title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/48 ze dne 11. ledna 2018 o zápisu názvu do rejstříku zaručených tradičních specialit (Suikerstroop (ZTS))

text:
                  12.1.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 7/23

            PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2018/48
      ze dne 11. ledna 2018
      o zápisu názvu do rejstříku zaručených tradičních specialit (Suikerstroop (ZTS))
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 52 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Žádost o zápis názvu „Suikerstroop“ jako zaručené tradiční speciality (ZTS), kterou předložilo Nizozemsko, byla v souladu s čl. 50 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1151/2012 zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie
                      (2).

                  (2)

                  „Suikerstroop“ je sirupovitá kapalina získaná z cukroviny rostliny, z níž se daný produkt vyrobí poté, co jsou z ní odděleny krystaly cukru. Název označuje „cukerný sirup“.

                  (3)

                  Dne 16. září 2014 obdržela Komise tři oznámení o námitce – od Finska, Dánska a od společnosti Nordic Sugar AB se sídlem v Dánsku.

                  (4)

                  Oznámení o námitce od Dánska a Finska byla předána Nizozemsku.

                  (5)

                  Námitkové řízení na základě námitky, kterou zaslala společnost Nordic Sugar AB přímo Komisi, nebylo zahájeno. Podle čl. 51 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012 může fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která je usazena nebo má bydliště v jiném členském státě, než ze kterého byla žádost podána, podat námitku členskému státu, ve kterém je usazena. Společnost Nordic Sugar AB tedy nesměla podat oznámení nebo prohlášení o námitce přímo Komisi.

                  (6)

                  Dne 13. listopadu 2014 obdržela Komise odůvodněné prohlášení o námitce od Finska. Odůvodněné prohlášení o námitce od Dánska již bylo obsaženo v jeho oznámení o námitce. Odůvodněná prohlášení o námitce, která zaslalo Dánsko a Finsko, byla posouzena jako přípustná ve smyslu článku 21 nařízení (EU) č. 1151/2012.

                  (7)

                  Podle čl. 51 odst. 3 výše uvedeného nařízení vyzvala Komise v dopisech ze dne 19. prosince 2014 Nizozemsko a Finsko na jedné straně a Nizozemsko a Dánsko na straně druhé, aby po dobu tří měsíců od data těchto dopisů vedly náležité konzultace s cílem dosáhnout dohody.

                  (8)

                  Na žádost Nizozemska prodloužila Komise dopisem ze dne 8. dubna 2015 podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012 lhůtu pro konzultace mezi zúčastněnými stranami v obou námitkových řízeních, která se týkají výše uvedené žádosti. Konečná lhůta pro smírné urovnání byla proto prodloužena do 19. června 2015.

                  (9)

                  Ve stanovené lhůtě nebylo dohody dosaženo. Dopisem ze dne 22. února 2017 zaslalo Nizozemsko Komisi výsledky konzultací s Finskem a Dánskem. Komise by proto měla s přihlédnutím k výsledkům těchto konzultací rozhodnout o zápisu v souladu s postupem uvedeným v čl. 52 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1151/2012.

                  (10)

                  V odůvodněných prohlášeních o námitce Finsko a Dánsko tvrdilo, že: 1) název není sám o sobě zvláštní povahy (označuje pouze sirup z cukru); 2) totožný název se používá pro několik podobných produktů, které se již vyskytují na trhu v Dánsku, Švédsku, Finsku, Německu a v Pobaltí; 3) vlastnosti produktu a metoda jeho produkce nejsou jedinečné, protože podobné produkty uváděné na trh v Dánsku, Finsku a Švédsku mají stejné zvláštní vlastnosti a metody. Finsko se především domnívá, že produkt, jak je popsán v žádosti, nemůže být považován za „zvláštní“ druh sirupu, protože produkty jiné než „Suikerstroop“ se také vyrábí ze 100 % z cukrové řepy nebo cukrové třtiny.

                  (11)

                  Kromě toho Dánsko požadovalo, aby bod 3.1 specifikace produktu, v němž se uvádí, že „na etiketě bude uvedeno označení“ tradiční nizozemský produkt „v jazyce země, v níž je produkt uváděn na trh“, byl přeformulován v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012. Finsko na druhé straně tvrdí, že použitá definice „tradiční nizozemský produkt“ není pro produkt popsaný v žádosti specifická, protože za tradiční lze považovat i podobné produkty uváděné na trh v severní Evropě.

                  (12)

                  Finsko následně během konzultací s Nizozemskem požádalo, aby byla vypuštěna poslední věta bodu 3.2 „Stejný název nemají žádné jiné produkty a podobně znějící název nemají ani obdobné produkty“, protože by nebyla pravdivá.

                  (13)

                  Komise posoudila argumenty uvedené v odůvodněných prohlášeních o námitce a v informacích, které jí byly poskytnuty o jednáních mezi zúčastněnými stranami, a dospěla k závěru, že název „Suikerstroop“ by měl být zapsán do rejstříku jako ZTS.

                  (14)

                  Námitky se opírají o čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EU) č. 1151/2012.

                  (15)

                  Pokud jde o nesoulad s ustanoveními nařízení, byly předloženy tři argumenty: 1) název není sám o sobě zvláštní povahy; 2) vlastnosti produktu a metoda jeho produkce nejsou jedinečné; 3) bod 3.1 specifikace produktu není v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012, protože produkt popisuje jako „tradiční nizozemský produkt“.

                  (16)

                  K podmínce, že daný název je v souladu s právem a je obecně známý a hospodářsky významný pro podobné zemědělské produkty nebo potraviny, byla uvedena jedna připomínka: totožný název se používá pro několik podobných produktů, které se již vyskytují na trhu v Dánsku, Švédsku, Finsku, Německu a v Pobaltí.

                  (17)

                  Nařízení (EU) č. 1151/2012 nevyžaduje, aby byl název zaručené tradiční speciality sám o sobě zvláštní povahy. Tuto podmínku vyžadovalo ustanovení čl. 4 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 509/2006 (3). I když žádost byla Komisi předložena v době, kdy bylo nařízení (ES) č. 509/2006 v platnosti, byla následně zveřejněna podle nařízení (EU) č. 1151/2012, a protože neexistují přechodná ustanovení, použije se toto novější nařízení. Podle čl. 18 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 je název způsobilý k zápisu jako ZTS, pokud je tradičně používán jako název konkrétního produktu nebo pokud označuje tradiční povahu či specifickou vlastnost produktu. V tomto případě se název „Suikerstroop“ již po staletí používá pro označení tohoto konkrétního produktu. Označuje specifickou vlastnost produktu; jedná se o sirup vyráběný z kapaliny, která zbyde při výrobě cukru z cukrové řepy či cukrové třtiny. Proto název splňuje požadavky nařízení (EU) č. 1151/2012.

                  (18)

                  Nařízení (EU) č. 1151/2012 nevyžaduje, aby zaručená tradiční specialita byla jedinečným či specifickým produktem. Musí být rozpoznatelná a odlišitelná od jiných produktů. Podle čl. 18 odst. 4 nařízení (EU) č. 1151/2012 jsou vyloučeny pouze názvy, které se vztahují k údajům obecné povahy používaným pro skupinu produktů nebo k údajům stanoveným zvláštními právními předpisy Unie. Vlastnosti produktu „Suikerstroop“ a metoda jeho produkce jsou jasně vymezeny. Kromě toho produkt, na nějž se vztahuje specifikace produktu s názvem „Suikerstroop“, je v souladu s požadavky stanovenými v čl. 18 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EU) č. 1151/2012, protože způsob produkce odpovídá tradičním postupům pro dotyčný produkt a produkt je vyroben z přísad, které jsou tradičně používány.

                  (19)

                  Věta v bodě 3.1 specifikace produktu „Poté, co skončí řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012, je žádoucí, aby bylo na etiketě uvedeno označení“ tradiční nizozemský produkt „v jazyce země, v níž je produkt uváděn na trh“ není v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012. Měla by proto být nahrazena následující větou: „Název je doprovázen slovy „vyrobeno v souladu s tradicemi Nizozemska““. Nizozemské orgány souhlasily, aby tato změna byla zahrnuta do specifikace produktu, která musí být pro informaci znovu zveřejněna.

                  (20)

                  Ačkoli jsou v jiných členských státech uváděny na trh produkty podobné produktu „Suikerstroop“ pod názvem, který je v úředních jazycích dotyčných členských států považován za překlad výrazu „Suikerstroop“, nelze učinit závěr, že na trhu v těchto členských státech se pro podobné produkty používá „totožný název“. Název používaný v těchto členských státech sice má stejný význam jako výraz Suikerstroop v nizozemštině, ale není totožný s názvem „Suikerstroop“, protože je vyjádřen v jiném jazyce. Navíc název „Suikerstroop“ není chráněn jako takový, ale pouze ve spojení se slovy „vyrobeno v souladu s tradicemi Nizozemska“.

                  (21)

                  Názvy, které označují produkty podobné produktu uvedenému v žádosti týkající se „Suikerstroop“ a uváděné na trh v Dánsku, Švédsku, Finsku, Německu a v Pobaltí a které v daných úředních jazycích představují překlad názvu „Suikerstroop“ s významem „sirup z cukru“, proto mohou být i nadále používány. Nejsou totožné s názvem „Suikerstroop“ a neměly by být považovány za případy napodobení názvu „Suikerstroop“ či používání názvů připomínajících tento název, protože název „Suikerstroop“ bude muset být po zápisu do rejstříku doprovázen slovy „vyrobeno v souladu s tradicemi Nizozemska“. Proto je ochrana tohoto názvu omezena na název odkazující na nizozemskou tradici.

                  (22)

                  Kromě toho je zřejmé, že zápis názvu „Suikerstroop“ nebrání použití samotného výrazu „cukr“ nebo „sirup“, které představují obecná označení.

                  (23)

                  Nizozemsko se rovněž dohodlo s Finskem, že vypustí poslední větu bodu 3.2, která zní: „Stejný název nemají žádné jiné produkty a podobně znějící název nemají ani obdobné produkty“. Tato věta by proto měla být vypuštěna ze specifikace produktu, která musí být znovu zveřejněna pro informaci.

                  (24)

                  S ohledem na výše uvedené skutečnosti by název „Suikerstroop“ měl být zapsán do rejstříku zaručených tradičních specialit. Konsolidovaná verze jednotného dokumentu by měla být zveřejněna pro informaci.

                  (25)

                  Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro politiku jakosti zemědělských produktů,

            PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
      Článek 1
      Název „Suikerstroop“ (ZTS) se zapisuje do rejstříku.
      Název uvedený v prvním pododstavci označuje produkt třídy 2.3 Chléb, pečivo, cukrářské výrobky, cukrovinky, sušenky a ostatní pekařské zboží podle přílohy XI prováděcího nařízení Komise (EU) č. 668/2014 (4).
      Článek 2
      Název uvedený v článku 1 je doprovázen slovy „vyrobeno v souladu s tradicemi Nizozemska“. Konsolidované znění specifikace produktu je uvedeno v příloze tohoto nařízení.
      Článek 3
      Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

         Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
         V Bruselu dne 11. ledna 2018.

               Za Komisi

               předseda

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

         (2)  Úř. věst. C 187, 19.6.2014, s. 9.

         (3)  Nařízení Rady (ES) č. 509/2006 ze dne 20. března 2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 1).

         (4)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 668/2014 ze dne 13. června 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 179, 19.6.2014, s. 36).

         PŘÍLOHA

            ŽÁDOST O ZÁPIS ZARUČENÉ TRADIČNÍ SPECIALITY

         Nařízení (ES) č. 509/2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (*1)

            „SUIKERSTROOP“

            ES č.: NL-TSG-0007-01203 – 27.1.2014

         1.   NÁZEV A ADRESA SKUPINY ŽADATELŮ

                     Název:

                     Kenniscentrum suiker & voeding

                     Adresa:

                     Amsterdamsestraatweg 39a, 3744 MA BAARN, NIZOZEMSKO

                     Tel.

                     +31 355433455

                     Fax

                     +31 355426626

                     E-mail:

                     info@kenniscentrumsuiker.nl

               2.   ČLENSKÝ STÁT NEBO TŘETÍ ZEMĚ
         Nizozemsko
         3.   Specifikace produktu
         3.1.   Název, který má být zapsán (článek 2 nařízení Komise (ES) č. 1216/2007)
             (1)

         „Suikerstroop“
         Název je doprovázen slovy „vyrobeno v souladu s tradicemi Nizozemska“.
         3.2.   Jedná se o název, který

                     ☒

                     e zvláštní sám o sobě,

                     ☐

                     vyjadřuje zvláštní povahu zemědělského produktu nebo potraviny.

               Název byl pro označování produktu používán po staletí. Cukerný sirup „suikerstroop“ se získává při výrobě cukru. Jak se uvádí v článku 12 rozhodnutí o cukru a sirobu (Suiker- en stroopbesluit) z roku 1977 (zákonu o komoditách, Warenwet): „Názvem“ suikerstroop„, nepředchází-li mu název rostliny, z níž se dané zboží vyrábí, se smí označovat výhradně sirupovitá kapalina získaná z cukroviny z rostliny, z níž se dané zboží vyrábí, a to poté, co se z ní oddělí krystaly cukru...“.
         3.3.   Žádáte o výhradu názvu podle čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 509/2006?

                     ☒

                     Zápis s výhradou názvu

                     ☐

                     Zápis bez výhrady názvu

               3.4.   Druh produktu

         Třída 2.3: Cukrovinky, pečivo, cukrářské výrobky, sušenky a jiné pekařské výrobky
         3.5.   Popis zemědělského produktu nebo potraviny, na něž se vztahuje název podle bodu 3.1 (čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1216/2007)

         „Suikerstroop“ je sirupovitá kapalina získaná z cukroviny z cukrové řepy nebo cukrové třtiny, z níž se vyrobí daný produkt poté, co jsou z ní odděleny krystaly cukru. V této kapalině činí obsah extraktu přinejmenším 80 %, obsah popela nejvýše 4,0 % a zdánlivá čistota je na úrovni nejméně 73 %. Vysoký obsah sušiny v kombinaci s vysokou koncentrací cukru (více než 60 gramů na 100 gramů) jsou příčinou dlouhé použitelnosti produktu. Přítomnost cukru způsobuje nízkou dostupnost „volné vody“, což brání vzniku mikroorganismů.
         Produkt má tyto zvláštní vlastnosti:

                     Barva

                     Hodnota Brix (2)

                     Celkový obsah cukrů

                     „Suikerstroop“

                     2 000 –30 000  IU (3)

                     min. 79°

                     min. 70 %

            Fyzikální vlastnosti

         „Suikerstroop“ je lepkavá, hustá, viskózní, tmavohnědá sirupovitá kapalina. Má vysoký obsah cukru, nejméně 70 %.

            Chemické vlastnosti

         „Suikerstroop“ má zdánlivou čistotu na úrovni nejméně 73 %. Obsah extraktu musí mít přinejmenším na úrovni 80 %. Obsah popela smí být v cukerném sirupu „suikerstroop“ na úrovni nejvýše 4 %.

            Organoleptické vlastnosti

         „Suikerstroop“ má sladkoslanou, mírně nahořklou chuť. Sladká chuť je dána vysokým obsahem cukru a slanost způsobují minerály a další (rozpustné) složky z cukrové řepy či cukrové třtiny, které se do sirobu dostanou během výrobního procesu.
         3.6.   Popis metody produkce produktu, na který se vztahuje název podle bodu 3.1

         Surovinou pro výrobu cukerného sirupu „suikerstroop“ je sirupovitá kapalina, která zbude při výrobě cukru z cukrové řepy či cukrové třtiny poté, co jsou z ní odděleny krystaly cukru.
         Při výrobě cukru krystalu se v průběhu extrakce rozpouštějí ve vodě cukry z cukrové řepy či cukrové třtiny. V téže vodě se rozpouštějí i další ve vodě rozpustné složky z cukrové řepy nebo cukrové třtiny („nesacharózy“).
         Tento extrakt se pročistí, nechá zhoustnout a krystalizovat. Z takto získaného tekutého cukru jsou po krystalizaci odděleny krystaly cukru. Ve zbytku tekutého cukru zůstanou „nesacharózy“, nazývané též matečný roztok (neboli sirob či odtokový sirob). Tento matečný roztok obsahuje stále ještě velké množství rozpuštěného cukru (přibližně 85 %). Aby mohl tento rozpuštěný cukr krystalizovat, nechá se matečný roztok opět zahustit, až se znovu vytvoří krystaly cukru. Tyto krystaly jsou opět odděleny. Zbývající sirob se nazývá sirob B a obsahuje zhruba 75 % cukru (na základě sušiny) a poměrně větší množství nesacharóz. Právě sirob B se používá jako surovina pro výrobu cukerného sirupu „suikerstroop“.
         Sirob B je dávkován do mísicí nádrže, kde dochází k odstraňování nečistot. Na základě ošetření suroviny aktivním uhlím dojde ke vstřebání nečistot, jež jsou spolu s uhlím ze sirobu odstraněny filtrací. Takto se získá vyčištěný sirob B, jenž je hlavní složkou cukerného sirupu „suikerstroop“. K tomuto vyčištěnému sirobu B se přidá tekutý cukr (roztok cukru ve vodě) a/nebo invertní cukr (sirup), aby byly splněny vlastnosti uvedené v bodě 3.5. Sirup z invertního cukru se získá štěpením cukru (sacharózy) na glukózu a fruktózu. Vyčištěný sirob B, tekutý cukr a/nebo sirup z invertního cukru se smísí do homogenní hmoty.
         Aby vznikl cukerný sirup „suikerstroop“, jenž by odpovídal složení podle bodu 3.5, nechá se tato sirupovitá kapalina odpařovat ve vakuu, dokud se nedosáhne žádoucí hodnoty Brix (min. 79° hodnoty Brix).
         Tento sirob se skladuje ve skladovacích nádržích, z nichž se stáčí do různých balení.
         3.7.   Zvláštní povaha zemědělského produktu nebo potraviny

         Zvláštní povaha cukerného sirupu „suikerstroop“ je dána tím, že z hlediska jakosti se jasně liší od ostatních druhů sirobů, jako jsou například jablečný nebo hruškový sirup, ale i od melasy, a to díky těmto vlastnostem:

            Surovina

         Cukerný sirup „suikerstroop“ se vyznačuje tím, že tento sirob ze 100 % pochází z cukrové řepy nebo cukrové třtiny.

            Složení z hlediska cukrů

         Vzhledem k tomu, že sirob pochází ze 100 % z cukrové řepy nebo cukrové třtiny, jako sacharidy obsahuje takřka výhradně sacharózu a invertní cukr. Obsah cukru činí minimálně 70 % (viz také vlastnosti uvedené v bodě 3.5). Tím se tento sirob odlišuje též od melasy, u níž činí obsah cukru méně než 68 %.

            Chuť

         Přítomností „nesacharóz“ v surovině je dána slaná chuť s jemně nahořklým akcentem. Ve spojení s vysokým obsahem cukru vzniká oproti jiným druhům sirobů jedinečná sladkoslaná chuť i aroma.
         3.8.   Tradiční povaha zemědělského produktu nebo potraviny

         Žádost o zápis vychází ze skutečnosti, že se produkt vyznačuje tradiční metodou produkce i tradičním složením.

            Tradiční metoda produkce

         Ruční výroba cukerného sirupu „suikerstroop“ se datuje z doby před několika stoletími (z počátku 17. století); od roku 1908 se produkt začal vyrábět průmyslově. Průmyslová metoda produkce od té doby nedoznala změn, ačkoli výrobní proces se postupně zlepšil, zefektivnil a mechanizoval. Továrny (založené na počátku 20. století, v době kolem roku 1910) jsou dosud v provozu, jen vnitřní zařízení bylo modernizováno s ohledem na technologický pokrok.

            17., 18. a 19. století

         „Suikerstroop“ je odedávna vedlejším produktem rafinace cukru. V díle De suikerraffinadeur (Rafinér cukru) od J.H. Reisiga z roku 1783 je popsáno, jak se při výrobě cukrových homolí zachycoval sirob do odkapávacích nádob. Během procesu krystalizace byla vyčištěná (viskózní) cukrovina přidávána do forem na cukrové homole. Tyto formy stály po několik dnů v odkapávacích nádobách. Sirobu, jenž se v nich nahromadil, se říkalo „nezakrytý“ sirob. Následně byly cukrové homole zakryty vlhkou dýmkovou hlínou (jež napomáhá procesu krystalizace a brání rozpouštění cukru) a opět postaveny do odkapávacích nádob. Homole byly pomalu polévány vodou, jež jimi zvolna prokapávala. Sirobu, jenž se z nich takto oddělil, se říkalo „zakrytý“ sirob. Následně byla z homolí odstraněna krycí vrstva (vyschlá hlína) a homole se nechaly stát několik dalších dnů. Poté byly pokryty tenkou vrstvou dýmkové hlíny, opět postaveny do nádob na odkapávání sirobu a polity vodou. Sirobu, který se takto zachytil, se říkalo „sirob z dokapu“ (nejčistší sirob).

            20. století až současnost

         Díky technickému pokroku (industrializaci) lze při výrobě získat větší množství cukru krystalu než v minulosti. Díky tomu obsahuje melasa (neboli sirob) více „nesacharóz“ a méně cukru (celkový obsah cukru je nižší než 68 %, úroveň zdánlivé čistoty je nižší než 73 %). Jiná je i chuť produktu – je mnohem slanější, než tomu bylo v minulosti u „sirobu z dokapu“ (konečného sirobu při ruční výrobě), což je dáno hromaděním nečistot (z důvodu účinnosti průmyslové výroby). Jelikož však poptávka po cukerném sirupu „suikerstroop“ neutuchala, začal se vyrábět samostatně. Kolem roku 1900 vznikl pro tento účel výrobní postup (viz popis v bodě 3.6) a od roku 1908 se vyrábí způsobem, který se používá dodnes.
         Přehled metody produkce z roku 1908 a současné metody:

                     Metoda produkce (dle popisu v bodě 3.6)

                     1908

                     Současnost

                     Surovinou je sirob B pocházející z výroby cukru z cukrové třtiny nebo cukrové řepy

                     X

                     X

                     Čištění sirobu B aktivním uhlím

                     X

                     X

                     Rozpouštění cukru a/nebo přidávání sirupu z invertního cukru podle receptury

                     X

                     X

                     Mísení na homogenní hmotu

                     X

                     X

                     Vypařování zahříváním za účelem získání požadované sušiny

                     X

                     X

            Tradiční složení

         Cukerný sirup „suikerstroop“ se tradičně skládá ze sacharidů sacharózy a invertního cukru, jež pocházejí z cukrové řepy nebo cukrové třtiny.
         Složení dnešního cukerného sirupu „suikerstroop“, k němuž se pojí požadavky popsané v bodě 3.9, je totéž jako v rozhodnutí o cukru a sirobu (Warenwetbesluit Suiker en Stroop) z roku 1977.
         V daném rozhodnutí z roku 1977 bylo složení produktu popsáno jako sirupovitá kapalina získaná z cukroviny z rostliny, z níž se dané zboží vyrábí, a to poté, co se z ní oddělí krystaly cukru. Navíc obsah extraktu musel činit přinejmenším 80 % a zdánlivá čistota musela být na úrovni nejméně 73 %. Obsah popela směl činit nejvýše 4,0 %. Tato hlavní charakteristika složení se nezměnila a je totožná s požadavky na složení stávajícího cukerného sirupu „suikerstroop“ podle popisu v bodě 3.5.

            Tradiční použití

         Cukerný sirup „suikerstroop“ je často používanou složkou tradičních pokrmů. Z publikační řady Streekgerechten en wetenswaardigheden (Krajová jídla a zajímavosti) od Jo van Lamoen, vydávané v letech 1987–1988, vyplývá, že „suikerstroop“ se využíval v mnoha krajových pokrmech, mezi něž patří například Groningse kruidkoek, hnědé fazole s jablky, Limburgse zoervleisj, Drentse proemenkreuze a Zeeuwse boterbabbelaars. Mnoho receptů s použitím cukerného sirupu „suikerstroop“ je uvedeno též v šestém vydání kuchařky Het kookboek van de Amsterdamse huishoudschool (kuchařky amsterdamské školy pro přípravu na vedení domácnosti) z roku 1910 od autorky C.J. Wannée. Uvádí se v ní například jídla jako boluskoek a stroopmoppen a u mnoha pokrmů se doporučuje podávat stroopsaus (sirobovou omáčku připravenou z cukerného sirupu „suikerstroop“), neboť původní „tradiční“ holandské receptury mnohdy nebyly příliš chuťově výrazné.
         3.9.   Minimální požadavky a postupy pro kontrolu zvláštní povahy

         Zvláštní povahu cukerného sirupu „suikerstroop“ lze ověřit na základě měřitelných minimálních požadavků, které musí vlastnosti sirupu uvedené v bodě 3.5 (zabarvení, hodnota Brix a celkový obsah cukrů) splňovat. Tyto minimální požadavky kontroluje u každé výrobní šarže (v průběhu každé výrobní dávky) producent.
         Dohled nad kontrolami vykonává Nizozemský orgán pro bezpečnost potravin a zboží (De Nederlandse Voedsel en Warenautoriteit, NVWA). NVWA provádí alespoň jednou za rok u producentů správní kontroly na místě, při nichž kontroluje uložené údaje o zabarvení, stupních hodnoty Brix a celkovém obsahu cukrů (jež producent změřil u každé výrobní šarže a uložil v digitální podobě).
         4.   ORGÁNY NEBO SUBJEKTY OVĚŘUJÍCÍ SOULAD SE SPECIFIKACÍ PRODUKTU
         4.1.   Název a adresa

                     Název:

                     Nederlandse Voedsel en Waren Autoriteit

                     Adresa:

                     Catharijnesingel 59, 3511 GG UTRECHT, NIZOZEMSKO

                     Tel.

                     +31 882233333

                     E-mail:

                     info@vwa.nl

                     ☒

                     veřejný

                     ☐

                     soukromý

               4.2.   Zvláštní úkoly orgánu nebo subjektu

         Nizozemský orgán pro bezpečnost potravin a zboží odpovídá za ověřování souladu s požadavky uvedenými ve specifikaci pro „suikerstroop“.

            (*1)  Nahrazeno nařízením (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin.

            (1)  Nařízení Komise (ES) č. 1216/2007 ze dne 18. října 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 509/2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (Úř. věst. L 275, 19.10.2007, s. 3).

            (2)  Míra ke zjištění obsahu rozpustné sušiny (v tomto případě cukru) ve vodním roztoku za použití refraktometru.

            (3)  IU = ICUMSA (International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis) Units – jednotky ICUMSA (Mezinárodní komise pro jednotné metody rozboru cukru). Čím vyšší je počet jednotek IU, tím je tmavší zabarvení.
         Jde o nepřímou míru čistoty.


title: Prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/53 ze dne 12. ledna 2018, kterým se provádí nařízení (EU) 2017/1509 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice

text:
               13.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 10/1

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2018/53
   ze dne 12. ledna 2018,
   kterým se provádí nařízení (EU) 2017/1509 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) 2017/1509 ze dne 30. srpna 2017 o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice a o zrušení nařízení (ES) č. 329/2007 (1), a zejména čl. 47 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 30. srpna 2017 přijala Rada nařízení (EU) 2017/1509.

               (2)

               Dne 28. prosince 2017 označil výbor Rady bezpečnosti OSN zřízený podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) čtyři plavidla podle odstavce 6 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2375 (2017).

               (3)

               Příloha XIV nařízení (EU) 2017/1509 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Příloha XIV nařízení (EU) 2017/1509 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 12. ledna 2018.

            Za Radu

            předsedkyně

         E. KRALEVA

      (1)  Úř. věst. L 224, 31.8.2017, s. 1.

      PŘÍLOHA
      Na seznam plavidel, na něž se vztahují omezující opatření, uvedený v příloze XIV nařízení (EU) 2017/1509 se doplňují níže uvedená plavidla:

                  „5.

                     Jméno: BILLIONS NO. 18
                  Další informace
                  Číslo IMO: 9191773

                  6.

                     Jméno: UL JI BONG 6
                  Další informace
                  Číslo IMO: 9114555

                  7.

                     Jméno: RUNG RA 2
                  Další informace
                  Číslo IMO: 9020534

                  8.

                     Jméno: RYE SONG GANG 1
                  Další informace
                  Číslo IMO: 7389704“.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/55 ze dne 9. ledna 2018, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) 2015/1998, pokud jde o doplnění Singapurské republiky ke třetím zemím uznaným jako země uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy (Text s významem pro EHP. )

text:
               13.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 10/5

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2018/55
   ze dne 9. ledna 2018,
   kterým se mění prováděcí nařízení (EU) 2015/1998, pokud jde o doplnění Singapurské republiky ke třetím zemím uznaným jako země uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002 (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Příloha prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/1998 (2) obsahuje seznam třetích zemí uznaných jako země uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před činy ohrožujícími bezpečnost civilního letectví.

               (2)

               Komise ověřila, že také Singapurská republika splňuje kritéria pro uznání rovnocennosti bezpečnostních norem třetích zemí stanovených v části E přílohy nařízení Komise (ES) č. 272/2009 (3).

               (3)

               Prováděcí nařízení (EU) 2015/1998 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (4)

               Měla by být poskytnuta přiměřená lhůta, než se toto nařízení začne používat, vzhledem k tomu, že mohou být požadovány změny v provozu, v letištních infrastrukturách nebo v obojím.

               (5)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro ochranu civilního letectví,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Příloha prováděcího nařízení (EU) 2015/1998 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 6. února 2018.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 9. ledna 2018.

            Za Komisi,

            jménem předsedy,

         Violeta BULCOVÁ

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 72.

      (2)  Úř. věst. L 299, 14.11.2015, s. 1.

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 272/2009 ze dne 2. dubna 2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (Úř. věst. L 91, 3.4.2009, s. 7).

      PŘÍLOHA
      Příloha prováděcího nařízení (EU) 2015/1998 se mění takto:

                  1)

                  v kapitole 3 se doplněk 3-B nahrazuje tímto:

                     „DOPLNĚK 3-B

                  BEZPEČNOST LETADEL

                     TŘETÍ ZEMĚ, JAKOŽ I JINÉ ZEMĚ A ÚZEMÍ, NA KTERÉ SE V SOULADU S ČLÁNKEM 355 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE NEVZTAHUJE ČÁST TŘETÍ HLAVA VI UVEDENÉ SMLOUVY A KTERÉ JSOU UZNÁNY JAKO ZEMĚ A ÚZEMÍ UPLATŇUJÍCÍ BEZPEČNOSTNÍ NORMY ROVNOCENNÉ SPOLEČNÝM ZÁKLADNÍM NORMÁM OCHRANY CIVILNÍHO LETECTVÍ PŘED PROTIPRÁVNÍMI ČINY

                  Pokud jde o bezpečnost letadel, následující třetí země, jakož i jiné země a území, na které se v souladu s článkem 355 Smlouvy o fungování Evropské unie nevztahuje část třetí hlava VI uvedené smlouvy, byly uznány jako země a území uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy:

                                 Kanada

                                 Faerské ostrovy, pokud jde o letiště Vagar

                                 Grónsko, pokud jde o letiště Kangerlussuaq

                                 Guernsey

                                 Ostrov Man

                                 Jersey

                                 Černá Hora

                                 Singapurská republika, pokud jde o letiště Singapore Changi

                                 Spojené státy americké

                        Pokud má Komise informace naznačující, že bezpečnostní normy uplatňované třetí zemí nebo jinou zemí či územím, které mají podstatný dopad na celkovou úroveň letecké bezpečnosti v Unii, již nejsou rovnocenné společným základním normám Unie, okamžitě tuto skutečnost oznámí příslušným orgánům členských států.
                  Příslušné orgány členských států musí být neprodleně informovány, pokud má Komise informace o opatřeních, včetně kompenzačních opatření, jež potvrzují, že rovnocennost příslušných bezpečnostních norem uplatňovaných třetí zemí nebo jinou zemí či územím byla obnovena.“;

                  2)

                  v kapitole 4 se doplněk 4-B nahrazuje tímto:

                     „DOPLNĚK 4-B

                  CESTUJÍCÍ A KABINOVÁ ZAVAZADLA

                     TŘETÍ ZEMĚ, JAKOŽ I JINÉ ZEMĚ A ÚZEMÍ, NA KTERÉ SE V SOULADU S ČLÁNKEM 355 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE NEVZTAHUJE ČÁST TŘETÍ HLAVA VI UVEDENÉ SMLOUVY A KTERÉ JSOU UZNÁNY JAKO ZEMĚ A ÚZEMÍ UPLATŇUJÍCÍ BEZPEČNOSTNÍ NORMY ROVNOCENNÉ SPOLEČNÝM ZÁKLADNÍM NORMÁM OCHRANY CIVILNÍHO LETECTVÍ PŘED PROTIPRÁVNÍMI ČINY

                  Pokud jde o cestující a kabinová zavazadla, následující třetí země, jakož i jiné země a území, na které se v souladu s článkem 355 Smlouvy o fungování Evropské unie nevztahuje část třetí hlava VI uvedené smlouvy, byly uznány jako země a území uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy:

                                 Kanada

                                 Faerské ostrovy, pokud jde o letiště Vagar

                                 Grónsko, pokud jde o letiště Kangerlussuaq

                                 Guernsey

                                 Ostrov Man

                                 Jersey

                                 Černá Hora

                                 Singapurská republika, pokud jde o letiště Singapore Changi

                                 Spojené státy americké

                        Pokud má Komise informace naznačující, že bezpečnostní normy uplatňované třetí zemí nebo jinou zemí či územím, které mají podstatný dopad na celkovou úroveň letecké bezpečnosti v Unii, již nejsou rovnocenné společným základním normám Unie, neprodleně tuto skutečnost oznámí příslušným orgánům členských států.
                  Příslušné orgány členských států musí být neprodleně informovány, pokud má Komise informace o opatřeních, včetně kompenzačních opatření, jež potvrzují, že rovnocennost příslušných bezpečnostních norem uplatňovaných třetí zemí nebo jinou zemí či územím byla obnovena.“;

                  3)

                  v kapitole 5 se doplněk 5-A nahrazuje tímto:

                     „DOPLNĚK 5-A

                  ZAPSANÁ ZAVAZADLA

                     TŘETÍ ZEMĚ, JAKOŽ I JINÉ ZEMĚ A ÚZEMÍ, NA KTERÉ SE V SOULADU S ČLÁNKEM 355 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE NEVZTAHUJE ČÁST TŘETÍ HLAVA VI UVEDENÉ SMLOUVY A KTERÉ JSOU UZNÁNY JAKO ZEMĚ A ÚZEMÍ UPLATŇUJÍCÍ BEZPEČNOSTNÍ NORMY ROVNOCENNÉ SPOLEČNÝM ZÁKLADNÍM NORMÁM OCHRANY CIVILNÍHO LETECTVÍ PŘED PROTIPRÁVNÍMI ČINY

                  Pokud jde o zapsaná zavazadla, následující třetí země, jakož i jiné země a území, na které se v souladu s článkem 355 Smlouvy o fungování Evropské unie nevztahuje část třetí hlava VI uvedené smlouvy, byly uznány jako země a území uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy:

                                 Kanada

                                 Faerské ostrovy, pokud jde o letiště Vagar

                                 Grónsko, pokud jde o letiště Kangerlussuaq

                                 Guernsey

                                 Ostrov Man

                                 Jersey

                                 Černá Hora

                                 Singapurská republika, pokud jde o letiště Singapore Changi

                                 Spojené státy americké

                        Pokud má Komise informace naznačující, že bezpečnostní normy uplatňované třetí zemí nebo jinou zemí či územím, které mají podstatný dopad na celkovou úroveň letecké bezpečnosti v Unii, již nejsou rovnocenné společným základním normám Unie, neprodleně tuto skutečnost oznámí příslušným orgánům členských států.
                  Příslušné orgány členských států musí být neprodleně informovány, pokud má Komise informace o opatřeních, včetně kompenzačních opatření, jež potvrzují, že rovnocennost příslušných bezpečnostních norem uplatňovaných třetí zemí nebo jinou zemí či územím byla obnovena.“


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/56 ze dne 12. ledna 2018, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 908/2014, kterým se stanoví pravidla pro uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platební agentury a další subjekty, finanční řízení, schvalování účetní závěrky, pravidla pro kontroly, jistoty a transparentnost

text:
                  13.1.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 10/9

            PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2018/56
      ze dne 12. ledna 2018,
      kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 908/2014, kterým se stanoví pravidla pro uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platební agentury a další subjekty, finanční řízení, schvalování účetní závěrky, pravidla pro kontroly, jistoty a transparentnost
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 9 odst. 2, čl. 36 odst. 6, čl. 53 odst. 1 a čl. 57 odst. 2 a články 104 a 114 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Podle čl. 7 odst. 3 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 908/2014 (2) může certifikační subjekt používat integrovaný přístup k výběru vzorků při provádění prověrek věcné správnosti výdajů. Na základě zkušenosti s uplatňováním ustanovení tohoto článku v prvních dvou letech je na místě objasnit, co se myslí integrovaným přístupem k výběru vzorků, když se sledují různé auditní cíle, jak je uvedeno v článku 9 nařízení (EU) č. 1306/2013.

                  (2)

                  Ustanovení článku 41 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) stanoví limit pro každý výkaz výdajů platebních agentur, který obsahuje žádosti o platbu související s finančními nástroji, v maximální výši 25 % celkové částky příspěvků z programu určené na daný finanční nástroj. V čl. 22 odst. 1 písm. a) prováděcího nařízení (EU) č. 908/2014 se stanoví, že ve čtvrtletním výkazu se uvádí částka způsobilého veřejného výdaje, kterou platební agentura během každého čtvrtletí skutečně uhradila v souladu s odst. 2 uvedeného článku. Částky uhrazené platební agenturou v rámci finančních nástrojů by měly být Komisi vykazovány při dodržení 25 % limitu a za podmínky, že bylo dosaženo příslušného stanoveného milníku v provádění. První výkaz Komisi s 25 % limitem má být zahájen podpisem dohody o financování a následnou platbou do daného finančního nástroje. Další částky mají být Komisi vykázány při dosažení odpovídající míry vyplacení v souladu s článkem 41 nařízení (EU) č. 1303/2013. V případě Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova to znamená, že platební agentura může vykázat pouze 25 % celkové výše plánovaného příspěvku za čtvrtletí. Zdá se tedy, že pravidla stanovená v čl. 22 odst. 1 a 2 prováděcího nařízení (EU) č. 908/2014 nejsou vhodná pro způsob, kterým mají být tyto finanční nástroje spravovány mezi členskými státy a Komisí v souladu s nařízením (EU) č. 1303/2013, a musí být odpovídajícím způsobem změněna.

                  (3)

                  Jak vyplývá ze zkušeností, měl by být v zájmu snížení administrativní zátěže kladené na členské státy při vymáhání neoprávněně vyplacených částek stanoven limit pro nevymáhání úroků.

                  (4)

                  V ustanovení čl. 30 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 908/2014 se uvádí, že dokumenty a účetní údaje používané za účelem schvalování účetní závěrky musí být Komisi předány v tištěné podobě spolu s elektronickou kopií. Za účelem snížení administrativní zátěže pro členské státy i Komisi, zefektivnění analýzy uvedených dokumentů a omezení rizika nesrovnalostí v používaných údajích by členské státy měly mít povinnost předkládat dokumenty pouze elektronicky, s použitím systému elektronického podpisu. Tento požadavek by se měl rovněž odrazit v textu prohlášení řídícího subjektu, jak je uvedeno v příloze I uvedeného prováděcího nařízení. Aby nedocházelo k prodlevám v předání těchto dokumentů v případě technických obtíží spojených s používáním systému elektronického podpisu, mělo by být možné v prvním roce uplatňování tohoto nového požadavku zasílat podepsané dokumenty v elektronické formě.

                  (5)

                  V souladu s čl. 31 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 908/2014 mají být forma a obsah účetních údajů uvedených v čl. 30 odst. 1 písm. c) uvedeného prováděcího nařízení a způsob jejich předávání Komisi shodné s těmi, jež stanoví prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1758 (4). Ze zkušeností vyplývá, že formu a obsah účetních údajů je třeba každý rok měnit s ohledem na související administrativní zátěž a riziko prodlev. Z důvodu zjednodušení a s cílem umožnit včasné stanovení souvisejících technických specifikací je proto vhodné umožnit, aby Komise od rozpočtového roku 2019 vzorové předlohy a související technické specifikace pro účetní údaje dávala k dispozici a aktualizovala poté, co před začátkem každého rozpočtového roku informuje Výbor zemědělských fondů. Pro tyto technické specifikace je rovněž vhodné stanovit obecné požadavky.

                  (6)

                  Čl. 34 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 908/2014 stanoví, že pokud se Komise domnívá, že výdaje nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Unie, sdělí dotčenému členskému státu svá zjištění a návrh na uskutečnění dvoustranného jednání do čtyř měsíců od uplynutí lhůty pro odpověď členského státu. Během této doby je nutné provést určité administrativní úkony, například je třeba přeložit odpověď členského státu, Komise musí provést analýzu skutečností předložených členským státem, připravit pozvánku na dvoustranné jednání v jazyce daného členského státu a jednání uspořádat. Během posledních dvou let vyšlo najevo, že ve většině případů čtyřměsíční doba k realizaci účinného jednání nestačí. V zájmu zajištění lepší přípravy dvoustranných jednání by proto měla být lhůta, v níž je jednání třeba uskutečnit, prodloužena na pět měsíců. Toto prodloužení se bude vztahovat pouze na šetření, u nichž ve chvíli vstupu v platnost tohoto nařízení nebyly zaslány informace podle čl. 34 odst. 2, aby nedocházelo k přerušení probíhajících šetření.

                  (7)

                  Podle čl. 34 odst. 3 třetího pododstavce prováděcího nařízení (EU) č. 908/2014 má Komise povinnost sdělit dotčenému členskému státu své závěry do šesti měsíců od zaslání zápisu z dvoustranného jednání. Tato lhůta je stanovena pouze ve vztahu k zápisu z dvoustranného jednání, což předpokládá, že jednání skutečně proběhlo. Uvedené prováděcí nařízení výslovně nedefinuje lhůtu pro zaslání informací v případě, že členský stát konání dvoustranného jednání nepovažoval za nezbytné. Dané ustanovení by se tak mělo v tomto ohledu upřesnit a mělo by stanovit okamžik, od kterého uvedená šestiměsíční lhůta začíná běžet v případě, že dvoustranné jednání nebylo vyžadováno.

                  (8)

                  Podle čl. 34 odst. 9 prováděcího nařízení (EU) č. 908/2014 lze lhůtu stanovenou v odst. 3, 4 a 5 uvedeného článku v řádně odůvodněných případech prodloužit. Ustanovení čl. 34 odst. 2 prováděcího nařízení stanoví lhůtu pro konání dvoustranného jednání a může se stát, že v řádně odůvodněných případech bude třeba tuto lhůtu prodloužit. Ustanovení čl. 34 odst. 9 prováděcího nařízení by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

                  (9)

                  Podle čl. 111 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 jsou členské státy povinny zveřejňovat údaje o příjemcích finančních prostředků z Evropského zemědělského záručního fondu („EZZF“) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova, a to mimo jiné včetně výše vyplacených částek, které příjemce obdržel za každé opatření financované z těchto fondů v daném rozpočtovém roce, a povahy a popisu každého opatření. Článek 57 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 908/2014 stanoví podrobnější údaje, které mají být v souvislosti s těmito opatřeními zveřejněny, a odkazuje na přílohu XIII uvedeného prováděcího nařízení, která obsahuje seznam příslušných opatření.

                  (10)

                  Příloha XIII prováděcího nařízení (EU) č. 908/2014 by měla být změněna s cílem zohlednit skutečnost, že mezi opatření uvedená v této příloze by měla být zahrnuta i mimořádná opatření nezbytná k řešení situace na trhu na základě čl. 220 odst. 1 a čl. 221 odst. 1 a 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (5). Tato mimořádná opatření se považují za opatření na podporu zemědělských trhů v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013. Je proto vhodné změnit bod 10 přílohy XIII prováděcího nařízení (EU) č. 908/2014. Kromě toho již není v platnosti podpora pro chovatele bource morušového uvedená v bodu 3 v seznamu dané přílohy vzhledem k tomu, že článek 111 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (6) byl zrušen nařízením (EU) č. 1308/2013 s účinkem od 1. ledna 2014 a že všechny související finanční závazky a platby příjemcům již byly ukončeny. Z tohoto důvodu by měl být odkaz na uvedenou podporu pro chovatele bource morušového ze seznamu vymazán.

                  (11)

                  Prováděcí nařízení (EU) č. 908/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

                  (12)

                  Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru zemědělských fondů,

            PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
      Článek 1
      Prováděcí nařízení (EU) č. 908/2014 se mění takto:

                  1)

                  V čl. 7 odst. 3 se čtvrtá věta nahrazuje tímto:
                  „Co se týče prověrek věcné správnosti, včetně metodiky výběru vzorků, mohou certifikační subjekty používat dvojúčelové testování mezi cíli auditu.“

                  2)

                  V čl. 22 odst. 2 se doplňuje třetí pododstavec, který zní:
                  „Pokud jde o finanční nástroje zřízené v souladu s čl. 38 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013, výdaje se vykazují podle referenčních období uvedených v prvním pododstavci, jakmile jsou splněny podmínky pro každou následnou žádost o průběžnou platbu, jak je uvedeno v čl. 41 odst. 1 uvedeného nařízení.“

                  3)

                  V čl. 27 odst. 1 se doplňuje nová věta, která zní:
                  „Členské státy se mohou rozhodnout nežádat o vrácení úroku, pokud jeho výše nepřekračuje 5 EUR.“

                  4)

                  V článku 30 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
                  „2.   Dokumenty a účetní údaje uvedené v odstavci 1 jsou zaslány Komisi nejpozději do 15. února roku následujícího po konci rozpočtového roku, jehož se týkají. Dokumenty uvedené v odst. 1 písm. a), b) a d) uvedeného článku jsou předány elektronicky v souladu s formátem a za podmínek určených Komisí podle článku 24.
                  Tyto dokumenty jsou opatřeny povinným elektronickým podpisem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 (*1). U dokumentů týkajících se rozpočtového roku 2017 může Komise akceptovat podepsané dokumenty předané v elektronické podobě.

                     (*1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 ze dne 23. července 2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu a o zrušení směrnice 1999/93/ES (Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 73).“"

                  5)

                  V článku 31 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
                  „1.   Formu a obsah účetních údajů podle čl. 30 odst. 1 písm. c) dá Komise členským státům k dispozici formou vzorových předloh prostřednictvím informačních systémů.
                  Vzorové předlohy a související technické specifikace pro účetní údaje musí dát Komise k dispozici a aktualizovat poté, co informuje Výbor zemědělských fondů, a to před začátkem každého rozpočtového roku.
                  Tyto technické specifikace musí obsahovat:

                              a)

                              požadavky na každoroční údaje u jednotlivých účetních údajů (Tabulka X);

                              b)

                              specifikace pro přenos počítačových souborů týkajících se výdajů EZZF a EZFRV;

                              c)

                              popisy datových polí (memorandum);

                              d)

                              strukturu rozpočtových kódů EZFRV.“

                  6)

                  Článek 34 se mění takto:

                              a)

                              v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
                              „Pokud se Komise v důsledku šetření domnívá, že výdaje nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Unie, sdělí svá zjištění dotčenému členskému státu, upřesní nápravná opatření nezbytná k zajištění budoucího souladu s těmito předpisy a uvede prozatímní výši finanční opravy, kterou považuje v této fázi postupu za odpovídající svým zjištěním. Součástí uvedeného sdělení bude rovněž návrh na uskutečnění dvoustranného jednání do pěti měsíců od uplynutí lhůty pro odpověď členského státu. Toto sdělení bude odkazovat na tento článek.“;

                              b)

                              v odstavci 3 se doplňuje čtvrtý pododstavec, který zní:
                              „Pokud členský stát oznámí Komisi, že dvoustranné jednání není třeba uskutečnit, šestiměsíční lhůta začíná běžet od data přijetí tohoto oznámení Komisí.“;

                              c)

                              odstavec 9 se nahrazuje tímto:
                              „9.   V řádně odůvodněných případech, které je nezbytné dotčenému členskému státu oznámit, může Komise lhůty stanovené v odstavcích 2 až 5 prodloužit.“

                  7)

                  Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.

                  8)

                  Příloha XIII se mění takto:

                              a)

                              bod 3 se zrušuje;

                              b)

                              bod 10 se nahrazuje tímto:

                                          „10.

                                          Opatření poskytnutá podle čl. 219 odst. 1, čl. 220 odst. 1 a čl. 221 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1308/2013 jako opatření na podporu zemědělských trhů v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.“

            Článek 2
      Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

         Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
         V Bruselu dne 12. ledna 2018.

               Za Komisi

               předseda

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 549.

         (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 908/2014 ze dne 6. srpna 2014, kterým se stanoví pravidla pro uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platební agentury a další subjekty, finanční řízení, schvalování účetní závěrky, pravidla pro kontroly, jistoty a transparentnost (Úř. věst. L 255, 28.8.2014, s. 59).

         (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj venkova („EZFRV“), Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (4)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1758 ze dne 27. září 2017, kterým se stanoví forma a obsah účetních údajů poskytovaných Komisi pro účely schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV a pro účely sledování a odhadů (Úř. věst. L 250, 28.9.2017, s. 1).

         (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).

         (6)  Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1).

         PŘÍLOHA
         „
               PŘÍLOHA I

                  PROHLÁŠENÍ ŘÍDÍCÍHO SUBJEKTU

               (Článek 3)
               Já, …, ředitel(ka) platební agentury …, předkládám účetní závěrku této platební agentury za rozpočtový rok od 16/10/xx do 15/10/xx+1.
               Prohlašuji, že podle mého úsudku a mně dostupných informací včetně výsledků činnosti služby interního auditu:

                           —

                           tato v elektronickém formátu předložená účetní závěrka poskytuje podle mého nejlepšího vědomí pravdivý, úplný a přesný přehled výdajů a příjmů za výše uvedený rozpočtový rok. Účetní závěrka obsahuje zejména všechny mně známé dluhy, zálohy, záruky a rezervy, přičemž všechny příjmy získané v souvislosti s EZZF a EZFRV byly náležitým způsobem připsány ve prospěch patřičných fondů,

                           —

                           jsem zavedl(a) systém, který dává přiměřenou jistotu zákonnosti a standardnosti jednotlivých transakcí včetně toho, že způsobilost žádostí a – s ohledem na rozvoj venkova – postupy přidělování podpory jsou řízeny, kontrolovány a dokumentovány v souladu s předpisy Unie.

                     Výdaje uvedené v účetní závěrce byly použity k zamýšlenému účelu, jak je vymezeno v nařízení (EU) č. 1306/2013.
               Dále potvrzuji, že byla přijata účinná a přiměřená opatření proti podvodům podle článku 58 nařízení (EU) č. 1306/2013, která zohledňují zjištěná rizika.
               S ohledem na toto potvrzení však existují následující výhrady:
               Závěrem potvrzuji, že si nejsem vědom(a) žádné neuvedené záležitosti, která by mohla poškodit finanční zájmy Unie.
               podpis
            “


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/68 ze dne 8. ledna 2018 o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení („Carne de Salamanca“ (CHZO))

text:
                  17.1.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 12/16

            PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2018/68
      ze dne 8. ledna 2018
      o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení („Carne de Salamanca“ (CHZO))
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 52 odst. 2 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Žádost o zápis názvu „Carne de Salamanca“ předložená Španělskem byla v souladu s čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie
                      (2).

                  (2)

                  Komise neobdržela žádné námitky podle článku 51 nařízení (EU) č. 1151/2012; útvary Komise však obdržely od německých orgánů informaci, že u druhů masa vymezených v jednotném dokumentu je třeba dále upřesnit kategorizaci skotu. Španělské orgány na žádost útvarů Komise bod 3.2 jednotného dokumentu pozměnily a upřesnily popis produktu, pokud jde o druhy masa.

                  (3)

                  Jelikož je tato změna pouze formální, není nutné přistoupit k novému zveřejnění žádosti o zápis ve smyslu čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012; pozměněný jednotný dokument by však měl být zveřejněn pro informační účely.

                  (4)

                  Název „Carne de Salamanca“ by proto měl být zapsán do rejstříku,

            PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
      Článek 1
      Název „Carne de Salamanca“ (CHZO) se zapisuje do rejstříku.
      Název uvedený v prvním pododstavci označuje produkt třídy 1.1 Čerstvé maso (a droby) podle přílohy XI prováděcího nařízení Komise (EU) č. 668/2014 (3).
      Článek 2
      Pozměněný jednotný dokument se zveřejňuje pro informaci v příloze tohoto nařízení.
      Článek 3
      Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

         Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
         V Bruselu dne 8. ledna 2018.

               Za Komisi,

               jménem předsedy,

            Phil HOGAN

               člen Komise

         (1)  Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

         (2)  Úř. věst. C 435, 24.12.2015, s. 12.

         (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 668/2014 ze dne 13. června 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 179, 19.6.2014, s. 36).

         PŘÍLOHA

            JEDNOTNÝ DOKUMENT

         Nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (*1)

            „CARNE DE SALAMANCA“

         ES č.: ES-PGI-0005-01174 – 8.11.2013

            CHOP ()

            CHZO (X)

         1.   NÁZEV
         „Carne de Salamanca“
         2.   ČLENSKÝ STÁT NEBO TŘETÍ ZEMĚ
         Španělsko
         3.   POPIS ZEMĚDĚLSKÉHO PRODUKTU NEBO POTRAVINY
         3.1.   Druh produktu

         Třída 1.1 Čerstvé maso (a droby)
         3.2.   Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1

         Zeměpisným označením „Carne de Salamanca“ (salamanské maso) je chráněno maso čistokrevného skotu plemene morucha nebo skotu, který se narodí z křížení plemenic rasy morucha s býky plemene charolais a limousin. Zvířata, z nichž se maso získává, jsou nejméně do pěti měsíců živena mateřským mlékem a jsou chována v extenzivním režimu, v jehož rámci se využívá přírodních zdrojů.
         Skot se podle stáří před porážkou rozděluje do tří věkových skupin:

                     —

                     telata: zvířata, která jsou v době porážky stará více než 8 a nejvýše 12 měsíců, kategorie Z,

                     —

                     mladý skot („añojo“): zvířata, která jsou v době porážky stará více než 12 a nejvýše 24 měsíců, kategorie A a E,

                     —

                     býček nebo jalovice: zvířata, která jsou v době porážky stará více než 24 a nejvýše 48 měsíců, kategorie B a E.

               Minimální doba zrání masa se počítá ode dne porážky a činí 2 dny u telat, 4 dny u mladého skotu a 6 dní u býčka nebo jalovice.
         Zmasilostí odpovídají jatečně upravená těla třídám U, R a O.
         Minimální hmotnost jatečně upraveného těla se různí v závislosti na kategorii zvířete a dosahuje:

                     —

                     140 kg v případě telat,

                     —

                     200 kg v případě mladého skotu,

                     —

                     280 kg v případě býčka nebo jalovice.

               Protučnělost na povrchu jatečně upraveného těla a v hrudní dutině musí být vždy slabá (třída 2).
         Hodnota pH masa po 24 hodinách od porážky, měřená v nejdelším zádovém svalu (musculus longissimus dorsi), smí být nejvýše 6.
         Čerstvé maso, které se opatřuje chráněným zeměpisným označením „Carne de Salamanca“, vykazuje po porážce a opracování níže uvedené vlastnosti:

                     —

                     telata: svalovina mívá zbarvení, které sahá od různých odstínů růžové až po světle červenou, tuk je bílý. Maso je na povrchu lesklé a na dotyk má pevnou konzistenci,

                     —

                     mladý skot („añojo“): svalovina je světle červená až třešňová, tuk mívá různou barvu od bílé až po světle žlutavou. Maso je na povrchu lesklé a na dotyk má pevnou konzistenci,

                     —

                     býček nebo jalovice: svalovina má sytou barvu, která je třešňová až purpurová, tuk je žlutavý nebo smetanově bílý. Maso je na povrchu lesklé a na dotyk má pevnou konzistenci.

               3.3.   Suroviny (pouze u zpracovaných produktů)

         ––
         3.4.   Krmivo (pouze u produktů živočišného původu)

         Plemenice nejsou ustájeny, a jejich potrava je tak po celý rok založena na spásání travnatých ploch a polních strnišť v dehesách. V době nedostatku přirozené potravy jsou pak přikrmovány senem a slámou, které pocházejí z téhož hospodářství.
         Na jaře zemědělci využívají velkého množství píce na pastvinách, přičemž část trávy sklízejí a ukládají. V létě přesouvají dobytek blíže k různým řekám a potokům, které protékají přes jejich pozemky, nebo využívají zbytků, jež zbudou na polích po sklizni krmných a jiných plodin.
         S příchodem podzimu, kdy se tráva opět začíná zelenat, se skot vrací zpět na pastviny a podle množství tamější píce je případně přikrmován senem z jara.
         Ke konci roku bývá potrava na pastvinách téměř vyčerpána, ale z dubů v dehesách začínají padat žaludy. Ty jsou pro zvířata důležitým krmením, ale k jejich plné výživě nestačí, a tak se v této době dobytku podávají také píce sklizená na jaře nebo statková krmiva a sláma.
         Telata jsou ponechávána s matkami na pastvě, kde od nich pět až šest měsíců sají mléko a kde si zároveň brzy začínají přivykat i na jinou stravu. Po odstavení se telata až do porážky vykrmují různými objemnými krmivy, jež pocházejí z téhož hospodářství, a přírodními krmivy na bázi obilovin.
         V době nedostatku potravy v důsledku nepříznivých klimatických podmínek a ve fázi výkrmu se mohou dobytku jako udržovací dávky podávat píce a seno pocházející výhradně z vymezené zeměpisné oblasti a krmiva rostlinného původu, která jsou tvořena převážně obilovinami (obiloviny musí být v celkovém složení zastoupeny nejméně 60 %) a nesmí představovat více než 50 % ročně zkrmené sušiny. Platí výslovný zákaz používání produktů, které by mohly u zvířat ovlivnit běžné tempo jejich růstu a vývoje.
         3.5.   Specifické kroky při produkci, které se musejí uskutečnit ve vymezené zeměpisné oblasti

         Ve vymezené zeměpisné oblasti probíhá porod příslušných telat a jejich chov a výkrm až do okamžiku porážky.
         3.6.   Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd.

         Maso lze dodávat na trh ve výsecích, v plátcích, nasekané na menší kousky či namleté, přičemž toto opracování musejí provádět hospodářské subjekty, u kterých je kontrolováno správné zacházení s CHZO.
         3.7.   Zvláštní pravidla pro označování

         Jatečně upravená těla se na jatkách opatřují nesmazatelnými značkami nebo štítky, které nelze znovu použít, a příslušná označení se umísťují na vnitřní část obou jatečných půlek tak, aby bylo možné všechny čtyři čtvrtě jatečně upraveného těla po jejich oddělení bez problému identifikovat.
         Díly masa i balené masné výseky, plátky či kousky nebo balené mleté maso jsou expedovány s číslovaným štítkem, na kterém musí být jako minimální údaje uvedeny nápisy „Indicación Geográfica Protegida“ a „Carne de Salamanca“.
         Pochází-li maso výhradně z čistokrevného skotu plemene morucha, lze štítek opatřit také nápisem „Raza Morucha“.
         4.   STRUČNÉ VYMEZENÍ ZEMĚPISNÉ OBLASTI
         Provincie Salamanca.
         5.   SOUVISLOST SE ZEMĚPISNOU OBLASTÍ
         5.1.   Specifičnost zeměpisné oblasti

         Chov hovězího dobytka, jenž se hodí pro výrobu produktu „Carne de Salamanca“, je úzce spjat se specifickým zeměpisným prostředím dehes – ekologicky vysoce cenných ekosystémů s typickým výskytem dubů cesmínových.
         V oblasti panuje kontinentální podnebí. Dlouhé a studené zimy zde bývají provázeny mrazy, léta jsou suchá a horká se silnými teplotními výkyvy a deště většinou přicházejí na podzim a v zimě. Dehesy jsou proto druhově bohatými společenstvy, která jsou tvořena především stálezelenými tuholistými duby a křovinatým podrostem. Pastviny v dehesách jsou místy zarostlé středomořskými houštinami, jimž dominují rozličné druhy dubů včetně dubu cesmínového, korkového a portugalského, různé druhy cistů (např. cist montpellierský) a víceleté i jednoleté rostliny z čeledi bobovitých (např. retama). Rostou zde také jednoleté druhy z čeledi lipnicovitých. Popisovaná vegetace představuje pro skot nejdůležitější nabídku přirozeného krmení.
         Pro hospodaření v těchto podmínkách je příznačné uplatňování tradičních metod. Zemědělci adaptují dobytek na potravu, kterou nabízejí dehesy, a skot pobývá po celý rok venku, aniž by potřeboval nějaký zvláštní druh ustájení. V dehesách zůstávají zvířata za každého počasí a jedinou skrýš jim skýtají koruny dubů. Systém chovu také respektuje přirozené cykly. Telata se rodí venku bez jakékoli pomoci a po dobu pěti až sedmi měsíců žijí po boku matky, od které sají mléko. Kromě mléka se živí též pastvou.
         Skot tradičně sdílí prostor v dehesách spolu s koňmi, býky chovanými pro býčí zápasy a iberskými prasaty, přičemž o všechen tento dobytek se stará honák (tzv. vaquero charro), který se při práci často pohybuje na koni, dohlíží na potřeby zvířat a usměrňuje jejich pohyb tak, aby byly dubové háje lépe využívány a opečovávány. Těmto osobitým mužům a jejich práci vzdává hold socha od Venancia Blanca na jednom z hlavních náměstí Salamanky.
         V průběhu století docházelo v dehesách k přirozenému výběru, v jehož rámci se zrodil tur přizpůsobený životu a pastvě v náročných přírodních podmínkách. Jedná se o rustikální skot, který dobře snáší zmiňovaný systém chovu a který díky silně vyvinutému mateřskému pudu dokáže bránit svá mláďata před útoky vlků a lišek. Plemenu morucha a jeho křížencům jsou tyto přednosti vlastní. Plemeno morucha, které je základem produktu „Carne de Salamanca“, vzniklo v salamanských dehesách, kde bylo v minulosti využíváno při zemědělských pracích. Přestože zvířata tohoto plemene dříve sloužila především k práci a drobným býčím zápasům, zužitkovávalo se i jejich maso. Postupem času se z nich stalo mimořádně vhodné plemeno pro produkci masa, a to zejména díky jejich mateřským a chovným vlastnostem. V polovině minulého století se ve stejných podmínkách začala využívat nová plemena, např. charolais a limousin, přičemž v průběhu let se ukázalo, že kromě plemene morucha jsou ekosystému dehes výborně přizpůsobeni i jeho kříženci s plemeny charolais a limousin. I ti totiž dokáží využívat zdrojů místní vegetace a dávat maso velmi ceněné kvality.
         5.2.   Specifičnost produktu

         Jatečně upravená těla, z nichž se získává produkt „Carne de Salamanca“, se vyznačují slabou protučnělostí na svém povrchu a v hrudní dutině.
         Maso s CHZO „Carne de Salamanca“ má málo vláknitou texturu, což je dáno větší jemností svalových vláken. Jeho barva je velmi sytá a lesklá a pohybuje se na škále mezi růžovou až purpurovou. Tuk je ve svalovině rovnoměrně rozložen a nevytváří shluky. Bývá bílý až žlutý nebo krémový a dodává masu charakteristickou chuť a vůni.
         5.3.   Příčinná souvislost mezi zeměpisnou oblastí a jakostí nebo vlastnostmi produktu (u CHOP) nebo specifickou jakostí, pověstí nebo jinou vlastností produktu (u CHZO)

         Nejdůležitějšími faktory, jež předurčují specifické vlastnosti produktu „Carne de Salamanca“, jsou nepochybně tradiční metody krmení využívající rozličné zdroje od mateřského mléka až po přirozenou pastvu, chov dobytka v přírodním prostředí salamanských dehes a plemenný základ zvířat tvořený rasou morucha. Hovězí z vymezené zeměpisné oblasti se tak od masa produkovaného jinde liší jemnějšími svalovými vlákny, sytější růžovou až purpurovou barvou, výraznějším leskem a rovnoměrným rozložením tuku (absencí tukových shluků).
         V tradičním extenzivním systému výroby probíhal po desetiletí výběr zvířat, jehož výsledkem je skot výborně přizpůsobený životu v dehese:

                     —

                     Jedná se o tura malého až středního vzrůstu, s nízkou hmotností a výbornou schopností trávení, jenž dokáže vyžít ze skromné a chudé pastvy.

                     —

                     Zvířata mají dobře vyvinuté svaly, díky kterým se mohou dobře, snadno a hbitě pohybovat po rozlehlých pastevních plochách, což je důležité proto, že dobytek musí za potravou a vodou ujít i několik kilometrů denně.

                     —

                     Protože je tento skot vysoce rustikální, odolává místním extrémním podnebným podmínkám, a to jak létě, tak v zimě.

               Genetické vybavení těchto zvířat má spolu s každodenním intenzivním pohybem pozitivní vliv na jejich svalovou hmotu. Ta je tvořena jemnějšími vlákny, než bývá u hovězího dobytka obvyklé, a získávané maso má tudíž málo vláknitou texturu.
         Míra protučnělosti jatečně upraveného těla souvisí se systémem chovu a s vysokou rustikálností a rychlým vývojem. Neustálý pohyb brání nadměrnému lokálnímu hromadění tuku, a zvířata se tak při hledání potravy lépe přemísťují na velké vzdálenosti. V době, kdy je krmení dostupné ve velkém množství, si jejich tělo sice může vytvářet zásoby ukládáním tuku do svalů, tento způsob „tloustnutí“ však dobytku na hbitosti neubírá. Vlivem všech těchto faktorů je tuk v mase rovnoměrně rozložen a nesoustřeďuje se ve shlucích. Jeho barva je bílá až žlutá nebo krémová, v závislosti na stáří zvířete v době porážky.
         Způsob chovu respektuje přirozený cyklus laktace – telata se odstavují později, než je obvyklé, a zůstávají v dehese neustále po boku matky. Tímto způsobem začínají kromě mateřského mléka konzumovat i potravu, kterou nabízí dehesa a kterou bývá z větší části jarní pastva se silnějším zastoupením pigmentů (chlorofylu a karotenoidů), čímž maso získává na charakteristickém lesku a barvě. Výrazný lesk a velmi sytá růžová až purpurová barva však nejsou dány jen potravou, ale přispívá k nim i plemenný základ zvířat, protože maso chovaného skotu je z genetických důvodů červenější.
         Chov hovězího dobytka a konzumace jeho masa jsou s vymezenou zeměpisnou oblastí úzce spjaty. Již v 15. století se salamanské maso pro svou pověst a známost používalo k odvádění feudálních dávek.
         Od poloviny 20. století je pak produkt „Carne de Salamanca“ ve vymezené zeměpisné oblasti velmi často s hrdostí nabízen ve výlohách řeznictví a na jídelních lístcích restaurací jako známka toho, že zákazníci v daném podniku najdou to nejlepší maso v kraji.
         Salamanské maso je totiž mezi spotřebiteli velmi ceněno a žádáno. O jeho uznávanosti a oblibě svědčí řada písemných dokladů. Například Luis Carandell v úvodu své knihy „Vivir en Madrid“ (1967) píše: „Narodil jsem se poprvé v Barceloně v roce 1929 a podruhé v Madridu v roce 1947… Bylo to město, kam se vozila zelenina z Valencie, ryby z Bilbaa, maso ze Salamanky, víno z La Manchy a látky z Katalánska.“

            Odkaz na zveřejnění specifikace

         (čl. 5 odst. 7 nařízení (ES) č. 510/2006)
         http://www.itacyl.es/opencms_wf/opencms/informacion_al_ciudadano/calidad_alimentaria/4_condiciones_DOP/index.html

            (*1)  Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12. Nahrazeno nařízením (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/69 ze dne 16. ledna 2018 o zrušení zápisu chráněného zeměpisného označení „Carne de Morucha de Salamanca“ (CHZO)

text:
               17.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 12/22

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2018/69
   ze dne 16. ledna 2018
   o zrušení zápisu chráněného zeměpisného označení „Carne de Morucha de Salamanca“ (CHZO)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 54 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V čl. 7 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 664/2014 (2) se stanoví, že postup stanovený v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 se použije obdobně na zrušení zápisu, jak je uvedeno v čl. 54 odst. 1 uvedeného nařízení.

               (2)

               V souladu s čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 ve spojení s čl. 7 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 664/2014 byla žádost Španělska o zrušení zápisu chráněného zeměpisného označení (CHZO) „Carne de Morucha de Salamanca“ zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie
                   (3).

               (3)

               Jelikož Komise neobdržela žádné prohlášení o námitce podle článku 51 nařízení (EU) č. 1151/2012, měl by být název „Carne de Morucha de Salamanca“ (CHZO) odstraněn z rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení.

               (4)

               V souladu s čl. 54 odst. 1 posledním pododstavcem nařízení (EU) č. 1151/2012 se tato zrušení přijímají přezkumným postupem podle čl. 57 odst. 2 uvedeného nařízení.

               (5)

               Opatření stanovené tímto nařízením je v souladu se stanoviskem Výboru pro politiku jakosti zemědělských produktů,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Zápis názvu „Carne de Morucha de Salamanca“ (CHZO) se zrušuje.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 16. ledna 2018.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 664/2014 ze dne 18. prosince 2013, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o stanovení symbolů Unie pro chráněná označení původu, chráněná zeměpisná označení a zaručené tradiční speciality a o některá pravidla pro původ, procesní pravidla a další přechodná pravidla (Úř. věst. L 179, 19.6.2014, s. 17).

      (3)  Úř. věst. C 201, 24.6.2017, s. 5.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/77 ze dne 15. ledna 2018 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury

text:
                  19.1.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 14/3

            PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2018/77
      ze dne 15. ledna 2018
      o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie (1), a zejména na čl. 57 odst. 4 a čl. 58 odst. 2 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury připojené k nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (2), je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze tohoto nařízení.

                  (2)

                  Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla. Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či zčásti založena nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Unie s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.

                  (3)

                  Podle zmíněných všeobecných pravidel by mělo být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky obsažené v příloze zařazeno do kódu KN uvedeného ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3 této tabulky.

                  (4)

                  Je vhodné umožnit, aby držitel mohl závazné informace o sazebním zařazení zboží dotčeného tímto nařízením, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po určitou dobu podle čl. 34 odst. 9 nařízení (EU) č. 952/2013. Tato doba by měla být stanovena na tři měsíce.

                  (5)

                  Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,

            PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
      Článek 1
      Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky obsažené v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódu KN uvedeného ve sloupci 2 této tabulky.
      Článek 2
      Závazné informace o sazebním zařazení zboží, které nejsou v souladu s tímto nařízením, mohou být nadále používány podle ustanovení čl. 34 odst. 9 nařízení (EU) č. 952/2013 po dobu tří měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
      Článek 3
      Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

         Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
         V Bruselu dne 15. ledna 2018.

               Za Komisi,

               jménem předsedy,

            Stephen QUEST

               generální ředitel

               Generální ředitelství pro daně a celní unii

         (1)  Úř. věst. L 269, 10.10.2013, s. 1.

         (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1).

         PŘÍLOHA

                     Popis zboží

                     Zařazení
                     (kód KN)

                     Odůvodnění

                     (1)

                     (2)

                     (3)

                     Textilní výrobek ve tvaru kvádru (tzv. potah na matrace) vyrobený z potištěné tkaniny z chemických vláken (100 % polyester), kterou lze prát, o rozměrech přibližně 200 × 60 × 8 cm.
                     Výrobek má na jedné ze dvou dlouhých stran otvor se zapínáním na zip, který umožňuje vložení matrace.
                     Na jedné z dlouhých stran je opatřen textilním držadlem.
                     (Viz obrázek) (*1)

                     6302 22 90

                     Zařazení se zakládá na všeobecných pravidlech 1 a 6 pro výklad kombinované nomenklatury a na znění kódů KN 6302 , 6302 22  a 6302 22 90 .
                     Výrobek sestává z pratelného materiálu a má zapínání na zip, které umožňuje výrobek z matrace kdykoli sejmout, a proto je možné jej prát (viz rovněž vysvětlivky k harmonizovanému systému k číslu 6302 , první odstavec). Má tedy objektivní charakteristické znaky a vlastnosti ložního prádla.
                     Výrobek je proto třeba zařadit do kódu KN 6302 22 90  jako „ložní prádlo, jiné než pletené nebo háčkované, z chemických vláken“.

            (*1)  Obrázek slouží pouze pro informaci.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/80 ze dne 18. ledna 2018 o minimální prodejní ceně sušeného odstředěného mléka pro šestnácté dílčí nabídkové řízení uskutečněné v rámci nabídkového řízení zahájeného prováděcím nařízením (EU) 2016/2080

text:
               19.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 14/35

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2018/80
   ze dne 18. ledna 2018
   o minimální prodejní ceně sušeného odstředěného mléka pro šestnácté dílčí nabídkové řízení uskutečněné v rámci nabídkového řízení zahájeného prováděcím nařízením (EU) 2016/2080
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1),
   s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1240 ze dne 18. května 2016, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o veřejnou intervenci a podporu soukromého skladování (2), a zejména na článek 32 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Prováděcím nařízením Komise (EU) 2016/2080 (3) byl zahájen prodej sušeného odstředěného mléka prostřednictvím nabídkového řízení.

               (2)

               Vzhledem k nabídkám obdrženým v šestnáctém dílčím nabídkovém řízení by minimální prodejní cena měla být pevně stanovena.

               (3)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   V šestnáctém dílčím nabídkovém řízení pro prodej sušeného odstředěného mléka v rámci nabídkového řízení zahájeného prováděcím nařízením (EU) 2016/2080, u něhož lhůta pro předkládání nabídek skončila dne 16. ledna 2018, činí minimální prodejní cena 119,00 EUR/100 kg.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 18. ledna 2018.

            Za Komisi,

            jménem předsedy,

         Jerzy PLEWA

            generální ředitel

            Generální ředitelství pro zemědělství a rozvoj venkova

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  Úř. věst. L 206, 30.7.2016, s. 71.

      (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/2080 ze dne 25. listopadu 2016 o zahájení prodeje sušeného odstředěného mléka prostřednictvím nabídkového řízení (Úř. věst. L 321, 29.11.2016, s. 45).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/81 ze dne 16. ledna 2018 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury

text:
                  20.1.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 16/1

            PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2018/81
      ze dne 16. ledna 2018
      o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie (1), a zejména na čl. 57 odst. 4 a čl. 58 odst. 2 uvedeného nařízení,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury připojené k nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (2), je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze tohoto nařízení.

                  (2)

                  Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla. Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či zčásti založena nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Unie s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.

                  (3)

                  Podle zmíněných všeobecných pravidel by mělo být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky obsažené v příloze zařazeno do kódu KN uvedeného ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3 této tabulky.

                  (4)

                  Je vhodné umožnit, aby držitel mohl závazné informace o sazebním zařazení zboží dotčeného tímto nařízením, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po určitou dobu podle čl. 34 odst. 9 nařízení (EU) č. 952/2013. Tato doba by měla být stanovena na tři měsíce.

                  (5)

                  Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,

            PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
      Článek 1
      Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky obsažené v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódu KN uvedeného ve sloupci 2 této tabulky.
      Článek 2
      Závazné informace o sazebním zařazení zboží, které nejsou v souladu s tímto nařízením, mohou být nadále používány podle ustanovení čl. 34 odst. 9 nařízení (EU) č. 952/2013 po dobu tří měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
      Článek 3
      Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

         Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
         V Bruselu dne 16. ledna 2018.

               Za Komisi,

               jménem předsedy,

            Stephen QUEST

               generální ředitel

               Generální ředitelství pro daně a celní unii

         (1)  Úř. věst. L 269, 10.10.2013, s. 1.

         (2)  Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1).

         PŘÍLOHA

                     Popis zboží

                     Zařazení (kód KN)

                     Odůvodnění

                     (1)

                     (2)

                     (3)

                     Elektrický přístroj určený k ošetření kůže a odstraňování chloupků pomocí laserové technologie používající dva lasery s různými vlnovými délkami (755 a 1 064  nm). Jeho rozměry jsou přibližně 104 × 38 × 64 cm a hmotnost činí 82 kg.
                     Přístroj je předkládán mj. k odstraňování chloupků, kosmetickému omlazení, ošetření žilek v obličeji a křečových žil, ošetření nerovnoměrné pigmentace (např. slunečních skvrn) a dalších cévních a benigních pigmentových lézí.
                     Přístroj je určen k použití v kosmetických salonech bez zásahu zdravotnických pracovníků i v autorizovaných lékařských střediscích pod zdravotnickým dohledem.
                     Viz obrázek (*1).

                     8543 70 90

                     Zařazení se zakládá na všeobecných pravidlech 1 a 6 pro výklad kombinované nomenklatury a na znění kódů KN 8543 , 8543 70  a 8543 70 90 .
                     Skutečnost, že přístroj provádí zejména estetická vylepšení, lze jej provozovat mimo lékařské prostředí (v kosmetickém salonu) a bez zásahu zdravotnických pracovníků, naznačuje, že není určen k lékařskému použití. Přístroj může rovněž léčit jednu nebo více různých patologií, avšak i takové ošetření lze provádět mimo lékařské prostředí a neexistují tedy dostatečné indikace umožňující stanovit, že je přístroj určen k lékařskému použití. (Viz věc C-547/13, Oliver Medical, ECLI:EU:C:2015:139). Zařazení do čísla 9018  jako lékařský přístroj je proto vyloučeno.
                     Přístroj je proto třeba zařadit do kódu KN 8543 70 90  jako elektrický přístroj s vlastní individuální funkcí, jinde v kapitole 85 neuvedený ani nezahrnutý.

            (*1)  Obrázek slouží pouze pro informaci.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/82 ze dne 19. ledna 2018, kterým se opravuje nařízení (ES) č. 891/2009 o otevření a správě některých celních kvót Společenství v odvětví cukru

text:
               20.1.2018

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 16/4

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2018/82
   ze dne 19. ledna 2018,
   kterým se opravuje nařízení (ES) č. 891/2009 o otevření a správě některých celních kvót Společenství v odvětví cukru
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na článek 187 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Prováděcím nařízením Komise (EU) 2017/1085 (2) byla změněna část I přílohy I nařízení (ES) č. 891/2009 (3) v souladu s Dohodou ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou podle článků XXIV:6 a XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změnách koncesí v listině Chorvatské republiky v souvislosti s jejím přistoupením k Evropské unii (4) (dále jen „dohoda“) a navýšen příděl pro Brazílii. Dodatečný příděl činí 19 500 tun na hospodářský rok 2016/17 a 78 000 tun na hospodářské roky 2017/18 až 2022/23. Na hospodářský rok 2023/24 činí dodatečný příděl 58 500 tun. Dodatečný příděl je spravován dvěma novými pořadovými čísly 09.4329 a 09.4330, jež mají odlišnou sazbu v rámci kvóty ve srovnání s předtím přiděleným objemem s pořadovým číslem 09.4318 pocházejícím z Brazílie.

               (2)

               Obě nová pořadová čísla a sazby v rámci kvóty pro Brazílii omylem nebyly přidány do normativní části nařízení (ES) č. 891/2009, přestože veškerý cukr spadající do uvedené kvóty musí splňovat stejné podmínky, zejména pokud jde o žádosti o dovozní licence a osvědčení o původu. Je proto nutné tyto chyby opravit vložením obou nových pořadových čísel a sazeb v rámci kvóty do normativní části nařízení (ES) č. 891/2009.

               (3)

               Nařízení (ES) č. 891/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem opraveno.

               (4)

               Z důvodů právní jistoty, pokud jde o práva a povinnosti všech hospodářských subjektů, na něž se vztahuje zvýšený příděl pro Brazílii od okamžiku jeho doplnění, mělo by se toto nařízení použít zpětně ode dne vstupu dohody v platnost.

               (5)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Nařízení (ES) č. 891/2009 se opravuje takto:

               1)

               V článku 6 se písmeno a) nahrazuje tímto:

                           „a)

                           v poli 8 země původu.
                           U koncesního cukru CXL s pořadovými čísly 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4321, 09.4329 a 09.4330 a u cukru z balkánských zemí se křížkem vyznačí slovo „ano“ v poli 8. S uvedenými licencemi vzniká povinnost dovážet z konkrétní země;“.

               2)

               V článku 7 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
               „3.   Pro koncesní cukr CXL s pořadovými čísly 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4320, 09.4329 a 09.4330 se k žádostem o dovozní licence připojí závazek žadatele k rafinaci příslušných množství cukru před koncem třetího měsíce, který následuje po měsíci, kdy končí platnost příslušné dovozní licence.“

               3)

               Článek 10 se nahrazuje tímto:
               „Článek 10
               Propuštění do volného oběhu
               Propuštění do volného oběhu pro kvóty koncesního cukru CXL s pořadovými čísly 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4321, 09.4329 a 09.4330 podléhá předložení osvědčení o původu vydaného příslušnými orgány dotyčné třetí země v souladu s články 55 až 65 nařízení (EHS) č. 2454/93.
               Pro koncesní cukr CXL s pořadovými čísly 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4320, 09.4329 a 09.4330, pokud se polarimetrická hodnota dovezeného surového cukru odchyluje od 96 o, se sazba ve výši 98 EUR, 11 EUR a 54 EUR za tunu v daném pořadí zvýší, případně sníží, a to o 0,14 % za každou desetinu stupně zjištěné odchylky.“

         Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. července 2017.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 19. ledna 2018.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1085 ze dne 19. června 2017, kterým se mění nařízení (ES) č. 891/2009 o otevření a správě některých celních kvót Společenství v odvětví cukru (Úř. věst. L 156, 20.6.2017, s. 19).

      (3)  Nařízení Komise (ES) č. 891/2009 ze dne 25. září 2009 o otevření a správě některých celních kvót Společenství v odvětví cukru (Úř. věst. L 254, 26.9.2009, s. 82).

      (4)  Úř. věst. L 108, 26.4.2017, s. 3.