title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/983 ze dne 24. června 2015 o postupu pro vydávání evropského profesního průkazu a provádění výstražného mechanismu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (Text s významem pro EHP)

text:
               25.6.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 159/27

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/983
   ze dne 24. června 2015
   o postupu pro vydávání evropského profesního průkazu a provádění výstražného mechanismu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (1), a zejména na čl. 4a odst. 7, čl. 4b odst. 4, čl. 4e odst. 7 a čl. 56a odst. 8 této směrnice,
   po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Postup pro vydávání evropského profesního průkazu a používání výstražného mechanismu podle směrnice 2005/36/ES má být podporován systémem pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1024/2012 (2). Je tedy vhodné stanovit pravidla týkající se postupu pro vydávání evropského profesního průkazu a používání výstražného mechanismu ve stejném prováděcím aktu.

               (2)

               Komise provedla hodnocení se zapojením příslušných zúčastněných stran a členských států týkající se vhodnosti zavedení evropského profesního průkazu pro lékaře, zdravotní sestry, farmaceuty, fyzioterapeuty, horské vůdce, realitní makléře a inženýry. Na základě uvedeného hodnocení Komise vybrala pět povolání (zdravotní sestry, farmaceuti, fyzioterapeuti, horští vůdci a realitní makléři), pro něž by evropský profesní průkaz měl být zaveden. Vybraná povolání splňují požadavky stanovené v čl. 4a odst. 7 směrnice 2005/36/ES, pokud jde o jejich stávající nebo potenciální míru mobility, jejich regulaci v členských státech, jakož i zájem vyjádřený příslušnými zúčastněnými stranami. Zavedení evropského profesního průkazu pro lékaře, inženýry, specializované zdravotní sestry a specializované farmaceuty vyžaduje další hodnocení ve vztahu k tomu, zda splňují podmínky stanovené v čl. 4a odst. 7 směrnice 2005/36/ES.

               (3)

               V souladu s článkem 12 nařízení (EU) č. 1024/2012 by měl být on-line nástroj uvedený v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES oddělen od systému IMI a neměl by vnějším subjektům umožňovat přístup do systému IMI. Je proto nezbytné stanovit podrobná pravidla týkající se postupu pro podávání žádostí o evropský profesní průkaz prostřednictvím uvedeného on-line nástroje, jakož i pravidla pro přijímání žádostí o evropský profesní průkaz v systému IMI příslušnými orgány.

               (4)

               K zajištění transparentních požadavků je také důležité stanovit podmínky pro vyžadování podpůrných dokladů a informací od žadatelů v rámci řízení o vydání evropského profesního průkazu s přihlédnutím k tomu, které doklady mohou být požadovány příslušnými orgány hostitelského členského státu podle článku 7, čl. 50 odst. 1 a přílohy VII směrnice 2005/36/ES. Je proto nezbytné stanovit seznam dokladů a informací, včetně dokladů, které by měly být vydávány přímo příslušnými orgány domovského členského státu, postupy pro ověření pravosti a platnosti dokladů příslušným orgánem domovského členského státu a podmínky pro vyžadování ověřených kopií a překladů. S cílem usnadnit vyřízení žádosti o evropský profesní průkaz je vhodné vymezit příslušné úlohy všech subjektů zapojených do řízení: žadatelů, příslušných orgánů domovského a hostitelského členského státu, včetně příslušných orgánů pověřených přidělováním žádostí o evropský profesní průkaz.

               (5)

               V souladu s čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES může domovský členský stát rovněž umožnit používání písemných žádostí o evropský profesní průkaz. Je proto nezbytné stanovit opatření, která by příslušný orgán domovského členského státu měl přijmout v případě písemných žádostí.

               (6)

               S cílem zajistit, aby nebyly přerušovány nebo narušeny pracovní procesy v systému IMI a zpracování žádosti se nezpožďovalo, je nezbytné objasnit postupy týkající se plateb ve vztahu ke zpracování žádosti o evropský profesní průkaz. Je proto vhodné zajistit, aby žadatel platil příslušným orgánům domovského a/nebo hostitelského členského státu zvlášť a pouze v případě, že dotyčné příslušné orgány požadují, aby tak žadatel učinil.

               (7)

               Aby měl žadatel možnost získat doklad o výsledku řízení o vydání evropského profesního průkazu, je nezbytné stanovit formát dokladu, který si žadatel bude moci vytvořit pomocí on-line nástroje uvedeného v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES, a poskytnout záruky, že elektronický doklad byl vydán příslušným odpovědným orgánem a nebyl změněn vnějšími subjekty. S cílem zajistit, aby nebyl evropský profesní průkaz zaměňován s doklady automaticky opravňujícími vykonávat povolání v hostitelském členském státě v případě usazení, je vhodné zajistit, aby bylo do evropského profesního průkazu zahrnuto prohlášení v tomto smyslu.

               (8)

               Řízení o vydání evropského profesního průkazu může vést k přijetí různých druhů rozhodnutí příslušného orgánu domovského členského státu nebo hostitelského členského státu. Je proto nezbytné definovat možné výsledky tohoto řízení, a případně rovněž stanovit informace, které mají být do elektronického dokladu uvádějícího výsledek řízení o vydání evropského profesního průkazu zahrnuty.

               (9)

               Aby se usnadnila práce příslušného orgánu hostitelského členského státu a zajistilo se, že ověření evropského profesního průkazu vydaného zúčastněnými třetími stranami je snadné a uživatelsky vstřícné, je vhodné stanovit centralizovaný systém on-line ověřování pravosti a platnosti evropského profesního průkazu zúčastněnými třetími stranami, které nemají přístup do systému IMI. Tento systém ověřování by měl být oddělen od on-line nástroje uvedeného v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES. Takovéto ověření evropského profesního průkazu by nemělo zúčastněným třetím stranám zajišťovat přístup do systému IMI.

               (10)

               Pro zajištění ochrany údajů ve vztahu k používání výstražného mechanismu je nezbytné stanovit úlohy příslušných orgánů vyřizujících přijímaná a odesílaná výstražná upozornění a funkce systému IMI při odvolávání, změně a uzavírání výstražných upozornění a zajišťování bezpečnosti údajů během doby jejich zpracování.

               (11)

               Aby se usnadnilo omezení přístupu k osobním údajům pouze na ty orgány, které musí být informovány, měly by členské státy určit orgány pověřené koordinací přijímaných výstražných upozornění. Členské státy by měly povolit přístup k výstražnému mechanismu pouze pro ty orgány, které jsou výstražným upozorněním přímo dotčeny. S cílem zajistit, aby se výstražná upozornění odesílala pouze v případech, kdy jsou nezbytná, měly by být členské státy schopny určit orgány pověřené koordinací odesílaných výstražných upozornění.

               (12)

               Zpracování osobních údajů podle tohoto nařízení podléhá směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (3), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (4) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (5).

               (13)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro uznávání profesních kvalifikací,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   KAPITOLA I

      PŘEDMĚT A POSTUP PRO VYDÁVÁNÍ EVROPSKÉHO PROFESNÍHO PRŮKAZU

   Článek 1
   Předmět
   Toto nařízení stanoví pravidla týkající se postupu pro vydávání evropského profesního průkazu podle článků 4a až 4e směrnice 2005/36/ES pro povolání uvedená v příloze I tohoto nařízení a pravidla týkající se používání výstražného mechanismu stanoveného v článku 56a uvedené směrnice.
   Článek 2
   Příslušné orgány zapojené do řízení o vydání evropského profesního průkazu
   1.   Každý členský stát určí příslušné orgány odpovědné za vyřizování žádostí o evropský profesní průkaz pro každé z povolání uvedených v příloze I pro celé své území, případně jeho části.
   Pro účely provádění článku 7 každý členský stát pověří jeden nebo více příslušných orgánů přidělováním žádostí o evropský profesní průkaz odpovídajícímu příslušnému orgánu na svém území.
   2.   Členské státy zaregistrují do systému pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI) zřízeného nařízením (EU) č. 1024/2012 nejméně jeden příslušný orgán pro každé z povolání uvedených v příloze I tohoto nařízení a nejméně jeden příslušný orgán pověřený přidělováním žádostí o evropský profesní průkaz na svém území do 18. ledna 2016.
   3.   Tentýž příslušný orgán může být určen jako příslušný orgán odpovědný za vyřizování žádostí o evropský profesní průkaz i jako příslušný orgán pověřený přidělováním žádostí o evropský profesní průkaz.
   Článek 3
   Předkládání žádostí o evropský profesní průkaz on-line
   1.   Pro předložení žádosti o evropský profesní průkaz on-line si žadatel vytvoří zabezpečený osobní účet v on-line nástroji uvedeném v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES. Tento on-line nástroj poskytne informace o účelu, oblasti působnosti a povaze zpracování údajů, včetně informací o právech žadatelů jako subjektů údajů. On-line nástroj bude vyžadovat výslovný souhlas žadatelů se zpracováním jejich osobních údajů v systému IMI.
   2.   On-line nástroj uvedený v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES žadateli umožní vyplnit veškeré nezbytné informace související s žádostí o evropský profesní průkaz uvedené v článku 4 tohoto nařízení, nahrát kopie dokladů požadovaných k vydání evropského profesního průkazu podle čl. 10 odst. 1 tohoto nařízení a získat veškeré informace o pokroku při zpracovávání jeho žádosti o evropský profesní průkaz on-line, včetně informací o platbách, které je třeba provést.
   3.   On-line nástroj také uživateli umožní předložit veškeré dodatečné informace nebo doklady a požadovat opravu, odstranění nebo zablokování jeho osobních údajů obsažených v souboru systému IMI on-line.
   Článek 4
   Informace, které se předkládají spolu s žádostmi o evropský profesní průkaz
   Žadatel uvede v žádosti o evropský profesní průkaz tyto informace:

               a)

               totožnost žadatele;

               b)

               dotyčné povolání;

               c)

               členský stát, v němž žadatel hodlá být usazen, nebo členský stát, v němž žadatel hodlá dočasně nebo příležitostně poskytovat služby;

               d)

               členský stát, v němž je žadatel v souladu se zákonem usazen za účelem výkonu dotčené činnosti v okamžiku podání žádosti;

               e)

               účel zamýšlené odborné činnosti:

                           i)

                           usazení;

                           ii)

                           dočasné nebo příležitostné poskytování služeb;

               f)

               volba jednoho z těchto režimů:

                           i)

                           v případě usazení volbu jednoho z těchto režimů:

                                       —

                                       automatické uznávání podle hlavy III kapitoly III směrnice 2005/36/ES,

                                       —

                                       obecný systém uznávání podle hlavy III kapitoly I směrnice 2005/36/ES;

                           ii)

                           v případě dočasného nebo příležitostného poskytování služeb volbu jednoho z těchto režimů:

                                       —

                                       volné poskytování služeb s předběžnou kontrolou kvalifikace podle čl. 7 odst. 4 směrnice 2005/36/ES,

                                       —

                                       volné poskytování služeb bez předběžné kontroly kvalifikace podle čl. 7 odst. 4 směrnice 2005/36/ES;

               g)

               další informace týkající se režimu uvedeného v písmeně f).

         Pro účely písmene d) prvního pododstavce, pokud žadatel není v okamžiku podání žádosti usazen v souladu se zákonem, uvede členský stát, v němž získal požadovanou odbornou kvalifikaci. Pokud žadatel získal svou odbornou kvalifikaci ve více než jednom členském státě, zvolí si členský stát, který obdrží jeho žádost o evropský profesní průkaz, z členských států, které vydaly doklad o dosažené kvalifikaci.
   Pro účely písmene f) prvního pododstavce, pokud žadatel neuvedl správný režim, doporučí mu příslušný orgán domovského členského státu do jednoho týdne od obdržení jeho žádosti o evropský profesní průkaz, aby podal novou žádost, v níž uvede správný režim. Příslušný orgán domovského členského státu případně nejdříve zkonzultuje věc s příslušným orgánem hostitelského členského státu.
   Článek 5
   Údaje obsažené v žádostech o evropský profesní průkaz
   Údaje týkající se totožnosti žadatele a doklady uvedené v čl. 10 odst. 1 se uloží v souboru žadatele v systému IMI. Tyto údaje lze opakovaně využít pro následné žádosti za předpokladu, že žadatel s tímto opakovaným použitím souhlasí a údaje jsou stále platné.
   Článek 6
   Předávání žádostí o evropský profesní průkaz příslušnému orgánu domovského členského státu
   1.   On-line nástroj uvedený v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES bezpečně předá žádost o evropský profesní průkaz do systému IMI, aby mohla být zpracována odpovídajícím příslušným orgánem v domovském členském státě uvedeným v odstavci 2 nebo 3 tohoto článku.
   2.   Pokud je žadatel v době podání žádosti v souladu se zákonem usazen v některém členském státě, systém IMI žádost o evropský profesní průkaz předá příslušnému orgánu v členském státě, v němž je žadatel v souladu se zákonem usazen.
   Příslušný orgán domovského členského státu ověří, zda je žadatel v daném členském státě v souladu se zákonem usazen a usazení potvrdí v souboru systému IMI. Rovněž připojí odpovídající doklad o usazení v souladu se zákonem nebo odkaz na příslušný vnitrostátní rejstřík.
   Pokud příslušný orgán domovského členského státu není schopen potvrdit, že žadatel je v souladu se zákonem usazen na jeho území, jiným způsobem, vyzve žadatele, aby předložil doklad o usazení v souladu se zákonem, a to do jednoho týdne od přijetí žádosti o evropský profesní průkaz podle čl. 4b odst. 3 směrnice 2005/36/ES. Příslušný orgán domovského členského státu bude tento doklad považovat za chybějící doklad ve smyslu čl. 4b odst. 3 a čl. 4c odst. 1 nebo čl. 4d odst. 1 směrnice 2005/36/ES.
   3.   V případech uvedených v čl. 4 druhém pododstavci tohoto nařízení systém IMI předá žádost o evropský profesní průkaz příslušnému orgánu členského státu, který vydal doklad o požadované odborné kvalifikaci.
   4.   Příslušné orgány v ostatních členských státech, které vydaly doklad o odborné kvalifikaci, spolupracují a reagují na veškeré žádosti o informace týkající se žádosti o evropský profesní průkaz podané během řízení o vydání evropského profesního průkazu příslušným orgánem domovského členského státu nebo příslušným orgánem hostitelského členského státu.
   Článek 7
   Úloha příslušných orgánů přidělujících žádosti o evropský profesní průkaz
   1.   V případech, kdy členský stát jmenuje více než jeden příslušný orgán odpovědný za vyřizování žádostí o evropský profesní průkaz pro dané povolání na svém území nebo jeho částech, příslušný orgán pověřený přidělováním žádostí o evropský profesní průkaz zajistí, aby byla žádost odeslána bez zbytečného odkladu příslušnému odpovědnému orgánu na území členského státu.
   2.   Pokud žadatel podal žádost členskému státu, který není jeho domovským členským státem, jak stanoví čl. 6 odst. 2 nebo čl. 6 odst. 3, může příslušný orgán pověřený přidělováním žádostí o evropský profesní průkaz v členském státě, který žádost obdržel, do jednoho týdne od jejího obdržení odmítnout se touto žádostí zabývat a toto rozhodnutí sdělí žadateli.
   Článek 8
   Zpracování písemných žádostí příslušnými orgány domovského členského státu
   1.   Pokud členský stát umožňuje podávání písemných žádostí o evropský profesní průkaz a při obdržení takovéto písemné žádosti stanoví, že není příslušný k zabývání se touto žádostí podle čl. 6 odst. 2 nebo 3, může odmítnout žádost posoudit a do jednoho týdne od přijetí žádosti o tom žadatele vyrozumí.
   2.   V případě písemných žádostí o evropský profesní průkaz příslušný orgán domovského členského státu vyplní žádost o evropský profesní průkaz v on-line nástroji uvedeném v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES jménem žadatele na základě písemné žádosti o evropský profesní průkaz podané žadatelem.
   3.   Příslušný orgán domovského členského státu zašle žadateli aktuální informace týkající se zpracování písemné žádosti o evropský profesní průkaz, včetně veškerých připomínek podle čl. 4e odst. 5 směrnice 2005/36/ES, nebo jakékoli jiné relevantní informace mimo systém IMI v souladu s vnitrostátními správními postupy. Neprodleně po uzavření řízení o vydání evropského profesního průkazu zašle žadateli doklad o výsledku řízení uvedený v článku 21 tohoto nařízení.
   Článek 9
   Postupy týkající se plateb
   1.   Pokud příslušný orgán domovského členského státu účtuje poplatky za zpracování žádostí o evropský profesní průkaz, sdělí žadateli prostřednictvím on-line nástroje uvedeného v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES do jednoho týdne od přijetí žádosti o evropský profesní průkaz částku, která má být uhrazena, způsob úhrady, veškeré referenční údaje, které je třeba uvést, a požadovaný doklad o zaplacení a stanoví přiměřenou lhůtu k provedení platby.
   2.   Pokud příslušný orgán hostitelského členského státu účtuje poplatky za zpracování žádostí o evropský profesní průkaz, poskytne žadateli informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku prostřednictvím on-line nástroje uvedeného v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES, jakmile je mu žádost o evropský profesní průkaz předána příslušným orgánem domovského členského státu, a stanoví přiměřenou lhůtu k provedení platby.
   Článek 10
   Doklady požadované pro vydání evropského profesního průkazu
   1.   Příslušné orgány členských států mohou pro vydání evropského profesního průkazu pro usazení požadovat pouze tyto doklady:

               a)

               v případě automatického uznávání uvedeného v hlavě III kapitole III směrnice 2005/36/ES doklady vyjmenované v části A bodě 1 přílohy II tohoto nařízení;

               b)

               v případě obecného systému uznávání uvedeného v hlavě III kapitole I směrnice 2005/36/ES doklady vyjmenované v části A bodě 2 přílohy II tohoto nařízení.

         Příslušné orgány členských států mohou pro vydání evropského profesního průkazu pro dočasné a příležitostné poskytování služeb požadovat pouze doklady vyjmenované v části B přílohy II.
   Doklady uvedené v části A bodě 1 písm. d) a bodě 2 písm. g) a v části B písm. a), c) a d) přílohy II jsou od žadatele vyžadovány pouze v případě, že je požaduje příslušný orgán hostitelského členského státu.
   2.   Členské státy stanoví, jaké doklady se požadují pro vydání evropského profesního průkazu, a tyto informace sdělí ostatním členským státům prostřednictvím systému IMI.
   3.   Doklady požadované na základě odstavce 1 nebo 2 tohoto článku se považují za chybějící doklady podle čl. 4b odst. 3 a čl. 4c odst. 1 nebo čl. 4d odst. 1 směrnice 2005/36/ES
   Článek 11
   Nakládání s doklady vydanými příslušným orgánem domovského členského státu
   1.   Pokud byl příslušný orgán domovského členského státu určen jako odpovědný podle vnitrostátních právních předpisů za vydávání dokladů požadovaných pro vydání evropského profesního průkazu podle článku 10, nahraje tyto doklady přímo do systému IMI.
   2.   Odchylně od čl. 10 odst. 3 tohoto nařízení příslušný orgán domovského členského státu nepovažuje doklady uvedené v odstavci 1 tohoto článku za chybějící doklady podle čl. 4b odst. 3 a čl. 4c odst. 1 nebo čl. 4d odst. 1 směrnice 2005/36/ES, pokud tyto doklady nebyly do systému IMI v souladu s odstavcem 1 nahrány.
   3.   On-line nástroj uvedený v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES umožní žadateli nahrát kopie veškerých požadovaných podpůrných dokladů vydaných příslušnými orgány domovského členského státu.
   Článek 12
   Nakládání s doklady nevydanými příslušným orgánem domovského členského státu
   1.   Odchylně od čl. 10 odst. 3 tohoto nařízení, pokud žadatel neposkytne spolu s žádostí o evropský profesní průkaz kterýkoli doklad uvedený v části A bodě 2 písm. c) a d) nebo části B písm. d) přílohy II tohoto nařízení, příslušný orgán domovského členského státu nepovažuje tyto doklady za chybějící doklady podle čl. 4b odst. 3 a čl. 4d odst. 1 směrnice 2005/36/ES.
   2.   Příslušný orgán hostitelského členského státu si může vyžádat předložení dokladů uvedených v odstavci 1 tohoto článku přímo od žadatele nebo od domovského členského státu podle čl. 4d odst. 3 směrnice 2005/36/ES.
   3.   Pokud žadatel na žádost hostitelského členského státu neposkytne doklady uvedené v odstavci 2, příslušný orgán hostitelského členského státu přijme rozhodnutí o vydání evropského profesního průkazu na základě dostupných informací.
   Článek 13
   Doklady prokazující jazykové znalosti
   1.   On-line nástroj uvedený v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES umožňuje žadateli předložit jakýkoli doklad prokazující jazykové znalosti, který může být vyžadován hostitelským členským státem podle článku 53 uvedené směrnice po vydání evropského profesního průkazu.
   2.   Listinný doklad o jazykových znalostech není součástí dokladů požadovaných pro vydání evropského profesního průkazu.
   3.   Příslušný orgán hostitelského členského státu nesmí odmítnout vydat evropský profesní průkaz na základě nepředložení dokladu o jazykových znalostech uvedených v článku 53 směrnice 2005/36/ES.
   Článek 14
   Ověření pravosti a platnosti dokladů požadovaných pro vydání evropského profesního průkazu
   1.   V případech, kdy příslušný orgán domovského členského státu vydal doklad požadovaný pro vydání evropského profesního průkazu podle článku 10, potvrdí v souboru systému IMI, že doklad je platný a pravý.
   2.   Pokud byl požadovaný doklad vydán jiným vnitrostátním orgánem domovského členského státu, příslušný orgán domovského členského státu v případě důvodných pochybností požádá příslušný vnitrostátní orgán, aby potvrdil platnost a pravost dokladu. Po obdržení potvrzení v systému IMI potvrdí, že doklad je platný a pravý.
   3.   Pokud byl doklad vydán v jiném členském státě, příslušný orgán domovského členského státu kontaktuje prostřednictvím systému IMI příslušný orgán daného členského státu odpovědný za vyřizování žádostí o evropský profesní průkaz (nebo jiný odpovědný vnitrostátní orgán daného členského státu registrovaný v systému IMI), aby ověřil platnost a pravost dokladu. Jakmile provede ověření, potvrdí v systému IMI, že příslušný orgán daného členského státu potvrdil, že doklad je platný a pravý.
   V případech uvedených v prvním pododstavci příslušné orgány jiného členského státu odpovědné za vyřizování žádostí o evropský profesní průkaz (nebo jiné odpovědné vnitrostátní orgány daného členského státu registrované v systému IMI) spolupracují a reagují neprodleně na veškeré žádosti o informace od příslušného orgánu domovského členského státu.
   4.   Před potvrzením pravosti a platnosti vydaného dokladu nahraného do systému IMI podle čl. 11 odst. 1 tohoto nařízení příslušný orgán domovského členského státu popíše obsah každého dokladu do předem strukturovaných polí systému IMI. Příslušný orgán domovského členského státu případně zajistí, aby byly informace popisující doklady předložené žadatelem prostřednictvím on-line nástroje uvedeného v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES pravdivé.
   Článek 15
   Podmínky pro vyžadování ověřených kopií
   1.   Příslušný orgán domovského členského státu vyrozumí žadatele ve lhůtách stanovených v čl. 4c odst. 1 a čl. 4d odst. 1 směrnice 2005/36/ES o nutnosti předložit ověřenou kopii, pouze pokud příslušný vnitrostátní orgán v domovském členském státě nebo příslušný orgán či jiný odpovědný vnitrostátní orgán v jiném členském státě nepotvrdil platnost a pravost požadovaného dokladu ověřovacími postupy podle článku 14 tohoto nařízení a pokud jsou tyto ověřené kopie požadovány hostitelským členským státem podle odstavce 2 tohoto článku.
   V případech uvedených v čl. 6 odst. 2 třetím pododstavci tohoto nařízení a v případě důvodných pochybností může příslušný orgán domovského členského státu ve lhůtě uvedené v čl. 4c odst. 1 a čl. 4d odst. 1 směrnice 2005/36/ES vyzvat žadatele, aby předložil ověřenou kopii dokladu o usazení v souladu se zákonem.
   2.   Členské státy v systému IMI stanoví, pro jaké doklady požadují od žadatele ověřené kopie podle odstavce 1, a tyto informace sdělí ostatním členským státům prostřednictvím systému IMI.
   3.   Odstavci 1 a 2 tohoto článku nejsou dotčena práva příslušného orgánu hostitelského členského státu vyžádat si v případě důvodných pochybností dodatečné informace nebo předložení ověřené kopie od příslušného orgánu domovského členského státu podle čl. 4d odst. 2 a 3 směrnice 2005/36/ES.
   4.   V případě důvodných pochybností může příslušný orgán hostitelského členského státu vyzvat žadatele, aby předložil ověřenou kopii, aby stanovit pro tento účel přiměřenou lhůtu.
   Článek 16
   Nakládání s ověřenými kopiemi
   1.   Členské státy v systému IMI stanoví druhy ověřených kopií, které jsou na jejich území podle jejich právních a správních předpisů uznatelné, a tyto informace prostřednictvím systému IMI sdělí ostatním členským státům.
   2.   Příslušné orgány členských států uznají ověřené kopie vydané v jiném členském státě v souladu s jeho právními a správními předpisy.
   3.   V případech důvodných pochybností týkajících se platnosti a pravosti kopie ověřené v jiném členském státě příslušné orgány zašlou prostřednictvím systému IMI příslušným odpovědným orgánům v daném členském státě žádost o dodatečné informace. Příslušné orgány ostatních členských států spolupracují a reagují bez zbytečného odkladu.
   4.   Po obdržení ověřené kopie od žadatele příslušný orgán nahraje elektronickou verzi ověřeného dokladu a potvrdí v souboru systému IMI, že kopie je pravá.
   5.   Žadatel může příslušnému orgánu domovského členského státu předložit místo ověřené kopie originál dokladu a tento orgán pak v souboru systému IMI potvrdí, že elektronická kopie originálu dokladu je pravá.
   6.   Pokud žadatel neposkytne ověřenou kopii požadovaného dokladu ve lhůtě stanovené v čl. 4d odst. 1 směrnice 2005/36/ES, nepozastavují se tím lhůty pro předání žádosti příslušnému orgánu hostitelského členského státu. Doklad se v systému IMI označí jako čekající na potvrzení pravosti a platnosti, dokud příslušný orgán domovského členského státu neobdrží a nenahraje ověřenou kopii.
   7.   Pokud žadatel neposkytne ověřenou kopii požadovaného dokladu ve lhůtě stanovené v čl. 4c odst. 1 směrnice 2005/36/ES, příslušný orgán domovského členského státu může zamítnout vydání evropského profesního průkazu pro dočasné a příležitostné poskytování jiných služeb než služeb uvedených v čl. 7 odst. 4 směrnice 2005/36/ES.
   8.   Pokud příslušný orgán hostitelského členského státu neobdrží ověřenou kopii požadovaného dokladu buď od příslušného orgánu domovského členského státu, nebo od žadatele, může rozhodnout na základě informací dostupných ve lhůtě podle čl. 4d odst. 2 a 3 a odst. 5 druhého pododstavce směrnice 2005/36/ES.
   Článek 17
   Žádosti o překlad příslušného orgánu domovského členského státu
   1.   Příslušné orgány domovského členského státu mohou požadovat běžný nebo ověřený překlad těchto podpůrných dokladů pro žádost o evropský profesní průkaz pouze na zvláštní žádost příslušného orgánu hostitelského členského státu podle čl. 18 odst. 1:

               a)

               doklad o státní příslušnosti žadatele;

               b)

               doklad o dosažené kvalifikaci uvedený v části A bodě 1 písm. b) přílohy II vydaný v domovském členském státě;

               c)

               osvědčení uvedená v části A bodě 1 písm. c) a bodě 2 písm. f) přílohy II vydaná příslušnými orgány odpovědnými za vyřizování žádostí o evropský profesní průkaz nebo jinými odpovědnými vnitrostáními orgány domovského členského státu;

               d)

               osvědčení o usazení v souladu se zákonem uvedené v části B písm. b) přílohy II a v čl. 6 odst. 2 třetím pododstavci tohoto nařízení a doklady, které mohou být požadovány podle bodu 1 písm. d) přílohy VII a čl. 7 odst. 2 písm. b) a e) směrnice 2005/36/ES, vydané příslušnými orgány odpovědnými za vyřizování žádostí o evropský profesní průkaz nebo jinými odpovědnými vnitrostáními orgány domovského členského státu.

         2.   Každý členský stát v systému IMI stanoví doklady, pro něž jeho příslušné orgány vystupující jako příslušné orgány hostitelského členského státu od žadatele požadují běžné nebo ověřené překlady podle odstavců 3 a 4, a uznatelné jazyky a tyto informace sdělí ostatním členským státům prostřednictvím systému IMI.
   3.   Odchylně od odstavce 1 si příslušný orgán domovského členského státu od žadatele vyžádá do jednoho týdne od přijetí žádosti o evropský profesní průkaz podle čl. 4b odst. 3 a čl. 4c odst. 1 nebo čl. 4d odst. 1 směrnice 2005/36/ES překlady požadovaných dokladů stanovených v příloze II do jazyků uznatelných příslušným orgánem hostitelského členského státu, pokud překlad těchto dokladů požaduje příslušný orgán hostitelského členského státu podle odstavce 2 tohoto článku.
   4.   Pokud žadatel poskytl doklady uvedené v části A bodě 2 písm. c) a d) nebo části B písm. d) přílohy II spolu s žádostí o evropský profesní průkaz, příslušný orgán domovského členského státu si vyžádá překlady těchto dokladů do jazyků uznatelných příslušným orgánem hostitelského členského státu.
   5.   Pokud žadatel neposkytne požadované překlady dokladů uvedených v odstavci 4 tohoto článku, příslušný orgán domovského členského státu nepovažuje tyto překlady za chybějící doklady podle čl. 4b odst. 3 a čl. 4d odst. 1 směrnice 2005/36/ES.
   Článek 18
   Žádosti o překlad příslušného orgánu hostitelského členského státu
   1.   V případě důvodných pochybností si může příslušný orgán hostitelského členského státu vyžádat dodatečné informace, včetně běžných nebo ověřených překladů, od příslušného orgánu domovského členského státu podle čl. 4d odst. 2 a 3 směrnice 2005/36/ES.
   2.   V případech uvedených v odstavci 1 může příslušný orgán hostitelského členského státu také vyzvat žadatele, aby předložil běžné nebo ověřené překlady, a může stanovit přiměřenou lhůtu pro odpověď.
   3.   Pokud příslušný orgán hostitelského členského státu neobdrží požadovaný překlad buď od příslušného orgánu domovského členského státu, nebo od žadatele, může rozhodnout na základě informací dostupných ve lhůtě podle čl. 4d odst. 2 a 3 a odst. 5 druhého pododstavce směrnice 2005/36/ES.
   Článek 19
   Nakládání s ověřenými překlady příslušnými orgány členských států
   1.   Každý členský stát v systému IMI stanoví, jaké ověřené překlady jsou na jeho území podle jeho právních a správních předpisů uznatelné, a tyto informace prostřednictvím systému IMI sdělí ostatním členským státům.
   2.   Příslušné orgány členských států uznají ověřené překlady vydané v jiném členském státě v souladu s jeho právními a správními předpisy.
   3.   V případech důvodných pochybností týkajících se platnosti a pravosti překladu ověřeného v jiném členském státě příslušný orgán členského státu zašle prostřednictvím systému IMI příslušným orgánům v daném členském státě žádost o dodatečné informace. V těchto případech příslušné orgány ostatních členských států spolupracují a reagují neprodleně.
   4.   Po obdržení ověřeného překladu od žadatele a s výhradou odstavce 3 příslušný orgán členského státu nahraje elektronickou kopii ověřeného překladu a potvrdí v souboru systému IMI, že překlad je ověřený.
   5.   V případě důvodných pochybností týkajících se kteréhokoli z dokladů uvedených v čl. 17 odst. 1 příslušný orgán hostitelského členského státu předtím než si vyžádá ověřené překlady, zašle prostřednictvím systému IMI příslušnému orgánu domovského členského státu nebo příslušným orgánům jiných členských států, které příslušný doklad vydaly, žádost o dodatečné informace.
   Článek 20
   Rozhodnutí o evropském profesním průkazu
   1.   Pokud jde o usazení a dočasné a příležitostné poskytování služeb podle čl. 7 odst. 4 směrnice 2005/36/ES, příslušný orgán hostitelského členského státu přijme rozhodnutí evropský profesní průkaz vydat, vydání evropského profesního důkazu zamítnout, uplatnit vyrovnávací opatření podle článku 14 nebo čl. 7 odst. 4 směrnice 2005/36/ES nebo prodloužit platnost evropského profesního průkazu pro dočasné nebo příležitostné poskytování služeb podle čl. 7 odst. 4 směrnice 2005/36/ES.
   2.   V případě dočasného a příležitostného poskytování jiných služeb než služeb uvedených v čl. 7 odst. 4 směrnice 2005/36/ES příslušný orgán domovského členského státu přijme rozhodnutí evropský profesní průkaz vydat, vydání evropského profesního průkazu zamítnout nebo prodloužit platnost vydaného evropského profesního průkazu.
   3.   V případech, kdy příslušný orgán hostitelského členského státu přijme rozhodnutí uplatnit vůči žadateli vyrovnávací opatření podle článku 14 nebo čl. 7 odst. 4 směrnice 2005/36/ES, musí toto rozhodnutí zahrnovat také informace o obsahu uložených vyrovnávacích opatření, odůvodnění pro vyrovnávací opatření a veškeré povinnosti žadatele informovat příslušný orgán o splnění vyrovnávacích opatření. Přezkoumání žádosti o evropský profesní průkaz se pozastaví až do splnění vyrovnávacích opatření žadatelem.
   Úspěšné splnění vyrovnávacích opatření žadatel prostřednictvím on-line nástroje uvedeného v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES oznámí příslušnému orgánu hostitelského členského státu, pokud to orgán vyžaduje.
   V případech, kdy příslušný orgán hostitelského členského státu přijme rozhodnutí uplatnit vyrovnávací opatření podle čl. 7 odst. 4 směrnice 2005/36/ES, potvrdí v systému IMI, zda žadateli umožnil podstoupit ve lhůtě jednoho měsíce od rozhodnutí o uplatnění vyrovnávacích opatření zkoušku způsobilosti.
   Příslušný orgán hostitelského členského státu potvrdí úspěšné splnění vyrovnávacích opatření v systému IMI a vydá evropský profesní průkaz.
   4.   V případech, kdy příslušný orgán hostitelského členského státu přijme rozhodnutí zamítnout vydání evropského profesního průkazu, musí toto rozhodnutí obsahovat také odůvodnění. Členský stát zajistí, aby byly dotčenému jednotlivci s ohledem na rozhodnutí zamítnout vydání evropského profesního průkazu dostupné vhodné opravné prostředky, a poskytne žadateli informace o právech na odvolání podle vnitrostátního práva.
   5.   Systém IMI umožní příslušným orgánům členského státu přijmout rozhodnutí vydaný evropský profesní průkaz v řádně odůvodněných případech zrušit. Toto rozhodnutí musí obsahovat také odůvodnění pro toto zrušení. Členský stát zajistí, aby byly dotčenému jednotlivci s ohledem na rozhodnutí zrušit vydaný evropský profesní průkaz dostupné vhodné opravné prostředky, a poskytne žadateli informace o právech na odvolání podle vnitrostátního práva.
   Článek 21
   Výsledek řízení o vydání evropského profesního průkazu
   1.   On-line nástroj uvedený v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES umožní žadateli vytvořit elektronický dokument, kde bude uveden výsledek řízení o vydání evropského profesního průkazu, a stáhnout si veškeré doklady související s výsledkem řízení o vydání evropského profesního průkazu.
   2.   V případě vydání evropského profesního průkazu (včetně případů uvedených v čl. 4d odst. 5 prvním pododstavci směrnice 2005/36/ES) musí elektronický dokument obsahovat informace uvedené v čl. 4e odst. 4 směrnice 2005/36/ES a v případě evropského profesního průkazu pro usazení musí obsahovat prohlášení, že evropský profesní průkaz nepředstavuje povolení vykonávat povolání v hostitelském členském státě.
   3.   Elektronický dokument zahrnuje bezpečnostní prvky, aby byla zajištěna:

               a)

               jeho pravost, a tím zaručeno, že doklad byl vytvořen příslušným orgánem zaregistrovaným a fungujícím v systému IMI a že jeho obsah věrně podává dané údaje;

               b)

               jeho integrita, a tím potvrzeno, že soubor obsahující dokument nebyl od svého vytvoření v systému IMI v určitý den a čas žádným vnějším subjektem změněn nebo upraven.

         Článek 22
   Ověření evropského profesního průkazu zúčastněnými třetími stranami
   1.   Evropská komise poskytne on-line ověřovací systém, který umožní zúčastněným třetím stranám, které nemají do systému IMI přístup, ověřit platnost a pravost evropského profesního průkazu on-line.
   2.   V případě aktualizací souboru systému IMI týkajících se práva držitele evropského profesního průkazu vykonávat odbornou činnost podle čl. 4e odst. 1 směrnice 2005/36/ES se zobrazí zpráva doporučující zúčastněným třetím stranám, aby pro více informací kontaktovaly příslušný orgán hostitelského členského státu. Zpráva je formulována neutrálně s přihlédnutím k potřebě zajistit presumpci neviny držitele evropského profesního průkazu. V případě evropského profesního průkazu pro usazení se zobrazí rovněž zpráva obsahující prohlášení, že daný evropský profesní průkaz nepředstavuje povolení vykonávat danou profesi v hostitelském členském státě.
   KAPITOLA II

      POSTUPY PRO VYŘIZOVÁNÍ VÝSTRAŽNÝCH UPOZORNĚNÍ

   Článek 23
   Orgány zapojené do výstražného mechanismu
   1.   Členské státy jmenují příslušné orgány, které vyřizují přijímaná a odesílaná výstražná upozornění podle čl. 56a odst. 1 nebo 3 směrnice 2005/36/ES.
   2.   S cílem zajistit, aby přijímaná výstražná upozornění byla vyřizována pouze příslušnými odpovědnými orgány, každý členský stát pověří koordinací přijímaných výstražných upozornění jeden nebo více příslušných orgánů. Tyto příslušné orgány zajistí, aby výstražná upozornění byla přidělena odpovídajícím příslušným orgánům bez zbytečného odkladu.
   3.   Členské státy mohou koordinací odesílaných výstražných upozornění pověřit jeden nebo více příslušných orgánů.
   Článek 24
   Informace obsažené ve výstražném upozornění
   1.   Výstražná upozornění obsahují informace uvedené v čl. 56a odst. 2 nebo 3 směrnice 2005/36/ES.
   2.   Pouze příslušné orgány jmenované, aby vyřizovaly výstražná upozornění podle čl. 56a odst. 1 nebo 3 směrnice 2005/36/ES, mají přístup k informacím uvedeným v odstavci 1 tohoto článku.
   3.   Příslušné orgány pověřené koordinací přijímaných výstražných upozornění mají přístup pouze k údajům uvedeným v čl. 56a odst. 2 písm. b) a d) směrnice 2005/36/ES, pokud jim výstražné upozornění nebylo následně také přiděleno jakožto orgánu, který vyřizuje přijímaná výstražná upozornění.
   4.   Pokud příslušný orgán vyřizující přijímaná výstražná upozornění potřebuje jiné informace, než jsou uvedeny v čl. 56a odst. 2 nebo 3 směrnice 2005/36/ES, použije funkci žádosti o informace v systému IMI, jak stanoví čl. 56 odst. 2a směrnice 2005/36/ES.
   Článek 25
   Výstražné upozornění týkající se držitele evropského profesního průkazu
   1.   Ustanovení čl. 4e odst. 1 směrnice 2005/36/ES stanoví, že pokud se na držitele evropského profesního průkazu vztahuje výstražné upozornění, příslušné orgány, které vyřizovaly žádost o evropský profesní průkaz podle čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení, zajistí aktualizaci odpovídajícího souboru systému IMI doplněním informací obsažených ve výstražném upozornění včetně veškerých důsledků pro výkon odborných činností.
   2.   Aby bylo zajištěno, že aktualizace souborů systému IMI jsou prováděny včas, členské státy přidělí příslušným orgánům odpovědným za vyřizování žádostí o evropský profesní průkaz podle čl. 2 odst. 1 přístup k přijímaným výstražným upozorněním.
   3.   Držitel evropského profesního průkazu je informován o aktualizacích podle odstavce 1 tohoto článku prostřednictvím on-line nástroje uvedeného v čl. 4b odst. 1 směrnice 2005/36/ES nebo jinými prostředky v případě písemné žádosti podle článku 8.
   Článek 26
   Přístup k výstražným upozorněním v systému IMI
   Systém IMI umožňuje příslušným orgánům, které vyřizují přijímaná a odesílaná výstražná upozornění, nahlédnout do jakéhokoli výstražného upozornění, které v systému IMI odeslaly nebo přijaly a jehož uzavírání podle článku 28 dosud nebylo zahájeno.
   Článek 27
   Funkce systému IMI pro výstražná upozornění
   Systém IMI nabízí příslušným orgánům jmenovaným k vyřizování přijímaných a odesílaných výstražných upozornění tyto funkce:

               a)

               zasílání výstražných upozornění, jak stanoví čl. 56a odst. 1, 2 a 3 směrnice 2005/36/ES;

               b)

               odvolávání výstražných upozornění zaslaných na základě rozhodnutí, které bylo následně prohlášeno za neplatné nebo zrušeno;

               c)

               oprava informací obsažených ve výstražných upozorněních a v pozměňovacích výstražných upozorněních;

               d)

               uzavírání a odstraňování výstražných upozornění, jak stanoví čl. 56a odst. 5 a 7 směrnice 2005/36/ES.

         Článek 28
   Uzavírání, odstraňování a změna výstražných upozornění
   1.   Údaje týkající se upozornění mohou být v systému IMI zpracovávány pouze po dobu jejich platnosti, včetně doby do úplného uzavření, podle čl. 56a odst. 7 směrnice 2005/36/ES.
   2.   Pokud již výstražné upozornění není platné z důvodu ukončení sankce v případech, na které se nevztahuje odstavec 5 tohoto článku, příslušný orgán, který zaslal výstražné upozornění podle čl. 56a odst. 1 směrnice 2005/36/ES, změní jeho obsah nebo je uzavře do tří dnů od přijetí příslušného rozhodnutí, případně příslušných informací, pokud vnitrostátní právní předpisy takové rozhodnutí nevyžadují. Příslušné orgány, které vyřizovaly přijaté výstražné upozornění, a dotčený odborník se neprodleně vyrozumí o veškerých změnách týkajících se výstražného upozornění.
   3.   Systém IMI zasílá pravidelné připomínky pro příslušné orgány, které vyřizovaly odeslané výstražné upozornění, s cílem ověřit, zda jsou informace obsažené ve výstražném upozornění stále platné.
   4.   V případě zrušujícího rozhodnutí je výstražné upozornění neprodleně uzavřeno příslušným orgánem, který je původně zaslal, a osobní údaje jsou ze systému IMI vymazány do tří dnů, jak stanoví čl. 56a odst. 7 směrnice 2005/36/ES.
   5.   V případě sankce, která byla ukončena v den stanovený v čl. 56a odst. 5 směrnice 2005/36/ES, je výstražné upozornění uzavřeno automaticky systémem IMI a osobní údaje jsou ze systému vymazány do tří dnů, jak stanoví čl. 56a odst. 7 směrnice 2005/36/ES.
   KAPITOLA III

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 29
   Vstup v platnost a použitelnost
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Toto rozhodnutí je použitelné od 18. ledna 2016.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 24. června 2015.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 22.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1024/2012 ze dne 25. října 2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu a o zrušení rozhodnutí Komise 2008/49/ES („nařízení o systému IMI“) (Úř. věst. L 316, 14.11.2012, s. 1).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

      PŘÍLOHA I

         Povolání, pro něž lze vydat evropský profesní průkaz

                  1.

                  Zdravotní sestra/ošetřovatel odpovědný za všeobecnou péči

                  2.

                  Farmaceut (s dokončenou základní odbornou přípravou)

                  3.

                  Fyzioterapeut

                  4.

                  Horský vůdce

                  5.

                  Realitní makléř

      PŘÍLOHA II

         Doklady vyžadované pro vydání evropského profesního průkazu

      A.   UZNÁNÍ KVALIFIKACE V PŘÍPADĚ USAZENÍ
      1.   Automatické uznávání (hlava III kapitola III směrnice 2005/36/ES)

      Pro vydání evropského profesního průkazu v tomto režimu jsou vyžadovány tyto doklady:

                  a)

                  doklad o státní příslušnosti žadatele (průkaz totožnosti nebo cestovní pas nebo jiný doklad uznaný podle právních předpisů domovského členského státu); v případě, že doklad o státní příslušnosti neuvádí místo narození, dokument dokládající místo narození žadatele; v případě státních příslušníků zemí mimo EHP doklad potvrzující, že jsou státnímu příslušníkovi třetí země přiznána práva uvedená ve směrnici 2005/36/ES podle příslušných právních předpisů EU, např. směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES (1), směrnice Rady 2003/109/ES (2), směrnice Rady 2004/83/ES (3) nebo směrnice Rady 2009/50/ES (4);

                  b)

                  doklad o dosažené kvalifikaci, případně osvědčení, které provází doklad o dosažené kvalifikaci;

                  c)

                  jedno z následujících osvědčení podle povolání a situace žadatele:

                              i)

                              osvědčení o shodě podle bodu 2 přílohy VII směrnice 2005/36/ES, pokud doklad o dosažení kvalifikaci splňuje požadavky na odbornou přípravu;

                              ii)

                              osvědčení o změně označení podle čl. 23 odst. 6 směrnice 2005/36/ES, pokud označení dosažené kvalifikace neodpovídá označení uvedenému v bodě 5.2.2 nebo 5.6.2 přílohy V směrnice 2005/36/ES, avšak kvalifikace splňuje požadavky na odbornou přípravu;

                              iii)

                              potvrzení nabytých práv podle článků 23, 33 nebo 33a směrnice 2005/36/ES osvědčující, že držitel dokladu o dosažené kvalifikaci skutečně a v souladu se zákonem vykonával dotyčné činnosti nejméně po minimální vyžadovanou dobu a splňuje zvláštní požadavky podle uvedených článků, pokud byla odborná příprava zahájena před referenčními daty stanovenými v bodě 5.2.2 nebo 5.6.2 přílohy V směrnice 2005/36/ES a doklady o dosažené kvalifikaci nevyhovují všem požadavkům na odbornou přípravu;

                  d)

                  doklady vyžadované podle přílohy VII bodu 1 písm. d) až g) směrnice 2005/36/ES.

            2.   Obecný systém uznávání (hlava III kapitola I směrnice 2005/36/ES)

      Pro vydání evropského profesního průkazu v tomto režimu jsou vyžadovány tyto doklady:

                  a)

                  doklad o státní příslušnosti a další doklady uvedené v bodě 1 písm. a);

                  b)

                  osvědčení o odborné způsobilosti nebo doklad o dosažené kvalifikaci a případně doklad podle článku 12 směrnice 2005/36/ES;

                  c)

                  doklady obsahující doplňkové informace o odborné přípravě, jako je celková doba studia, absolvované předměty a jejich poměrné zastoupení, případně poměr mezi teoretickou a praktickou částí studia;

                  d)

                  následující doklady týkající se kvalifikace, které mohou vyrovnat podstatné rozdíly v kvalifikacích a snížit riziko vyrovnávacích opatření:

                              i)

                              doklady obsahující informace o nepřetržitém profesním rozvoji, seminářích, dalších formách odborné přípravy a celoživotním učení podle čl. 14 odst. 5;

                              ii)

                              kopie dokladu o odborné praxi, který jasně uvádí odbornou činnost, kterou žadatel vykonával;

                  e)

                  v odůvodněných případech doklad o odborné praxi podle čl. 13 odst. 2 prvního pododstavce směrnice 2005/36/ES, za předpokladu, že příslušné doklady jasně uvádějí příslušnou odbornou činnost;

                  f)

                  v případě migrantů splňujících požadavky podle čl. 3 odst. 3 směrnice 2005/36/ES osvědčení o odborné praxi v délce tří let vydané příslušným orgánem členského státu, který uznal kvalifikaci získanou ve třetí zemi podle čl. 2 odst. 2 směrnice 2005/36/ES, nebo, není-li daný příslušný úřad schopen vydat osvědčení o odborné praxi žadatele, jiný doklad o odborné praxi, který jasně uvádí příslušnou odbornou činnost;

                  g)

                  doklady vyžadované podle přílohy VII bodu 1 písm. d) až g) směrnice 2005/36/ES.

            B.   DOČASNÉ POSKYTOVÁNÍ SLUŽEB (hlava II směrnice 2005/36/ES)
      Pro první poskytnutí služby nebo v případě věcné změny v situaci žadatele jsou podle čl. 7 odst. 2 směrnice 2005/36/ES vyžadovány tyto doklady:

                  a)

                  doklad o státní příslušnosti a další doklady uvedené v části A bodě 1 písm. a);

                  b)

                  v případech uvedených v čl. 6 odst. 2 třetím pododstavci tohoto nařízení osvědčení o usazení v domovském členském státě v souladu se zákonem podle čl. 7 odst. 2 písm. b) směrnice 2005/36/ES;

                  c)

                  doklady požadované v souladu s čl. 7 odst. 2 písm. b) týkající se práva na výkon povolání a další doklady vyžadované podle čl. 7 odst. 2 písm. b) až e) směrnice 2005/36/ES;

                  d)

                  doklady obsahující doplňkové informace o odborné přípravě podle části A bodu 2 písm. c) a d) této přílohy, pokud hostitelský členský stát provádí předběžnou kontrolu kvalifikace podle čl. 7 odst. 4 směrnice 2005/36/ES.

         (1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 77).

         (2)  Směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty (Úř. věst. L 16, 23.1.2004, s. 44).

         (3)  Směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (Úř. věst. L 304, 30.9.2004, s. 12).

         (4)  Směrnice Rady 2009/50/ES ze dne 25. května 2009 o podmínkách pro vstup a pobyt státních příslušníků třetích zemí za účelem výkonu zaměstnání vyžadujícího vysokou kvalifikaci (Úř. věst. L 155, 18.6.2009, s. 17).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2111 ze dne 12. listopadu 2015 o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Echalote d'Anjou (CHZO))

text:
               24.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 306/3

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/2111
   ze dne 12. listopadu 2015
   o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Echalote d'Anjou (CHZO))
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 52 odst. 2 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Žádost o zápis názvu „Echalote d'Anjou“ do rejstříku předložená Francií byla v souladu s čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie
                   (2).

               (2)

               Protože Komisi nebyla oznámena žádná námitka podle článku 51 nařízení (EU) č. 1151/2012, musí být název „Echalote d'Anjou“ zapsán do rejstříku,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Název „Echalote d'Anjou“ (CHZO) se zapisuje do rejstříku.
   Název uvedený v prvním pododstavci označuje produkt třídy 1.6. Ovoce, zelenina a obiloviny v nezměněném stavu nebo zpracované podle přílohy XI prováděcího nařízení Komise (EU) č. 668/2014 (3).
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 12. listopadu 2015.

            Za Komisi,

            jménem předsedy,

         Phil HOGAN

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 218, 3.7.2015, s. 6.

      (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 668/2014 ze dne 13. června 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 179, 19.6.2014, s. 36).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1304/2011 ze dne 13. prosince 2011 o zrušení dočasného pozastavení bezcelního režimu na rok 2012 pro dovoz některého zboží pocházejícího z Norska a vzniklého zpracováním zemědělských produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1216/2009, do Evropské unie

text:
               14.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 330/19

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1304/2011
   ze dne 13. prosince 2011
   o zrušení dočasného pozastavení bezcelního režimu na rok 2012 pro dovoz některého zboží pocházejícího z Norska a vzniklého zpracováním zemědělských produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1216/2009, do Evropské unie
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů (1), a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení,
   s ohledem na rozhodnutí Rady 2004/859/ES ze dne 25. října 2004 o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím (2), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Protokol 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím (3) a protokol 3 k Dohodě o EHP (4) určují právní úpravu obchodování s některými zemědělskými a zpracovanými zemědělskými produkty mezi smluvními stranami.

               (2)

               Protokol 3 k Dohodě o EHP, ve znění rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 138/2004 (5), stanoví nulové clo použitelné na některé vody s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo aromatizované, kódu KN 2202 10 00, a na některé ostatní nealkoholické nápoje obsahující cukr, kódu KN ex 2202 90 10.

               (3)

               Nulové clo pro dotčené vody a ostatní nápoje bylo pro Norsko dočasně pozastaveno dohodou ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím (6) (dále jen „dohoda“) schválenou rozhodnutím 2004/859/ES. Podle bodu IV dohodnutého zápisu dohody je bezcelní dovoz zboží kódů KN 2202 10 00 a ex 2202 90 10 pocházejícího z Norska povolen pouze v rámci limitů celní kvóty s nulovou celní sazbou, přičemž clo se platí za vývoz mimo přidělenou celní kvótu.

               (4)

               Podle bodu IV třetí odrážky poslední věty dohodnutého zápisu dohody by dotčeným produktům měl být povolen neomezený bezcelní přístup do Evropské unie, pokud celní kvóta nebyla vyčerpána do 31. října předchozího roku. Podle údajů poskytnutých Komisi nebyla celní kvóta, jež byla na rok 2011 pro dotčené vody a nápoje otevřena nařízením Komise (EU) č. 1248/2010 (7), ke dni 31. října 2011 vyčerpána. Proto by měl být dotčeným produktům povolen neomezený bezcelní přístup do Evropské unie v období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012.

               (5)

               Je proto třeba zrušit dočasné pozastavení bezcelního režimu uplatňované podle Protokolu 2.

               (6)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   1.   Pro období od 1. ledna do 31. prosince 2012 se zrušuje dočasné pozastavení bezcelního režimu uplatňované podle Protokolu 2 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím na zboží kódů KN 2202 10 00 (voda, včetně minerálních vod a sodovek, s přídavkem cukru nebo jiných sladidel nebo aromatizovaná) a ex 2202 90 10 (ostatní nealkoholické nápoje obsahující cukr (sacharosu nebo invertní cukr)).
   2.   Pravidla původu vzájemně uplatňovaná na zboží podle odstavce 1 jsou shodná s pravidly stanovenými v Protokolu 3 ke dvoustranné dohodě o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Norským královstvím.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se od 1. ledna 2012.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 13. prosince 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 328, 15.12.2009, s. 10.

      (2)  Úř. věst. L 370, 17.12.2004, s. 70.

      (3)  Úř. věst. L 171, 27.6.1973, s. 2.

      (4)  Úř. věst. L 22, 24.1.2002, s. 37.

      (5)  Úř. věst. L 342, 18.11.2004, s. 30.

      (6)  Úř. věst. L 370, 17.12.2004, s. 72.

      (7)  Úř. věst. L 341, 23.12.2010, s. 1.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 336/2013 ze dne 12. dubna 2013 , kterým se mění nařízení (ES) č. 1010/2009, pokud jde o správní ujednání se třetími zeměmi týkající se osvědčení o úlovku pro produkty mořského rybolovu

text:
               13.4.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 105/4

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 336/2013
   ze dne 12. dubna 2013,
   kterým se mění nařízení (ES) č. 1010/2009, pokud jde o správní ujednání se třetími zeměmi týkající se osvědčení o úlovku pro produkty mořského rybolovu
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (1), a zejména na čl. 12 odst. 4, čl. 14 odst. 3, čl. 20 odst. 4 a článek 52 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Správní ujednání se třetími zeměmi týkající se osvědčení o úlovku pro produkty rybolovu jsou uvedena v příloze IX nařízení Komise (ES) č. 1010/2009 ze dne 22. října 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (2). Uvedená ujednání zahrnují vzory osvědčení o úlovku potvrzených příslušnými orgány dotčených třetích zemí.

               (2)

               Název orgánu Nového Zélandu uvedený na osvědčeních o úlovku potvrzených uvedenou zemí se změní ke dni 1. března 2013.

               (3)

               Příloha IX nařízení (ES) č. 1010/2009 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (4)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Příloha IX nařízení (ES) č. 1010/2009 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
   Článek 2
   Vstup v platnost
   Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. března 2013.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 12. dubna 2013.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 280, 27.10.2009, s. 5.

      PŘÍLOHA
      V oddílu 3 (Nový Zéland) přílohy IX nařízení (ES) č. 1010/2009 se dodatek 1 nahrazuje tímto:


title: Prováděcí nařízení Rady (EU) 2015/1112 ze dne 9. července 2015, kterým se provádí čl. 20 odst. 1 a čl. 22 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/735 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Jižním Súdánu

text:
               10.7.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 182/2

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2015/1112
   ze dne 9. července 2015,
   kterým se provádí čl. 20 odst. 1 a čl. 22 odst. 1 nařízení Rady (EU) 2015/735 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Jižním Súdánu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) 2015/735 ze dne 7. května 2015 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Jižním Súdánu a o zrušení nařízení (EU) č. 748/2014 (1), a zejména na čl. 20 odst. 1 a čl. 22 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 7. května 2015 přijala Rada nařízení (EU) 2015/735.

               (2)

               Dne 1. července 2015 zařadil Výbor pro sankce zřízený podle bodu 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2206 (2015) šest osob na seznam osob a subjektů, na něž se vztahují opatření uložená podle bodu 12 uvedené rezoluce.

               (3)

               Jména dvou osob uvedených na seznamu v příloze II nařízení (EU) 2015/735 by z ní měla být vypuštěna z důvodu jejich určení výborem Rady bezpečnosti OSN a měla by být doplněna do přílohy I uvedeného nařízení.

               (4)

               Přílohy I a II nařízení (EU) 2015/735 by měly být odpovídajícím způsobem změněny,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Příloha I nařízení (EU) 2015/735 se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
   Článek 2
   Z přílohy II nařízení (EU) 2015/735 se vypouštějí jména těchto osob a související položky se zrušují:

               1.

               Santino DENG

               2.

               Peter GADET

         Článek 3
   Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 9. července 2015.

            Za Radu

            předseda

         J. ASSELBORN

      (1)  Úř. věst. L 117, 8.5.2015, s. 13.

      PŘÍLOHA

            „PŘÍLOHA I

               SEZNAM FYZICKÝCH A PRÁVNICKÝCH OSOB, SUBJEKTŮ A ORGÁNŮ PODLE ČL. 5 ODST. 1

            A.   FYZICKÉ OSOBY
            1.   Gabriel JOK RIAK (také znám jako: a) Gabriel Jok b) Jok Riak c) Jock Riak)

               Funkce: velitel prvního sektoru Súdánské lidově osvobozenecké armády (SPLA), Datum narození: 1966, Místo narození: Bor, Súdán/Jižní Súdán, Státní příslušnost: Jižní Súdán, Adresa: a) stát Unity, Jižní Súdán, b) Wau, stát Western Bahr El Ghazal, Jižní Súdán, Datum zařazení na seznam:1. července 2015, Další informace: Od ledna 2013 velel prvnímu sektoru SPLA, který operuje zejména ve státě Unity. Jako velitel prvního sektoru SPLA porušoval dohodu o ukončení nepřátelských akcí, a tím šířil a prodlužoval konflikt v Jižním Súdánu.
            SPLA je jihosúdánský vojenský subjekt, který se zapojil do činností, jež prodlužovaly konflikt v Jižním Súdánu, včetně porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí z ledna 2014 a dohody o řešení krize v Jižním Súdánu ze dne 9. května 2014, která znovu potvrdila závazky vyplývající z dohody o ukončení nepřátelských akcí, a bránil monitorovacímu a ověřovacímu mechanismu Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD) ve výkonu jeho činností.

               Informace z popisné části odůvodnění zařazení na seznam poskytnuté Výborem pro sankce:

            Gabriel Jok Riak byl na seznam zařazen dne 1. července 2015 podle bodu 7 písm. a), bodu 7 písm. f) a bodu 8 rezoluce 2206 (2015) z důvodu ‚činností a politik, jejichž účelem či účinkem je šíření nebo prodlužování konfliktu v Jižním Súdánu nebo bránění procesům usmíření a mírovým rozhovorům, včetně porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí;‘‚bránění činnostem mezinárodních mírových, diplomatických a humanitárních misí v Jižním Súdánu, včetně činností monitorovacího a ověřovacího mechanismu úřadu IGAD, a bránění dodávkám a distribuci humanitární pomoci a přístupu k ní;‘ a jakožto vedoucí představitel ‚subjektu, včetně jakékoliv jihosúdánské vlády, opozice, milicí nebo jiné skupiny, která se zapojila do kterékoliv z činností popsaných v bodech 6 a 7 výše, nebo jejíž členové se do těchto činností zapojili‘.

               Doplňující informace

            Gabriel Jok Riak je velitelem prvního sektoru Súdánské lidově osvobozenecké armády (SPLA), která je jihosúdánským vojenským subjektem, jenž se zapojil do činností, jež prodlužovaly konflikt v Jižním Súdánu, včetně porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí z ledna 2014 a dohody o řešení krize v Jižním Súdánu ze dne 9. května 2014 (tzv. květnová dohoda), která znovu potvrdila závazky vyplývající z dohody o ukončení nepřátelských akcí.
            Jok Riak od ledna 2013 velel prvnímu sektoru SPLA, který operuje zejména ve státě Unity. Prvnímu sektoru a jeho veliteli Joku Riakovi podléhají třetí, čtvrtá a pátá divize SPLA.
            Jok Riak a první sektor SPLA se spolu se třemi divizemi podléhajícími jeho velení zapojili do několika akcí, které jsou popsány níže a které představují porušení závazků obsažených v dohodě o ukončení nepřátelských akcí z ledna 2014, konkrétně závazku ukončit všechny vojenské akce namířené proti ozbrojeným silám na opačné straně konfliktu i další provokační akce, zablokovat jednotky v oblastech, kde se nacházejí, a zdržet se činností, jako jsou přesun ozbrojených sil nebo doplňování zásob střeliva, které by mohly vést k vojenskému střetu.
            Ozbrojené síly SPLA pod velením Joka Riaka uskutečnily několik přímých nepřátelských akcí, a několikrát tak porušily dohodu o ukončení nepřátelských akcí.
            Dne 10. ledna 2014 obsadily síly SPLA pod velením velitele prvního sektoru Joka Riaka město Bentiu, které od 20. prosince 2013 bylo pod kontrolou Súdánského opozičního lidově osvobozeneckého hnutí (SPLM-IO). Krátce po podpisu dohody o ukončení nepřátelských akcí v lednu 2014 příslušníci třetí divize SPLA zaútočili v blízkosti města Leer na bojovníky SPLM-IO a ostřelovali je a v polovině dubna 2014 obsadili město Mayom a zabili více než 300 příslušníků SPLM-IO.
            Dne 4. května 2014 jedna z jednotek SPLA pod velením Joka Riaka znovu obsadila město Bentiu. Mluvčí SPLA ve vysílání státní televize v Jubě uvedl, že vládní armádní síly pod velením Joka Riaka obsadily Bentiu ve čtyři hodiny odpoledne, a dodal, že akce se zúčastnila třetí divize a zvláštní jednotka SPLA. Jen několik hodin po oznámení květnové dohody podnikly třetí a čtvrtá divize SPLA bojovou akci a odrazily útok opozičních bojovníků, kteří předtím zaútočili na pozice SPLA v blízkosti Bentiu a v severních oblastech Jižního Súdánu, kde se nachází ropa.
            Po podepsání květnové dohody příslušníci třetí divize SPLA rovněž obsadili město Wang Kai a velitel této divize Santino Deng Wol své vojáky zmocnil k tomu, aby zabili každou ozbrojenou osobu a osoby skrývající se v obydlích, a nařídil zapálit všechny budovy, ve kterých se nacházeli příslušníci opozičních sil.
            Na konci dubna a v květnu roku 2015 podnikly ozbrojené síly prvního sektoru SPLA pod velením Joka Riaka vojenskou ofenzivu s plným nasazením vedenou ze státu Lakes proti opozičním silám ve státě Unity.
            V rozporu s ustanoveními dohody o ukončení nepřátelských akcí uvedenými výše se Jok Riak podle dostupných informací na počátku září 2014 pokoušel zajistit opravy a úpravy tanků tak, aby mohly být použity proti opozičním silám. Na konci října 2014 bylo znovu nasazeno nejméně 7 000 příslušníků SPLA a těžké zbraně z třetí a páté divize jako posila jednotek čtvrté divize, která byla vystavena útokům opozičních sil v blízkosti města Bentiu. V listopadu 2014 přesunuly jednotky SPLA nové vojenské vybavení a zbraně, včetně obrněných přepravních vozidel, helikoptér, dělostřeleckých granátů a střeliva, do oblasti, za kterou první sektor odpovídá, pravděpodobně v rámci příprav na boj proti opozičním silám. Na počátku února 2015 Jok Riak podle dostupných informací nařídil, aby byla do města Bentiu vyslána obrněná přepravní vozidla, pravděpodobně s cílem reagovat na nedávné útoky opozičních sil.
            Po ofenzivě uskutečněné v dubnu a v květnu 2015 ve federálním státě Unity první sektor SPLA zamítl žádosti monitorovacího a ověřovacího týmu úřadu IGAD působícího ve městě Bentiu o vyšetření tohoto porušení dohody o ukončení nepřátelských akcí; znemožnil tomuto týmu volný pohyb, a zabránil mu tak ve výkonu jeho mandátu.
            Kromě toho Jok Riak podle dostupných informací v dubnu 2014 přispěl k rozšíření konfliktu v Jižním Súdánu tím, že napomáhal při vyzbrojení a mobilizaci až 1 000 mladých příslušníků etnické skupiny Dinka, kteří měli doplnit kmenové ozbrojené síly SPLA.
            2.   Simon Gatewech DUAL (také znám jako: a) Simon Gatwich Dual b) Simon Getwech Dual c) Simon Gatwec Duel d) Simon Gatweach e) Simon Gatwick f) Simon Gatwech g) Simon Garwich h) General Gaduel i) Dhual, Funkce: náčelník generálního štábu, Súdánská opoziční lidově osvobozenecká armáda (SPLA-IO), Datum narození: 1953, Místo narození: a) Akobo, stát Jonglei, Súdán/Jižní Súdán b) správní oblast Uror, stát Jonglei, Súdán/Jižní Súdán, Adresa: stát Jonglei, Súdán/Jižní Súdán, Datum určení OSN:1. července 2015,

               Další informace: Je náčelníkem generálního štábu SPLM-IO a dříve působil jako velitel opozičních ozbrojených sil ve státě Jonglei. Na počátku února 2015 podnikly jeho ozbrojené jednotky útok ve státě Jonglei a od března 2015 se v tomto státě pokoušel rozbít mír prostřednictvím útoků na civilní obyvatelstvo.

               Informace z popisné části odůvodnění zařazení na seznam poskytnuté Výborem pro sankce:

            Simon Gatwech Dual byl zařazen na seznam dne 1. července 2015 podle odst. 6 písm. a), odst. 7 písm. d) a odstavce 8 rezoluce 2206 (2015) jako osoba ‚odpovědná a spoluvinná za činy nebo politiky, které ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu Jižního Súdánu, nebo se na nich přímo nebo nepřímo podílející;‘ z důvodu ‚činností a politik, jejichž účelem či účinkem je šíření nebo prodlužování konfliktu v Jižním Súdánu nebo bránění procesům usmíření a mírovým rozhovorům, včetně porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí;‘‚útoky na civilní obyvatelstvo, včetně žen a dětí, prostřednictvím páchání aktů násilí (včetně zabíjení, těžkých ublížení na zdraví, mučení, znásilnění nebo dalších forem sexuálního násilí), únosů, nuceného vysídlení, násilných zmizení nebo útoků na školy, nemocnice, náboženská místa nebo místa, v nichž civilisté hledají útočiště, nebo prostřednictvím jednání, které by představovalo vážné zneužívání či porušování lidských práv či porušování mezinárodního humanitárního práva,‘ a jakožto vedoucí představitel ‚subjektu, včetně jakékoliv jihosúdánské vlády, opozice, milicí nebo jiné skupiny, která se zapojila do kterékoliv z činností popsaných v bodech 6 a 7 výše, nebo jejíž členové se do těchto činností zapojili‘.

               Doplňující informace

            Simon Gatwech Dual (Gatwech Dual) se zapojil do činností a politik, které ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu Jižního Súdánu a je vedoucím představitelem Súdánského opozičního lidově osvobozeneckého hnutí (SPLM-IO), které je subjektem, jež se zapojil do: činností, které ohrožují mír, bezpečnost a stabilitu Jižního Súdánu, a páchal násilí, jehož cílem bylo civilní obyvatelstvo, včetně žen a dětí.
            Gatwech Dual je náčelníkem generálního štábu SPLM-IO a dříve působil jako velitel opozičních ozbrojených sil ve státě Jonglei.
            V letech 2014 a 2015 Gatwech Dual velel velkému počtu bojovníků a při útocích, které probíhaly pod jeho velením, operoval do určité míry autonomně. Gatwech Dual vykonává dohled nad rozmísťováním jednotek SPLM-IO a pravděpodobně i nad rozmísťováním některých jednotek tzv. Bílé armády (mládežnické milice etnické skupiny Nuerů).
            Koncem dubna 2014 dobyly ozbrojené síly pod velením Gatweche Duala území ve státě Jonglei při pochodu na jeho hlavní město Bor. Je možné, že Gatwech Dual využil zpráv o útoku na vnitřně vysídlené osoby z etnické skupiny Nuerů, k němuž došlo dne 17. dubna 2014 v objektu OSN v městě Boru, aby podnítil svá vojska k pomstě. Monitorovací a ověřovací mechanismus Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD) ve státech Upper Nile, Unity a Jonglei ve své souhrnné zprávě ze dne 14. srpna 2014 o porušování příměří rovněž uvedl ozbrojené síly pod velením Gatweche Duala.
            Ozbrojené síly Gatweche Duala provedly začátkem února 2015 útok ve státě Jonglei. Od března 2015 se Gatwech Dual pokoušel rozbít mír ve státě Jonglei prostřednictvím útoků na civilní obyvatelstvo.
            Koncem dubna 2015 byl Gatwech Dual zapojen do plánování a koordinace překvapujících útoků proti ozbrojeným silám vlády Jižního Súdánu ve státě Upper Nile. Souhrnná zpráva Monitorovacího a ověřovacího mechanismu IGAD o porušování ukončení nepřátelských akcí v období 12.–31. května 2015 uvádí porušení ze strany opozičních sil pod kontrolou Gatweche Duala včetně útoku proti vládním silám ve správní oblasti Ayod.
            Ozbrojené síly Súdánského opozičního lidově osvobozeneckého hnutí (SPLM-IO) pod velením Gatweche Duala se zaměřily na ženy, děti a civilní obyvatelstvo. Gatwech Dual údajně nařídil svým jednotkám, aby zabíjely válečné zajatce, ženy a děti z etnické skupiny Dinků, a důstojníci pod jeho velením uvedli, že opoziční síly nemají činit žádné rozdíly mezi příslušníky jednotlivých kmenů Dinka a mají je všechny zabít.
            3.   James Koang CHUOL (také znám jako: a) James Koang Chol Ranley b) James Koang Chol c) Koang Chuol Ranley d) James Koang Chual, Datum narození: 1961, Státní příslušnost: Jižní Súdán, Číslo pasu: R00012098, Jižní Súdán Datum určení OSN:1. července 2015

               Další informace: Jmenován velitelem zvláštní divize Súdánské opoziční lidově osvobozenecké armády (SPLA-IO) v prosinci roku 2014. Jeho ozbrojené síly se podílely na útocích proti civilnímu obyvatelstvu. V únoru 2014 napadly ozbrojené síly pod jeho velením tábory OSN, nemocnice, kostely a školy, přičemž se zúčastnily všeobecně rozšířeného znásilňování, mučení a ničení majetku ve snaze vyhnat civilisty, vojáky a policisty spojené s vládou.

               Informace z popisné části odůvodnění zařazení na seznam poskytnuté Výborem pro sankce:

            James Koang Chuol (Koang) byl zařazen na seznam dne 1. července 2015 podle bodu 6, bodu 7 písm. a), bodu 7 písm. d) a bodu 8 rezoluce 2206 (2015) jako osoba ‚odpovědná a spoluvinná za činy nebo politiky, které ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu Jižního Súdánu, nebo se na nich přímo nebo nepřímo podílející;‘ z důvodu ‚činností a politik, jejichž účelem či účinkem je šíření nebo prodlužování konfliktu v Jižním Súdánu nebo bránění procesům usmíření a mírovým rozhovorům, včetně porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí;‘‚útoky na civilní obyvatelstvo, včetně žen a dětí, prostřednictvím páchání aktů násilí (včetně zabíjení, těžkých ublížení na zdraví, mučení, znásilnění nebo sexuálního násilí), únosů, nuceného vysídlení, násilných zmizení nebo útoků na školy, nemocnice, náboženská místa nebo místa, v nichž civilisté hledají útočiště, nebo prostřednictvím jednání, které by představovalo vážné zneužívání či porušování lidských práv či porušování mezinárodního humanitárního práva,‘ a jakožto vedoucí představitel ‚subjektu, včetně jakékoliv jihosúdánské vlády, opozice, milicí nebo jiné skupiny, která se zapojila do kterékoliv z činností popsaných v bodech 6 a 7 výše, nebo jejíž členové se do těchto činností zapojili‘.

               Doplňující informace

            James Koang Chuol (Koang) ohrožoval mír, bezpečnost a stabilitu Jižního Súdánu ve svém postavení vůdce protivládních sil ve státě Unity v Jižním Súdánu, jejichž příslušníci podnikali útoky na civilní obyvatelstvo, včetně žen a dětí, prostřednictvím zabíjení a sexuálního násilí, a páchali útoky na školy, nemocnice, náboženská místa a místa, v nichž civilisté hledali útočiště.
            Koang zběhl ze svého místa velitele čtvrté divize Súdánské lidově osvobozenecké armády (SPLA) v prosinci roku 2013. Na rozkaz Koanga popravili zběhlí vojáci na 260 protivníků na místě a poté se ve svých útocích zaměřili na zabíjení civilistů v hlavním městě státu Unity Bentiu.
            V prosinci 2014 byl Koang jmenován velitelem zvláštní divize Súdánské opoziční lidově osvobozenecké armády (SPLA-IO). Ve své nové funkci Koang vedl v lednu 2015 útoky proti vládním silám ve správních oblastech Renk a Maban státu Upper Nile, jež Monitorovací a ověřovací mechanismus Mezivládního úřadu pro rozvoj uvedl jako porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí.
            Poté, co Koang v únoru 2014 převzal velení protivládních ozbrojených sil ve státě Unity, napadly tyto síly tábory OSN, nemocnice, kostely a školy, přičemž se zúčastnily všeobecně rozšířeného znásilňování, mučení a ničení majetku ve snaze vyhnat civilisty, vojáky a policisty spojené s vládou. Ve dnech 14. a 15. dubna 2014 dobyly Koangovy síly po těžkých bojích město Bentiu a zahájily útoky proti civilnímu obyvatelstvu. Při samostatných incidentech v mešitě, kostele a opuštěném skladu potravin v Bentiu ozbrojenci rozdělili civilisty, kteří tam hledali útočiště, podle jejich etnického původu a národnosti a poté je cíleně zabili; zanechali tak nejméně 200 mrtvých a 400 zraněných osob. V polovině září 2014 Koang údajně nařídil svým ozbrojeným silám, aby se během útoku ve státě Upper Nile zaměřily na civilní obyvatelstvo z etnické skupiny Dinka.
            4.   Santino Deng WOL (také znám jako: a) Santino Deng Wuol b) Santino Deng Kuol),

               Titul: generálmajor Funkce: velitel třetí divize Súdánské lidově osvobozenecké armády (SPLA) Datum narození:9. listopadu 1962Místo narození: Aweil, Súdán/Jižní Súdán Datum určení OSN:1. července 2015, Další informace: Vedl a řídil vojenské akce proti opozičním silám a prováděl konfrontační přesuny vojska v rozporu s dohodou o ukončení nepřátelských akcí. Během května 2015 ozbrojené síly pod jeho velením při pochodu přes stát Jednota směrem na ropná pole v oblasti Thorjath zabíjely děti, ženy a starší muže, pálily majetek a kradly hospodářská zvířata.

               Informace z popisné části odůvodnění zařazení na seznam poskytnuté Výborem pro sankce:

            Santino Deng Wol byl zařazen na seznam dne 1. července 2015 podle bodu 7 písm. a) a d) a bodu 8 rezoluce 2206 (2015) z důvodu ‚činností a politik, jejichž účelem či účinkem je šíření nebo prodlužování konfliktu v Jižním Súdánu nebo bránění procesům usmíření a mírovým rozhovorům, včetně porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí;‘‚útoky na civilní obyvatelstvo, včetně žen a dětí, prostřednictvím páchání aktů násilí (včetně zabíjení, těžkých ublížení na zdraví, mučení, znásilnění nebo sexuálního násilí), únosů, nuceného vysídlení, násilných zmizení nebo útoků na školy, nemocnice, náboženská místa nebo místa, v nichž civilisté hledají útočiště, nebo prostřednictvím jednání, které by představovalo vážné zneužívání či porušování lidských práv či porušování mezinárodního humanitárního práva,‘ a jakožto vedoucí představitel ‚subjektu, včetně jakékoliv jihosúdánské vlády, opozice, milicí nebo jiné skupiny, která se zapojila do kterékoliv z činností popsaných v bodech 6 a 7 výše, nebo jejíž členové se do těchto činností zapojili‘.

               Doplňující informace

            Santino Deng Wol (Deng Wol) je generálmajorem Súdánské lidově osvobozenecké armády (SPLA) a velitelem její třetí divize, která je jihosúdánským vojenským subjektem, jenž se zapojil do činností, jež prodlužovaly konflikt v Jižním Súdánu, včetně porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí z ledna 2014 a dohody o řešení krize v Jižním Súdánu ze dne 9. května 2014 (tzv. květnová dohoda), která znovu potvrdila závazky vyplývající z dohody o ukončení nepřátelských akcí.
            Deng Wol vedl a řídil vojenské akce proti opozičním silám a prováděl konfrontační přesuny vojska v rozporu s dohodou o ukončení nepřátelských akcí.
            Záhy poté, co se vyjednavači na obou stranách dohodli na ukončení nepřátelských akcí, připravil DENG WOL své síly na další postup do města Leer ve státě Unity. Následně tyto ozbrojené síly zaútočily v blízkosti města Leer na povstalecké bojovníky a ostřelovali je.
            V polovině dubna 2014 se ozbrojené síly Deng Wola údajně připravovaly na opětovné obsazení města Bentiu, které bylo pod kontrolou protivládních ozbrojených sil. Později v dubnu Dengovy síly obsadily město Mayom po tuhém boji, v němž zabily více než 300 příslušníků opozičních sil. Počátkem května 2014 pak ozbrojené síly Deng Wola obsadily Tor Abyad, přičemž zabíjely příslušníky opozičních sil. Krátce poté síly SPLA včetně ozbrojených sil Deng Wola zaútočily na město Wang Kai ve státě Unity a znovu je obsadily. Deng Wol své vojáky zmocnil k tomu, aby zabili každou ozbrojenou osobu a osoby skrývající se v obydlích, a nařídil zapálit všechny budovy, ve kterých se nacházeli příznivci opozice.
            Třetí divize SPLA se pod velením Deng Wola účastnila v dubnu a květnu 2015 ofenzivy ve státě Unity, během níž zahájila koordinovanou ofenzívu k dobytí bašt opozice ve správních oblastech Mayom, Guit, Koch, Mayendit a Leer. Ozbrojené síly pod velením Deng Wola v květnu 2015 při pochodu přes stát Unity směrem na ropná pole v oblasti Thorjat zabíjely děti, ženy a starší muže, pálily majetek a kradly hospodářská zvířata. Kromě toho Deng Wol počátkem května 2015 údajně prosadil popravu zajatých opozičních vojáků.
            5.   Marial Chanuong Yol MANGOK (také znám jako: a) Marial Chinuong b) Marial Chan c) Marial Chanoung Yol d) Marial Chinoum, Funkce: a) generálmajor, Súdánská lidově osvobozenecká armáda b) velitel jednotky prezidentské stráže Datum narození:1. ledna 1960, Místo narození: Yirol, stát Lakes, Státní příslušnost: Jižní Súdán, Číslo pasu: R00005943, Jižní Súdán

               Datum určení OSN:1. července 2015, Další informace: Jeho prezidentská stráž spáchala ve městě Džuba a jeho okolí masakr na civilistech z etnické skupiny Nuerů, z nichž bylo mnoho pohřbeno v masových hrobech. V jednom z těchto hrobů bylo údajně 200–300 civilistů.

               Informace z popisné části odůvodnění zařazení na seznam poskytnuté Výborem pro sankce:

            Marial Chanuong Yol Mangok byl zařazen na seznam dne 1. července 2015 podle bodu 7 písm. a), c) a d) a bodu 8 rezoluce 2206 (2015) z důvodu ‚činností a politik, jejichž účelem či účinkem je šíření nebo prodlužování konfliktu v Jižním Súdánu nebo bránění procesům usmíření a mírovým rozhovorům, včetně porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí;‘‚plánování, řízení či páchání činů porušujících platné mezinárodní právo v oblasti lidských práv či mezinárodní humanitární právo nebo činů, které představují porušování lidských práv v Jižním Súdánu‘; ‚útoky na civilní obyvatelstvo, včetně žen a dětí, prostřednictvím páchání aktů násilí (včetně zabíjení, těžkých ublížení na zdraví, mučení, znásilnění nebo sexuálního násilí), únosů, nuceného vysídlení, násilných zmizení nebo útoků na školy, nemocnice, náboženská místa nebo místa, v nichž civilisté hledají útočiště, nebo prostřednictvím jednání, které by představovalo vážné zneužívání či porušování lidských práv či porušování mezinárodního humanitárního práva,‘ a jakožto vedoucí představitel ‚subjektu, včetně jakékoliv jihosúdánské vlády, opozice, milicí nebo jiné skupiny, která se zapojila do kterékoliv z činností popsaných v bodech 6 a 7 výše, nebo jejíž členové se do těchto činností zapojili‘.

               Doplňující informace

            Mangok je velitelem prezidentské stráže jihosúdánské vlády, která vedla operace v Džubě v návaznosti na boje zahájené 15. prosince 2013. Vykonal příkazy k odzbrojení vojáků z etnické skupiny Nuerů a poté nařídil použití tanků vůči politickým osobnostem v Džubě, přičemž bylo zabito 22 neozbrojených osobních strážců opozičního vůdce Rieka Machara a sedm osobních strážců bývalého ministra vnitra Gier Chuanga Aluonga.
            Při počáteční operaci v Džubě spáchala Mangokova prezidentská stráž podle četných a důvěryhodných pramenů masakr na civilistech z etnické skupiny Nuerů, z nichž bylo mnoho pohřbeno v masových hrobech. V jednom z těchto hrobů bylo údajně 200–300 civilistů.
            6.   Peter GADET (také znám jako: a) Peter Gatdet Yaka b) Peter Gadet Yak c) Peter Gadet Yaak d) Peter Gatdet Yaak e) Peter Gatdet f) Peter Gatdeet Yaka),

               Datum narození: mezi 1957 a 1959, Místo narození: a) správní oblast Mayom stát Unity b) Mayan, stát Unity, Datum určení OSN:1. července 2015,

               Další informace: Dne 21. prosince 2014 jmenován zástupcem velitele operačního štábu SPLA-IO. Ozbrojené síly pod jeho velením se během útoku na město Bentiu v dubnu 2014 zaměřily na civilní obyvatelstvo, včetně žen, a toto obyvatelstvo zabíjely na základě etnického původu.
            Peter Gadet byl zařazen na seznam dne 1. července 2015 podle bodu 7 písm. a), d) a e) a bodu 8 rezoluce 2206 (2015) z důvodu ‚činností a politik, jejichž účelem či účinkem je šíření nebo prodlužování konfliktu v Jižním Súdánu nebo bránění procesům usmíření a mírovým rozhovorům, včetně porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí;‘‚útoky na civilní obyvatelstvo, včetně žen a dětí, prostřednictvím páchání aktů násilí (včetně zabíjení, těžkých ublížení na zdraví, mučení, znásilnění nebo sexuálního násilí), únosů, nuceného vysídlení, násilných zmizení nebo útoků na školy, nemocnice, náboženská místa nebo místa, v nichž civilisté hledají útočiště, nebo prostřednictvím jednání, které by představovalo vážné zneužívání či porušování lidských práv či porušování mezinárodního humanitárního práva‘; ‚náboru dětí prováděného ozbrojenými skupinami nebo ozbrojenými silami v rámci ozbrojeného konfliktu v Jižním Súdánu‘; a jakožto vedoucí představitel ‚jakéhokoliv subjektu, včetně jakékoliv jihosúdánské vlády, opozice, milicí nebo jiné skupiny, která se zapojila do kterékoliv z činností popsaných v bodech 6 a 7 výše, nebo jejíž členové se do těchto činností zapojili‘.

               Doplňující informace

            Peter Gadet je velitelem sil Súdánské opoziční lidově osvobozenecké armády (SPLA-IO), která se zapojila do činností, jež prodlužovaly konflikt v Jižním Súdánu, včetně porušování dohody o ukončení nepřátelských akcí z ledna 2014.
            Síly vedené Gadetem koncem března 2014 zaútočily na město Kaka ve státě Upper Nile proti silám SPLA a město obsadily. Gadet byl následně převelen ze státu Jonglei do města Bentiu, v němž byl jmenován vojenským guvernérem státu Unity a měl podporovat úsilí protivládních sil při mobilizaci obyvatelstva převážně z etnické skupiny Bol Nuerů. Následně Gadet vedl útoky SPLA-IO ve státě Unity. Gadetovy ozbrojené síly byly odpovědné za poškození částečně postavené rafinerie ropy ve státě Unity, kterou stavěl ruský podnik. Tyto síly rovněž převzaly kontrolu nad městem Tor Abyad a Kilo a 30 oblastmi v ropných polích ve státě Unity.
            Od poloviny dubna 2014 obklíčilo 50 000 vojáků protivládních sil město Malakal v rámci příprav na útok na město Bentiu. Dne 15. dubna 2014 Gadetova vojska zaútočila na Bentiu a převzala nad ním kontrolu, již ale vzápětí opět ztratila. Ozbrojené síly pod velením Gadeta se během útoku na město Bentiu v dubnu 2014 zaměřily na civilní obyvatelstvo, včetně žen, a toto obyvatelstvo zabíjely na základě etnického původu.
            V červnu 2014 vydal Peter Gadet velitelům SPLA-IO pokyn k náboru mladých lidí ve všech okresech držených rebely.
            V období 25. – 29. října 2014 ozbrojené síly pod Gadetovým velením obklíčily a napadly města Bentiu a Rubkona, centrum Bentiu dne 29. října krátce obsadily a vzápětí se stáhly.
            Dne 21. prosince 2014 byl Gadet jmenován zástupcem velitele operačního štábu SPLA-IO. Po tomto jmenování byly ozbrojené síly SPLA-IO uvedeny Monitorovacím a ověřovacím mechanismem Mezivládního úřadu pro rozvoj z důvodu mnohonásobného porušení dohody o ukončení nepřátelských akcí ve státech Unity, Upper Nile a Jonglei.
            B.   PRÁVNICKÉ OSOBY, SUBJEKTY A ORGÁNY“