tyto investice zohledněny ve výpočtu přímých nákladů, nesmí náklady těchto investic zvýšit úroveň poplatků, aniž je dotčen článek 32 směrnice 2012/34/EU.
   3.   Náklady vyloučené z výpočtu podle tohoto článku se měří nebo předpovídají na základě lhůty uvedené v čl. 3 odst. 5.
   Článek 5
   Výpočet a modulace přímých jednotkových nákladů
   1.   Provozovatel infrastruktury musí vypočítat průměrné přímé jednotkové náklady pro celou síť vydělením přímých nákladů na základě celé sítě celkovým počtem předpokládaných, nebo skutečně ujetých vozidlových kilometrů, vlakových kilometrů nebo hrubých tunokilometrů.
   Alternativně, pokud provozovatel infrastruktury prokáže regulačnímu subjektu uvedenému v článku 55 směrnice 2012/34/EU, že se hodnoty nebo parametry různých částí jeho sítě uvedené v odstavci 2 výrazně liší, musí provozovatel infrastruktury po rozdělení sítě na tyto části vypočítat průměrné přímé jednotkové náklady pro části sítě vydělením přímých nákladů pro tyto části celkovým počtem předpokládaných, nebo skutečně ujetých vozidlových kilometrů, vlakových kilometrů nebo hrubých tunokilometrů. Období prognózy může pokrývat několik let.
   Za účelem výpočtu průměrných přímých jednotkových nákladů může provozovatel infrastruktury použít kombinaci vozidlových kilometrů, vlakových kilometrů nebo hrubých tunokilometrů za předpokladu, že tato metoda výpočtu nemění přímou příčinnou souvislost s provozem železniční dopravy. Aniž je dotčen čl. 3 odst. 3, může provozovatel infrastruktury použít výsledek nebo předpokládané náklady.
   2.   Členské státy mohou provozovateli infrastruktury povolit, aby upravil průměrné přímé jednotkové náklady, aby byly zohledněny různé úrovně opotřebení infrastruktury na základě jednoho nebo několika z těchto parametrů:

               a)

               délky vlaku a/nebo počtu vozidel ve vlaku;

               b)

               hmotnosti vlaku;

               c)

               typu vozidla, zejména jeho neodpružené hmoty;

               d)

               rychlosti vlaku;

               e)

               trakčního výkonu motorizované jednotky;

               f)

               hmotnosti na nápravu a/nebo počtu náprav;

               g)

               zaznamenaného počtu plochých míst na kolech nebo účinného využívání zařízení na ochranu proti prokluzování kol;

               h)

               podélné tuhosti vozidel a horizontálních sil působících na kolej;

               i)

               spotřebované a naměřené elektrické energie nebo dynamiky pantografů nebo sběracích botek jako parametru pro zpoplatnění opotřebení trolejového drátu nebo elektrické kolejnice;

               j)

               parametrů koleje, zejména poloměrů;

               k)

               jakýchkoli dalších parametrů souvisejících s náklady, pokud provozovatel infrastruktury může regulačnímu subjektu prokázat, že hodnoty každého takového parametru, včetně případných změn každého takového parametru, jsou objektivně změřeny a zaznamenány.

         3.   Úprava přímých jednotkových nákladů nesmí vést ke zvýšení přímých nákladů na základě celé sítě, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1.
   4.   Dodatečné náklady vzniklé plánovaným nebo jiným odkloněním vlaků z podnětu provozovatele infrastruktury nesmí být zahrnuty do přímých nákladů vynaložených na provoz této železniční dopravy. První věta se nepoužije, pokud jsou železničnímu podniku tyto dodatečné náklady provozovatelem infrastruktury uhrazeny nebo bylo odklonění výsledkem koordinačního postupu v souladu s článkem 46 směrnice 2012/34/EU.
   5.   Celkový počet vozidlových kilometrů, vlakových kilometrů nebo hrubých tunokilometrů nebo jejich kombinace používaná pro účely výpočtů podle tohoto článku se měří nebo předpovídá na základě referenčního období uvedeného v čl. 3 odst. 5.
   Článek 6
   Modelování nákladů
   Odchylně od čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 první věty může provozovatel infrastruktury vypočítat přímé jednotkové náklady pomocí spolehlivě prokázaného ekonometrického nebo inženýrského nákladového modelování, pokud může regulačnímu subjektu prokázat, že přímé jednotkové náklady zahrnují pouze přímé náklady vynaložené na provoz železniční dopravy, a zejména že nezahrnují žádné náklady uvedené v článku 4. Regulační subjekt může požádat provozovatele infrastruktury, aby pro srovnání provedl výpočet přímých jednotkových nákladů v souladu s čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 nebo pomocí modelování nákladů v souladu s první větou.
   Článek 7
   Zjednodušená kontrola
   1.   Pokud jsou přímé náklady na základě celé sítě podle čl. 3 odst. 1 nebo přímé náklady vypočtené na základě modelování uvedené v článku 6, vynásobené počtem vlakových kilometrů, vozidlových kilometrů a/nebo hrubých tunokilometrů ujetých za referenční období, buď nižší než 15 % celkových nákladů na údržbu a obnovu, nebo jsou nižší než součet 10 % nákladů na údržbu a 20 % nákladů na obnovu, může regulační subjekt provádět kontrolu podle čl. 56 odst. 2 směrnice 2012/34/EU, pokud jde o výpočet přímých nákladů na základě celé sítě, zjednodušeným způsobem. Členské státy mohou rozhodnout, že zvýší procentní podíl uvedený v tomto odstavci na nejvýše dvojnásobek uvedených hodnot.
   2.   Regulační subjekt může přijmout výpočet průměrných přímých jednotkových nákladů uvedených v čl. 5 odst. 1 a upravené průměrné přímé jednotkové náklady uvedené v čl. 5 odst. 2 a/nebo modelování nákladů uvedené v článku 6, na které se vztahuje zjednodušená kontrola podle odstavce 1 tohoto článku, pokud průměrné přímé náklady na vlakový kilometr vlaku o hmotnosti 1 000 tun činí nejvýše 2 EUR (v cenách a směnných kurzech roku 2005 za použití příslušného cenového indexu).
   3.   Zjednodušené kontroly uvedené v odstavcích 1 a 2 musí být uplatňovány nezávisle na sobě. Zjednodušenými kontrolami nejsou dotčeny články 31 nebo 56 směrnice 2012/34/EU.
   4.   Regulační subjekt určí podrobnosti zjednodušené kontroly.
   Článek 8
   Přezkum výpočtu
   Provozovatel infrastruktury musí pravidelně aktualizovat metodu výpočtu svých přímých nákladů, přičemž zohlední mimo jiné mezinárodní osvědčené postupy.
   Článek 9
   Přechodná ustanovení
   Provozovatel infrastruktury musí regulačnímu subjektu předložit svou metodu výpočtu přímých nákladů a v příslušných případech zaváděcí plán nejpozději 3. července 2017.
   Článek 10
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. srpna 2015.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 12. června 2015.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 32.

      (2)  Studie CATRIN poskytuje přehled různých studií, pokud jde o charakteristiky infrastruktury používané v ekonometrických studiích nákladů na železnici u sedmi provozovatelů infrastruktury v EU. Šest z těchto sedmi provozovatelů infrastruktury nepovažovalo řízení provozu nebo zabezpečení za relevantní charakteristiky pro své ekonometrické nákladové studie (viz tabulka 13, výstup 1 studie CATRIN, s. 40).

      (3)  Rozsudek Soudního dvora ve věci Komise v. Polsko, Věc C-512/10, ECLI:EU:C:2013:338, body 82, 83 a 84.

      (4)  Dokument D 1 studie CATRIN koordinované subjektem VTI, březen 2008, s. 37–54 a s. 82–84.

      (5)  Projekt GRACE koordinovaný univerzitou v Leedsu, dokument D7 „Zevšeobecnění odhadů sociálních mezních nákladů“, s. 22, 23.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1596 ze dne 21. září 2015, kterým se schvaluje změna specifikace názvu zapsaného do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení, která není menšího rozsahu (Montes de Toledo (CHOP))

text:
               24.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 248/40

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/1596
   ze dne 21. září 2015,
   kterým se schvaluje změna specifikace názvu zapsaného do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení, která není menšího rozsahu (Montes de Toledo (CHOP))
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 52 odst. 2 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 53 odst. 1 prvním pododstavcem nařízení (EU) č. 1151/2012 přezkoumala Komise žádost Španělska o schválení změny specifikace chráněného označení původu „Montes de Toledo“ zapsaného podle nařízení Komise (ES) č. 1187/2000 (2) ve znění nařízení (EU) č. 593/2010 (3).

               (2)

               Jelikož daná změna není menšího rozsahu ve smyslu čl. 53 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, zveřejnila Komise žádost o změnu podle čl. 50 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení v Úředním věstníku Evropské unie
                   (4).

               (3)

               Jelikož Komisi nebylo předloženo žádné prohlášení o námitce podle článku 51 nařízení (EU) č. 1151/2012, musí být tato změna specifikace schválena,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Změna specifikace zveřejněná v Úředním věstníku Evropské unie týkající se názvu „Montes de Toledo“ (CHOP) se schvaluje.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 21. září 2015.

            Za Komisi,

            jménem předsedy,

         Phil HOGAN

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  Nařízení Komise (ES) č. 1187/2000 ze dne 5. června 2000, kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96 o zápisu určitých názvů do Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení podle nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 133, 6.6.2000, s. 19).

      (3)  Nařízení Komise (EU) č. 593/2010 ze dne 6. července 2010, kterým se schvalují změny, které nejsou menšího rozsahu, specifikace názvu zapsaného do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Montes de Toledo (CHOP)). (Úř. věst. L 172, 7.7.2010, s. 1.)

      (4)  Úř. věst. C 147, 5.5.2015, s. 16.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/473 ze dne 31. března 2016, kterým se po dvou sté čtyřicáté čtvrté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s organizacemi ISIL (Dá'iš) a Al-Kajdá

text:
               1.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 85/30

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2016/473
   ze dne 31. března 2016,
   kterým se po dvou sté čtyřicáté čtvrté mění nařízení Rady (ES) č. 881/2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s organizacemi ISIL (Dá'iš) a Al-Kajdá
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s organizacemi ISIL (Dá'iš) a Al-Kajdá (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 písm. a) a čl. 7a odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 obsahuje seznam osob, skupin a subjektů, kterých se týká zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů podle uvedeného nařízení.

               (2)

               Dne 28. března 2016 rozhodl Výbor pro sankce Rady bezpečnosti OSN o zařazení jedné fyzické osoby na seznam osob, skupin a subjektů, na které se vztahuje zmrazení prostředků a hospodářských zdrojů. Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 by proto měla být odpovídajícím způsobem aktualizována.

               (3)

               V zájmu zajištění účinnosti opatření stanovených tímto nařízením by mělo toto nařízení neprodleně vstoupit v platnost,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Příloha I nařízení (ES) č. 881/2002 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 31. března 2016.

            Za Komisi,

            jménem předsedy,

            vedoucí Služby nástrojů zahraniční politiky

      (1)  Úř. věst. L 139 29.5.2002, s. 9.

      PŘÍLOHA
      V příloze I nařízení (ES) č. 881/2002 se v položce „Fyzické osoby“ doplňuje nový záznam, který zní:

         „Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi (také znám jako a) Nayf Salam Muhammad Ujaym al-Hababi; b) Faruq al-Qahtani;, c) Faruq al-Qatari; d) Farouq al-Qahtani al Qatari; e) Sheikh Farooq al-Qahtani; f) Shaykh Imran Farouk; g) Sheikh Faroq al-Qatari). Datum narození: a) 1981, b) přibližně rok 1980. Místo narození: Saúdská Arábie. Státní příslušnost: a) saúdskoarabská; b) katarská. Cestovní pas č.: 592667 (katarský cestovní pas vydaný 3. května 2007). Adresa: Afghánistán (od roku 2009). Datum zařazení na seznam podle čl. 7d odst. 2 bodu i): 28.3.2016.“


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/135 ze dne 28. ledna 2015 o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny

text:
               29.1.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 23/11

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/135
   ze dne 28. ledna 2015
   o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/ 2001 a (ES) č. 1234/2007 (1),
   s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (2), a zejména na čl. 136 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví na základě výsledků Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání kritéria, podle kterých má Komise stanovit paušální hodnoty pro dovoz ze třetích zemí, pokud jde o produkty a lhůty uvedené v části A přílohy XVI uvedeného nařízení.

               (2)

               Paušální dovozní hodnota se vypočítá každý pracovní den v souladu s čl. 136 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011, a přitom se zohlední proměnlivé denní údaje. Toto nařízení by proto mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Paušální dovozní hodnoty uvedené v článku 136 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 28. ledna 2015.

            Za Komisi,

            jménem předsedy,

         Jerzy PLEWA

            generální ředitel pro zemědělství a rozvoj venkova

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  Úř. věst. L 157, 15.6.2011, s. 1.

      PŘÍLOHA

         Paušální dovozní hodnoty pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny

                  (EUR/100 kg)

                  Kód KN

                  Kód třetích zemí (1)

                  Paušální dovozní hodnota

                  0702 00 00

                  EG

                  362,8

                  MA

                  99,0

                  TR

                  128,7

                  ZZ

                  196,8

                  0707 00 05

                  JO

                  229,9

                  TR

                  192,7

                  ZZ

                  211,3

                  0709 91 00

                  EG

                  122,4

                  ZZ

                  122,4

                  0709 93 10

                  EG

                  165,4

                  MA

                  226,4

                  TR

                  233,5

                  ZZ

                  208,4

                  0805 10 20

                  EG

                  47,9

                  IL

                  78,7

                  MA

                  55,0

                  TN

                  52,5

                  TR

                  77,7

                  ZZ

                  62,4

                  0805 20 10

                  IL

                  148,1

                  MA

                  90,6

                  ZZ

                  119,4

                  0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

                  EG

                  74,4

                  IL

                  100,6

                  MA

                  133,5

                  TR

                  126,1

                  ZZ

                  108,7

                  0805 50 10

                  TR

                  56,2

                  ZZ

                  56,2

                  0808 10 80

                  BR

                  59,3

                  CL

                  89,3

                  MK

                  26,7

                  US

                  161,6

                  ZZ

                  84,2

                  0808 30 90

                  CL

                  316,1

                  US

                  138,7

                  ZZ

                  227,4

         (1)  Klasifikace zemí podle nařízení Komise (EU) č. 1106/2012 ze dne 27. listopadu 2012, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 o statistice Společenství týkající se zahraničního obchodu se třetími zeměmi, pokud jde o aktualizaci klasifikace zemí a území (Úř. věst. L 328, 28.11.2012, s. 7). Kód „ZZ“ znamená „jiného původu“.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1597 ze dne 23. září 2015, kterým se stanoví odchylka od prováděcího nařízení (EU) č. 615/2014, pokud jde o lhůtu platby první splátky zálohy, jež má být vyplacena organizacím přijímajícím podporu v Řecku v souvislosti s pracovními programy v odvětví olivového oleje a stolních oliv v roce 2015

text:
               24.9.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 248/41

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/1597
   ze dne 23. září 2015,
   kterým se stanoví odchylka od prováděcího nařízení (EU) č. 615/2014, pokud jde o lhůtu platby první splátky zálohy, jež má být vyplacena organizacím přijímajícím podporu v Řecku v souvislosti s pracovními programy v odvětví olivového oleje a stolních oliv v roce 2015
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na čl. 31 písm. b) uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 611/2014 (2) začalo první tříleté období pracovních programů na podporu odvětví olivového oleje a stolních oliv uvedené v čl. 29 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 dne 1. dubna 2015.

               (2)

               Podle čl. 3 odst. 2 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 615/2014 (3) vyplatí členské státy příslušným organizacím přijímajícím podporu první splátku zálohy na první rok provádění schválených pracovních programů do 31. května 2015. Jak je uvedeno v čl. 4 odst. 1 uvedeného nařízení, jsou tyto zálohy podmíněny složením jistoty příslušnou přijímající organizací.

               (3)

               Kvůli přetrvávajícím hospodářským a bankovním potížím Řecka se zastavily některé schválené pracovní programy, protože organizace přijímající podporu nebyly s to, včas složit požadovanou jistotu. Řecko jim proto nemohlo vyplatit první splátku k 31. květnu 2015.

               (4)

               Vzhledem k této situaci a s cílem umožnit provádění všech schválených pracovních programů, je třeba stanovit odchylku od čl. 3 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 615/2014 a umožnit Řecku vyplacení příslušné první splátky k 15. říjnu 2015.

               (5)

               Aby bylo možné toto nařízení účelně provést, mělo by vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení.

               (6)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Lhůta uvedená v první větě čl. 3 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 615/2014 se pro Řecko na rok 2015 stanoví na 15. října 2015.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 23. září 2015.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 611/2014 ze dne 11. března 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o programy na podporu odvětví olivového oleje a stolních oliv (Úř. věst. L 168, 7.6.2014, s. 55).

      (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 615/2014 ze dne 6. června 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 a k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o pracovní programy na podporu odvětví olivového oleje a stolních oliv (Úř. věst. L 168, 7.6.2014, s. 95).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 456/2012 ze dne 30. května 2012 , kterým se mění nařízení (ES) č. 1266/2007 o prováděcích předpisech ke směrnici Rady 2000/75/ES, co se týče tlumení, sledování, dozoru a omezení přesunů některých zvířat vnímavých druhů ve vztahu ke katarální horečce ovcí  Text s významem pro EHP

text:
               31.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 141/7

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 456/2012
   ze dne 30. května 2012,
   kterým se mění nařízení (ES) č. 1266/2007 o prováděcích předpisech ke směrnici Rady 2000/75/ES, co se týče tlumení, sledování, dozoru a omezení přesunů některých zvířat vnímavých druhů ve vztahu ke katarální horečce ovcí
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Rady 2000/75/ES ze dne 20. listopadu 2000, kterou se stanoví zvláštní ustanovení týkající se tlumení a eradikace katarální horečky ovcí (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. c), články 11 a 12 a čl. 19 třetí pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Komise (ES) č. 1266/2007 (2) stanoví pravidla pro tlumení, sledování, dozor a omezení přesunů zvířat uvnitř uzavřených pásem a mimo ně v souvislosti s katarální horečkou ovcí. Stanoví rovněž podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů vnímavých zvířat a jejich spermatu, vajíček a embryí stanoveného směrnicí 2000/75/ES, včetně pravidel o používání očkovacích látek proti katarální horečce ovcí.

               (2)

               Na základě stávajících pravidel stanovených ve směrnici 2000/75/ES není použití očkovacích látek proti katarální horečce ovcí povoleno mimo ochranná pásma. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/5/EU ze dne 14. března 2012, kterou se mění směrnice Rady 2000/75/ES, pokud jde o očkování proti katarální horečce ovcí (3), činí pravidla týkající se očkování stanovená ve směrnici 2000/75/ES pružnějšími, aby se umožnilo očkování inaktivovanýmí očkovacími látkami proti katarální horečce ovcí i mimo oblasti, na které se vztahují omezení přesunů zvířat. Proto by nařízení (ES) č. 1266/2007 mělo být změněno. Kromě toho jsou změny nezbytné proto, aby se zjednodušily postupy sledování a dozoru a aby se upravily postupy stanovené nařízením (ES) č. 1266/2007 na základě posledních vědeckých stanovisek.

               (3)

               Pro účely shromažďování a analýzy epizootologických informací o katarální horečce ovcí stanoví nařízení (ES) č. 1266/2007, že členské státy musí poskytovat aplikaci BlueTongue NETwork (sytém BT-Net) informace o katarální horečce ovcí shromážděné v průběhu uplatňování programů pro sledování katarální horečky ovcí a dozor nad katarální horečkou ovcí.

               (4)

               Zkušenosti však ukazují, že je k dispozici dostatek informací v rámci jiných již existujících povinností týkajících se oznamování a hlášení nákaz v Unii. Povinnost spočívající ve výměně informací prostřednictvím systému BT-Net již tedy není nutná.

               (5)

               Nařízením (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení Komise (ES) č. 123/2009 (4) byla pro členské státy zavedena možnost vymezit za určitých podmínek „oblasti s nižším rizikem“, aby se usnadnilo preventivní očkování v těch částech jejich území, kde se virus nevyskytuje. V důsledku vstupu směrnice 2012/5/EU v platnost může být očkování proti katarální horečce ovcí prováděno i mimo uzavřená pásma, a proto již nejsou ustanovení o vymezení „oblastí s nižším rizikem“ nezbytná.

               (6)

               V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1266/2007 se členský stát může rozhodnout odstranit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast z uzavřeného pásma, a tím ji prohlásit za prostou nákazy, po dvou letech nepřítomnosti viru, která byla prokázána sledováním.

               (7)

               U těch částí uzavřeného pásma, kde sledování a dozor prokázaly nepřítomnost specifického sérotypu (sérotypů) viru katarální horečky ovcí alespoň po dobu jednoho roku (včetně období plné aktivity vektorů), však hrozí riziko opětovného zavlečení nákazy vstupem nakažených zvířat z jiných částí téhož uzavřeného pásma, kde se virus katarální horečky ovcí stále vyskytuje. Aby se zajistil bezpečný přechod ke statusu prostému nákazy za příznivých epizootologických podmínek, členským státům by mělo být v těchto situacích povoleno vymezit „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že se provede sledování a dozor, které potvrdí nepřítomnost viru.

               (8)

               Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o riziku přenosu katarální horečky ovcí při tranzitu zvířat, přijatého dne 11. září 2008 (5), existuje teoreticky možnost, že spolu se zvířaty se přesouvají i infekční pakomárci. Uvedené riziko lze omezit tím, že se vozidlo vyčistí a ošetří insekticidy nebo repelenty před nakládkou zvířat nebo že se zvířata přesouvají známými oblastmi s nízkým rizikem nebo že se přesouvají v době, kdy je riziko podle zkušeností nízké. Aby se omezily nežádoucí účinky uvedených látek pro životní prostředí a aby se zabránilo možným problémům, pokud jde o čekací doby a možná rezidua ve zvířatech, nemělo by se již požadovat ošetření zvířat schválenými insekticidy nebo repelenty, jelikož toto ošetření poskytuje jen omezenou dodatečnou bezpečnost.

               (9)

               Nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 648/2011 (6) umožňuje členským státům určení, v jejichž případě by vstup neimunních zvířat mohl za určitých okolností představovat riziko pro zdraví zvířat, požadovat během přechodného období, aby přesuny těchto zvířat podléhaly určitým dodatečným podmínkám. Jelikož toto nařízení stanoví pravidla pro kritéria týkající se zařízení chráněných před vektory, uvedené přechodné ustanovení již není zapotřebí.

               (10)

               Vzhledem k různým úrovním výskytu viru, podmínkám okolního prostředí a různým strategiím očkování v členských státech se může epizootologická situace, pokud jde o katarální horečku ovcí, v různých oblastech Unie výrazně lišit. Zkušenosti ukázaly, že za účelem dosažení požadovaných cílů lze úspěšně provádět různé strategie dozoru. Proto by minimální harmonizované požadavky na sledování a dozor stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1266/2007 měly být zjednodušeny, aby členským státům umožňovaly větší flexibilitu při tvorbě jejich vnitrostátních programů sledování a dozoru, s přihlédnutím k vědeckému stanovisku komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sledování katarální horečky ovcí a dozoru nad katarální horečkou ovcí (7).

               (11)

               Na základě výše uvedeného vědeckého stanoviska by měla být minimální velikost vzorku pro odhalení prevalence 5 % se spolehlivostí 95 % v populaci vnímavých druhů dostatečná pro dozor za účelem prokázání nepřítomnosti viru v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti v průběhu dvou let.

               (12)

               Držet zvířata vnímavá ke katarální horečce ovcí po určitou dobu v zařízení zabezpečeném před vektory je důležitý požadavek pro určité podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů stanovené v příloze III nařízení (ES) č. 1266/2007. Zkušenosti ukazují, že pro členské státy je obtížné stanovit vhodná kritéria pro určení zařízení zabezpečeného před vektory při pravidelných přesunech za účelem obchodu se zvířaty vnímavých druhů, jako je skot, ovce a kozy.

               (13)

               Za účelem zlepšení účinnosti zařízení zabezpečených před vektory a za účelem pomoci členským státům při provádění uvedeného opatření pro tlumení by měla být stanovena některá kritéria. Tato kritéria by měla být založena na zkušenostech členských států a na Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE). Za účelem sladění terminologie s terminologií OIE by se pojem „zařízení zabezpečené před vektory“, který se v současnosti používá v nařízení (ES) č. 1266/2007, měl nahradit pojmem „zařízení chráněné před vektory“.

               (14)

               V reakci na nové vědecké informace, které naznačují možnost transplacentárního přenosu viru katarální horečky ovcí, zejména v případě sérotypu 8 tohoto viru, byla v nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení (ES) č. 384/2008 (8) zavedena předběžná opatření, aby se zamezilo možnému rozšíření katarální horečky ovcí prostřednictvím březích zvířat nebo některých nově narozených zvířat.

               (15)

               Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí (9) existují důkazy o transplacentárním přenosu sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí, který byl do Unie zavlečen v roce 2006. Nebyl však prokázán transplacentární přenos jiných sérotypů viru katarální horečky ovcí v postižených oblastech, kde se nepoužívaly žádné modifikované živé očkovací látky. Vzhledem k závěrům uvedeného stanoviska by se mělo předběžné opatření, pokud jde o přesuny březích zvířat, použít pouze pro pásma uzavřená pro sérotyp 8 viru katarální horečky ovcí.

               (16)

               Nařízení (ES) č. 1266/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (17)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Nařízení (ES) č. 1266/2007 se mění takto:

               1)

               Článek 4 se nahrazuje tímto:
               „Článek 4
               Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí
               Členské státy uplatňují v souladu s minimálními požadavky stanovenými v příloze I programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí.“

               2)

               Článek 5 se zrušuje.

               3)

               V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Před jakýmkoli rozhodnutím o odstranění epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti z uzavřeného pásma poskytnou členské státy Komisi odůvodněné informace, které prokazují nepřítomnost viru katarální horečky ovcí v uvedené oblasti v období dvou let, včetně dvou období plné aktivity vektorů, po zahájení uplatňování programu pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí v souladu s přílohou I bodem 3.“

               4)

               V článku 7 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
               „2a.   Členské státy mohou vymezit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast v uzavřeném pásmu jako „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že sledování a dozor v souladu s přílohou I bodem 3 prokázaly nepřítomnost viru katarální horečky ovcí po dobu jednoho roku, včetně jednoho období plné aktivity vektorů, v uvedené části uzavřeného pásma, pokud jde o konkrétní sérotyp nebo kombinaci sérotypů katarální horečky ovcí.
               Členský stát, který má v úmyslu vymezit uzavřené pásmo nebo část uzavřeného pásma jako „přechodně prostou oblast“, oznámí svůj úmysl Komisi. Toto oznámení musí být doplněno o informace uvedené v příloze I bodě 3.
               Komise poskytne členským státům prostřednictvím Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat informace o seznamu „přechodně prostých oblastí“.
               Přesuny zvířat uvnitř téhož uzavřeného pásma z oblasti s výskytem téhož sérotypu (týchž sérotypů) viru katarální horečky ovcí do části téhož uzavřeného pásma vymezené jako „přechodně prostá oblast“ mohou být povoleny pouze tehdy, pokud:

                           a)

                           zvířata splňují podmínky stanovené v příloze III, nebo

                           b)

                           zvířata splňují jakékoli jiné vhodné veterinární záruky založené na pozitivním výsledku posouzení rizika týkajícího se opatření proti šíření viru katarální horečky ovcí a ochrany proti napadením vektory, které si vyžádá příslušný orgán v místě původu a které schválí příslušný orgán v místě určení před přesunem těchto zvířat, nebo

                           c)

                           zvířata jsou určena pro okamžitou porážku.“

               5)

               V čl. 8 odst. 5 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
               „Informace o stanovených jatkách jsou zpřístupněny ostatním členským státům a veřejnosti.“

               6)

               Článek 9 se nahrazuje tímto:
               „Článek 9
               Další podmínky pro tranzit zvířat
               1.   Tranzit zvířat povolí příslušný orgán, pokud:

                           a)

                           dopravní prostředky, v nichž jsou zvířata přepravována, byla po řádném vyčištění a dezinfekci v místě nakládky ošetřena schválenými insekticidy a/nebo repelenty. Toto ošetření musí být v každém případě provedeno před opuštěním uzavřeného pásma nebo před vstupem do něj;

                           b)

                           jestliže je při přesunu uzavřeným pásmem naplánována přestávka na kontrolním stanovišti delší než jeden den, jsou zvířata chráněna před jakýmkoli napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II.

                     2.   Odstavec 1 se nepoužije, pokud k tranzitu dochází:

                           a)

                           výhradně z epizootologicky relevantních zeměpisných oblastí uzavřeného pásma nebo přes tyto oblasti během období sezónně prostého vektorů katarální horečky ovcí vymezeného v souladu s přílohou V, nebo

                           b)

                           z částí uzavřeného pásma vymezených jako „přechodně prosté oblasti“ podle čl. 7 odst. 2a nebo přes tyto části uzavřeného pásma.

                     3.   V případě zvířat uvedených v odstavci 1 tohoto článku jsou příslušná veterinární osvědčení, která stanoví směrnice 64/432/EHS, 91/68/EHS a 92/65/EHS nebo která jsou uvedena v rozhodnutí 93/444/EHS, opatřena touto doplňující poznámkou: „Ošetření insekticidem/repelentem … (uveďte název výrobku) dne … (uveďte datum) v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 1266/2007.“ “

               7)

               Článek 9a se zrušuje.

               8)

               Přílohy I, II, III a V se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.

         Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost pátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 30. května 2012.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 74.

      (2)  Úř. věst. L 283, 27.10.2007, s. 37.

      (3)  Úř. věst. L 81, 21.3.2012, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 40, 11.2.2009, s. 3.

      (5)  The EFSA Journal (2008) 795, 18–65.

      (6)  Úř. věst. L 176, 5.7.2011, s. 18.

      (7)  EFSA Journal 2011; 9(6): 2192.

      (8)  Úř. věst. L 116, 30.4.2008, s. 3.

      (9)  EFSA Journal 2011; 9(5): 2189.

      PŘÍLOHA
      Přílohy I, II, III a V nařízení (ES) č. 1266/2007 se mění takto:

                  (1)

                  Příloha I se nahrazuje tímto:

                     „PŘÍLOHA I

                        Minimální požadavky na programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí (uvedené v článku 4)

                     1.   Obecné požadavky

                     Cílem programů pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí je:

                                 a)

                                 odhalit veškerá možná zavlečení viru katarální horečky ovcí a;

                                 b)

                                 případně prokázat nepřítomnost určitých sérotypů uvedeného viru v členském státě nebo epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti; nebo

                                 c)

                                 stanovit období sezónně prosté vektorů (entomologický dozor).

                           Zeměpisná referenční jednotka pro účely sledování katarální horečky ovcí a dozoru nad katarální horečkou ovcí se stanoví jako pole o rozloze 45 x 45 km (přibližně 2 000 km2), pokud zvláštní podmínky okolního prostředí nevyžadují jinou rozlohu.
                     Členské státy mohou pro účely sledování a dozoru případně použít jako zeměpisnou referenční jednotku také „oblast“, jak ji definuje čl. 2 odst. 2 písm. p) směrnice 64/432/EHS, nebo oblasti podle definice v příloze X rozhodnutí Komise 2005/176/ES ze dne 1. března 2005 o stanovení kódované formy a kódů pro oznamování chorob zvířat na základě směrnice Rady 82/894/EHS (1).
                     2.   Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí, jejichž cílem je odhalit veškerá možná zavlečení viru katarální horečky ovcí

                     Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí, jejichž cílem je odhalit veškerá možná zavlečení viru katarální horečky ovcí, se musí skládat alespoň z pasivního klinického dozoru a aktivního dozoru v laboratoři.

                                 2.1.

                                 Pasivní klinický dozor se skládá z formálního a náležitě zdokumentovaného probíhajícího systému, jehož cílem je odhalování a šetření podezření, včetně systému včasného varování pro hlášení podezření. Vlastníci nebo držitelé zvířat i veterinární lékaři musí ihned hlásit jakékoli podezření příslušnému orgánu.

                                 2.2.

                                 Aktivní dozor v laboratoři se skládá z ročního programu zahrnujícího alespoň jedno sérologické/virologické sledování s použitím ověřovacích zvířat, sérologickou/virologickou prohlídku nebo cílené sledování a dozor na základě posouzení rizika, nebo jejich kombinaci.

                                             —

                                             Odběr vzorků může být prováděn v předem určených intervalech během celého roku, ale musí být proveden alespoň jednou ročně v tom ročním období, kdy je odhalení nákazy nebo sérokonverze nejpravděpodobnější.

                                             —

                                             Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí musí být navrženy tak, aby vzorky byly odebírány z vnímavých zvířat (tj. ze zvířat, která nebyla očkována a která byla vystavena příslušnému vektoru), která jsou reprezentativní pro strukturu populace vnímavých druhů v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti.

                                             —

                                             Velikost vzorku musí být vypočtena tak, aby odhalila příslušnou předpokládanou prevalenci na základě známého rizika u cílové populace se spolehlivostí 95 % v populaci vnímavých druhů dané epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti. Pokud nejsou k dispozici vědecké informace o předpokládané prevalenci u cílové populace, musí být velikost vzorku vypočtena tak, aby odhalila prevalenci 20 %.

                                             —

                                             Vždy, když vzorky nepocházejí od jednotlivých zvířat, musí být velikost vzorku přizpůsobena podle citlivosti použitých diagnostických postupů.

                                             —

                                             Dozor v laboratoři musí mít takovou formu, aby po pozitivních screeningových testech následovaly specifické sérologické/virologické testy zaměřené na sérotyp nebo sérotypy katarální horečky ovcí, jejichž přítomnost se v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti očekává, nezbytné pro potvrzení výskytu specifického sérotypu.

                           3.   Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí, jejichž cílem je prokázat nepřítomnost určitých sérotypů viru katarální horečky ovcí v členském státě nebo epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti

                     Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí, jejichž cílem je prokázat nepřítomnost viru katarální horečky ovcí, musí splňovat podmínky stanovené v bodech 2.1 a 2.2. Velikost vzorku pro aktivní dozor v laboratoři musí být vypočtena tak, aby odhalila prevalenci 5 % (2) se spolehlivostí 95 %. Kromě toho:

                                 a)

                                 pro účely odstranění epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti z uzavřeného pásma podle čl. 6 odst. 2 musí členské státy prokázat nepřítomnost viru katarální horečky ovcí v období nejméně dvou let, včetně dvou období aktivity vektorů;
                                 Členské státy poskytnou Komisi příslušné historické epizootologické informace o uplatňovaném programu pro sledování a dozor a o jeho každoročních výsledcích za poslední tři roky, včetně alespoň těchto informací:

                                             i)

                                             popis v současnosti prováděných prohlídek a typ prováděných diagnostických testů (ELISA, sérumneutralizační test, PCR, virusizolační test);

                                             ii)

                                             druh, u kterého byly odebírány vzorky, a počet odebraných vzorků u každého vnímavého druhu zvířat; pokud byly použity skupiny sér, musí být také uveden odhad počtů zvířat odpovídajících testovaným skupinám;

                                             iii)

                                             zeměpisné pokrytí vzorků;

                                             iv)

                                             četnost a časový harmonogram odběru vzorků;

                                             v)

                                             počet pozitivních výsledků podle druhu zvířat a zeměpisné polohy;

                                 b)

                                 pro účely vymezení „přechodně prosté oblasti“ podle čl. 7 odst. 2a musí členské státy prokázat nepřítomnost viru katarální horečky ovcí v období nejméně jednoho roku, včetně jednoho období aktivity vektorů.
                                 Členské státy poskytnou Komisi příslušné historické epizootologické informace o uplatňovaném programu pro sledování a dozor a o jeho výsledcích za poslední dva roky, přinejmenším včetně informací uvedených v písm. a) bodech i) až v).

                           4.   Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí, jejichž cílem je stanovit období sezónně prosté vektorů (entomologický dozor)

                     Entomologický dozor za účelem stanovení období sezónně prostého vektorů podle přílohy V musí splňovat tyto požadavky:

                                 a)

                                 musí se skládat alespoň z aktivního ročního programu odchytu vektorů pomocí stálých nasávacích pastí, jejichž účelem je určení dynamiky populace vektoru;

                                 b)

                                 v souladu s předem stanovenými protokoly se musí používat nasávací pasti vybavené ultrafialovým světlem; tyto pasti musí být v provozu celou noc a nejméně:

                                             —

                                             jednu noc v týdnu během měsíce před očekávaným počátkem a během měsíce před očekávaným koncem období sezónně prostého vektorů,

                                             —

                                             jednu noc v měsíci během období sezónně prostého vektorů.

                                       Frekvenci provozu nasávacích pastí lze upravit na základě důkazů získaných v prvních třech letech jejich provozu;

                                 c)

                                 alespoň jedna nasávací past musí být umístěna v každé epizootologicky relevantní oblasti v celém pásmu sezónně prostém katarální horečky ovcí. Poměrná část pakomárků odebraných z nasávacích pastí musí být odeslána do specializované laboratoře, která může spočítat a určit podezřelé druhy vektorů.

                  (2)

                  Příloha II se nahrazuje tímto:

                     „PŘÍLOHA II

                        Kritéria pro „zařízení chráněné před vektory“ (podle přílohy III části A bodů 2, 3 a 4, přílohy III části B písm. b) a přílohy III části C bodu 2 písm. b) uvedené přílohy)

                                 1.

                                 Zařízení chráněné před vektory musí splňovat alespoň tyto požadavky:

                                             a)

                                             musí mít vhodné fyzické bariéry v místech vstupu a výstupu;

                                             b)

                                             otvory zařízení chráněného před vektory musí být chráněny proti vektorům sítí s vhodnou velikostí ok, která musí být pravidelně impregnována schváleným insekticidem v souladu s pokyny výrobce;

                                             c)

                                             v zařízení chráněném před vektory a kolem něj musí být prováděn dozor nad vektory a jejich kontrola;

                                             d)

                                             musí být přijata opatření za účelem omezení nebo odstranění míst rozmnožování vektorů v blízkosti zařízení chráněného před vektory;

                                             e)

                                             během provozu zařízení chráněného před vektory a během přepravy zvířat na místo nakládky musí být uplatňovány standardní operační postupy, včetně popisů záložních a poplašných systémů.

                                 2.

                                 Příslušný orgán schválí zařízení jako chráněné před vektory, pokud jsou splněna kritéria uvedená v bodě 1. Přiměřeně často, avšak alespoň třikrát během požadovaného ochranného období (na začátku tohoto období, během něj a při jeho skončení), ověřuje účinnost uplatňovaných opatření prostřednictvím pasti pro odchyt vektorů uvnitř zařízení chráněného před vektory.“

                  (3)

                  Příloha III se mění takto:

                              a)

                              Část A se mění takto:

                                          i)

                                          V bodě 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
                                          „Zvířata byla až do odeslání chráněna před napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II po dobu nejméně 60 dní před datem odeslání.“

                                          ii)

                                          V bodě 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
                                          „Zvířata byla držena až do odeslání během období sezónně prostého vektorů, určeného na základě přílohy V, v pásmu sezónně prostém katarální horečky ovcí nebo byla chráněna před napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II po dobu nejméně 28 dní a během uvedené doby byla podrobena sérologickému testu na protilátky proti skupině viru katarální horečky ovcí podle Příručky norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat, a to s negativními výsledky, přičemž tento test byl proveden na vzorcích odebraných z dotyčných zvířat nejdříve po 28 dnech po datu zahájení období ochrany před napadením vektory nebo období sezónně prostého vektorů.“

                                          iii)

                                          V bodě 4 se první pododstavec nahrazuje tímto:
                                          „Zvířata byla držena až do odeslání během období sezónně prostého vektorů, určeného na základě přílohy V, v pásmu sezónně prostém katarální horečky ovcí nebo byla chráněna před napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II po dobu nejméně 14 dní a během uvedené doby byla podrobena testu identifikace původce podle Příručky norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat, a to s negativními výsledky, přičemž tento test byl proveden na vzorcích odebraných z dotyčných zvířat nejdříve po 14 dnech po datu zahájení období ochrany před napadením vektory nebo období sezónně prostého vektorů.“

                                          iv)

                                          Bod 5 se nahrazuje tímto:

                                                      „5.

                                                      Zvířata byla očkována proti sérotypu/sérotypům přítomným nebo pravděpodobně přítomným v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti původu, zvířata se stále nacházejí v období imunity, které zaručují specifikace očkovací látky, a zvířata splňují nejméně jeden z těchto požadavků:

                                                                  a)

                                                                  byla očkována před více než 60 dny před datem přesunu;

                                                                  b)

                                                                  byla očkována inaktivovanou očkovací látkou před nejméně takovou dobou, která je nutná pro nástup imunitní ochrany, jež je stanovená ve specifikacích očkovací látky, a byla podrobena testu identifikace původce podle Příručky norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat, a to s negativním výsledkem, přičemž tento test byl proveden nejdříve po 14 dnech po nástupu imunitní ochrany stanovené ve specifikacích očkovací látky;

                                                                  c)

                                                                  byla dříve očkována a byla přeočkována inaktivovanou očkovací látkou během období imunity, které zaručují specifikace očkovací látky;

                                                                  d)

                                                                  byla držena během období sezónně prostého vektorů, určeného na základě přílohy V, v pásmu sezónně prostém katarální horečky ovcí od narození nebo nejméně po dobu 60 dní před datem očkování a byla očkována inaktivovanou očkovací látkou před nejméně takovou dobou, která je nutná pro nástup imunitní ochrany stanovené ve specifikacích očkovací látky.

                                                            V případě zvířat uvedených v tomto bodě, která jsou určena pro obchod uvnitř Unie, jsou odpovídající veterinární osvědčení, která stanoví směrnice 64/432/EHS, 91/68/EHS a 92/65/EHS, opatřena touto doplňující poznámkou:
                                                      „Zvíře bylo očkováno/zvířata byla očkována proti sérotypu/sérotypům katarální horečky ovcí … (uveďte sérotyp/sérotypy) očkovací látkou … (uveďte název očkovací látky) s inaktivovanou/modifikovanou živou očkovací látkou (uveďte odpovídající) v souladu s přílohou III částí A bodem 5 nařízení (ES) č. 1266/2007.“ “

                                          v)

                                          V bodě 6 se úvodní věta nahrazuje tímto:

                                                      „6.

                                                      Zvířata byla vždy držena v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti původu, kde byl nebo je přítomen nebo pravděpodobně přítomen ne více než jeden sérotyp, a:“

                                          vi)

                                          Bod 7 se mění takto:

                                                      —

                                                      Úvodní věta se nahrazuje tímto:

                                                                  „7.

                                                                  Zvířata byla podrobena dvěma odpovídajícím sérologickým testům podle Příručky norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat, které jsou schopny odhalit specifické protilátky proti všem sérotypům viru katarální horečky ovcí přítomným nebo pravděpodobně přítomným v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti původu, a to s pozitivními výsledky, a:“

                                                      —

                                                      Třetí pododstavec se nahrazuje tímto:

                                                         „V případě březích zvířat, která jsou přesouvána z pásma uzavřeného pro sérotyp 8 katarální horečky ovcí, musí být splněna alespoň jedna z podmínek uvedených v bodech 5, 6 a 7 před inseminací nebo pářením, nebo musí být splněna podmínka uvedená v bodě 3. V případě, že se provádí sérologický test uvedený v bodě 3, se uvedený test provede nejdříve sedm dní před datem přesunu.“

                              b)

                              V části B se písmeno b) nahrazuje tímto:

                                          „b)

                                          byla chráněna před napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II po dobu nejméně 60 dní před začátkem odběru spermatu a v jeho průběhu;“

                              c)

                              V části C bodě 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:

                                          „b)

                                          byla chráněna před napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II po dobu nejméně 60 dní před začátkem odběru embryí/vajíček a v jeho průběhu;“.

                  (4)

                  V příloze V se název nahrazuje novým názvem, který zní:

                     „PŘÍLOHA V

                        Kritéria pro stanovení období sezónně prostého vektorů (uvedeného v čl. 9 odst. 2)“

         (1)  Úř. věst. L 59, 5.3.2005, s. 40.

         (2)  Během přechodného období do 31. srpna 2012 může být velikost vzorku vypočtena tak, aby odhalila prevalenci 20 %.“