title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/413 ze dne 14. března 2019, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) 2015/1998, pokud jde o třetí země uznané jako země uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy (Text s významem pro EHP.)

text:
                  15.3.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 73/98

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2019/413
         ze dne 14. března 2019,
         kterým se mění prováděcí nařízení (EU) 2015/1998, pokud jde o třetí země uznané jako země uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy
         (Text s významem pro EHP)
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002 (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Nařízení Komise (ES) č. 272/2009 (2) doplňuje společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení (ES) č. 300/2008.

                     (2)

                     Zároveň nařízení (ES) č. 272/2009 ukládá Komisi, aby uznávala rovnocennost bezpečnostních norem třetích zemí v souladu s kritérii stanovenými v části E přílohy uvedeného nařízení.

                     (3)

                     Příloha prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/1998 (3) uvádí seznam třetích zemí uznaných jako země uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám.

                     (4)

                     Komise obdržela od Spojeného království Velké Británie a Severního Irska potvrzení, že zachová své předpisy a normy v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy odpovídající právním předpisům Unie po datu jeho vystoupení z Evropské unie dne 30. března 2019.

                     (5)

                     Komise ověřila, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska splňuje kritéria stanovená v části E přílohy nařízení Komise (ES) č. 272/2009.

                     (6)

                     Komise zavedla vhodný postup pro přerozdělení odpovědnosti na jiné členské státy za označení leteckých dopravců, schválených agentů třetích zemí a známých odesílatelů třetích zemí, které v současné době označuje Spojené království jako ACC3, RA3 a KC3, přičemž tento proces by měl být regulován prostřednictvím přechodných prováděcích ustanovení.

                     (7)

                     Komise a členské státy uznávají cenný přínos osob ověřujících ochranu letectví EU před protiprávními činy schválených Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska k fungování bezpečného dodavatelského řetězce ACC3, RA3 a KC3 v Evropské unii a využívají příležitosti stanovit, aby za jejich schválení ode dne 30. března 2019 převzaly odpovědnost členské státy.

                     (8)

                     Prováděcí nařízení (EU) 2015/1998 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

                     (9)

                     Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 19 nařízení (ES) č. 300/2008,

               PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

            Článek 1
            Příloha prováděcího nařízení (EU) 2015/1998 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.

            Článek 2
            Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            Článek 3
            Toto nařízení se použije ode dne následujícího po dni, kdy se na Spojené království Velké Británie a Severního Irska a v něm přestanou uplatňovat Smlouvy podle čl. 50 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii, s ohledem na jakoukoli dohodu o vystoupení uzavřenou v souladu s čl. 50 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii.

            Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
            V Bruselu dne 14. března 2019.

                  Za Komisi

                  předseda

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 72.

            (2)  Nařízení Komise (ES) č. 272/2009 ze dne 2. dubna 2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (Úř. věst. L 91, 3.4.2009, s. 7).

            (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1998 ze dne 5. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (Úř. věst. L 299, 14.11.2015, s. 1).

            PŘÍLOHA
            Příloha prováděcího nařízení (EU) 2015/1998 se mění takto:

                        1)

                        v kapitole 3 se doplněk 3-B nahrazuje tímto:
                        „DOPLNĚK 3-B

                        BEZPEČNOST LETADEL

                           TŘETÍ ZEMĚ, JAKOŽ I JINÉ ZEMĚ A ÚZEMÍ, NA KTERÉ SE V SOULADU S ČLÁNKEM 355 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE NEVZTAHUJE ČÁST TŘETÍ HLAVA VI UVEDENÉ SMLOUVY A KTERÉ JSOU UZNÁNY JAKO ZEMĚ A ÚZEMÍ UPLATŇUJÍCÍ BEZPEČNOSTNÍ NORMY ROVNOCENNÉ SPOLEČNÝM ZÁKLADNÍM NORMÁM OCHRANY CIVILNÍHO LETECTVÍ PŘED PROTIPRÁVNÍMI ČINY

                        Pokud jde o bezpečnost letadel, následující třetí země, jakož i jiné země a území, na které se v souladu s článkem 355 Smlouvy o fungování Evropské unie nevztahuje část třetí hlava VI uvedené smlouvy, byly uznány jako země a území uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy:

                                       Kanada

                                       Faerské ostrovy, pokud jde o letiště Vagar

                                       Grónsko, pokud jde o letiště Kangerlussuaq

                                       Guernsey

                                       Ostrov Man

                                       Jersey

                                       Černá Hora

                                       Singapurská republika, pokud jde o letiště Singapore Changi

                                       Spojené království Velké Británie a Severního Irska

                                       Spojené státy americké

                              Pokud má Komise informace naznačující, že bezpečnostní normy uplatňované dotčenou třetí zemí nebo jinou zemí či územím, které mají podstatný dopad na celkovou úroveň letecké bezpečnosti v Unii, již nejsou rovnocenné společným základním normám Unie, okamžitě tuto skutečnost oznámí příslušným orgánům členských států.
                        Příslušné orgány členských států musí být neprodleně informovány, pokud má Komise informace o opatřeních, včetně kompenzačních opatření, jež potvrzují, že rovnocennost příslušných bezpečnostních norem uplatňovaných dotčenou třetí zemí nebo jinou zemí či územím byla obnovena.“;

                        2)

                        v kapitole 4 se doplněk 4-B nahrazuje tímto:
                        „DOPLNĚK 4-B

                        CESTUJÍCÍ A KABINOVÁ ZAVAZADLA

                           TŘETÍ ZEMĚ, JAKOŽ I JINÉ ZEMĚ A ÚZEMÍ, NA KTERÉ SE V SOULADU S ČLÁNKEM 355 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE NEVZTAHUJE ČÁST TŘETÍ HLAVA VI UVEDENÉ SMLOUVY A KTERÉ JSOU UZNÁNY JAKO ZEMĚ A ÚZEMÍ UPLATŇUJÍCÍ BEZPEČNOSTNÍ NORMY ROVNOCENNÉ SPOLEČNÝM ZÁKLADNÍM NORMÁM OCHRANY CIVILNÍHO LETECTVÍ PŘED PROTIPRÁVNÍMI ČINY

                        Pokud jde o cestující a kabinová zavazadla, následující třetí země, jakož i jiné země a území, na které se v souladu s článkem 355 Smlouvy o fungování Evropské unie nevztahuje část třetí hlava VI uvedené smlouvy, byly uznány jako země a území uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy:

                                       Kanada

                                       Faerské ostrovy, pokud jde o letiště Vagar

                                       Grónsko, pokud jde o letiště Kangerlussuaq

                                       Guernsey

                                       Ostrov Man

                                       Jersey

                                       Černá Hora

                                       Singapurská republika, pokud jde o letiště Singapore Changi

                                       Spojené království Velké Británie a Severního Irska

                                       Spojené státy americké

                              Pokud má Komise informace naznačující, že bezpečnostní normy uplatňované dotčenou třetí zemí nebo jinou zemí či územím, které mají podstatný dopad na celkovou úroveň letecké bezpečnosti v Unii, již nejsou rovnocenné společným základním normám Unie, okamžitě tuto skutečnost oznámí příslušným orgánům členských států.
                        Příslušné orgány členských států musí být neprodleně informovány, pokud má Komise informace o opatřeních, včetně kompenzačních opatření, jež potvrzují, že rovnocennost příslušných bezpečnostních norem uplatňovaných dotčenou třetí zemí nebo jinou zemí či územím byla obnovena.“;

                        3)

                        v kapitole 5 se doplněk 5-A nahrazuje tímto:
                        „DOPLNĚK 5-A

                        ZAPSANÁ ZAVAZADLA

                           TŘETÍ ZEMĚ, JAKOŽ I JINÉ ZEMĚ A ÚZEMÍ, NA KTERÉ SE V SOULADU S ČLÁNKEM 355 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE NEVZTAHUJE ČÁST TŘETÍ HLAVA VI UVEDENÉ SMLOUVY A KTERÉ JSOU UZNÁNY JAKO ZEMĚ A ÚZEMÍ UPLATŇUJÍCÍ BEZPEČNOSTNÍ NORMY ROVNOCENNÉ SPOLEČNÝM ZÁKLADNÍM NORMÁM OCHRANY CIVILNÍHO LETECTVÍ PŘED PROTIPRÁVNÍMI ČINY

                        Pokud jde o zapsaná zavazadla, následující třetí země, jakož i jiné země a území, na které se v souladu s článkem 355 Smlouvy o fungování Evropské unie nevztahuje část třetí hlava VI uvedené smlouvy, byly uznány jako země a území uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy:

                                       Kanada

                                       Faerské ostrovy, pokud jde o letiště Vagar

                                       Grónsko, pokud jde o letiště Kangerlussuaq

                                       Guernsey

                                       Ostrov Man

                                       Jersey

                                       Černá Hora

                                       Singapurská republika, pokud jde o letiště Singapore Changi

                                       Stát Izrael, pokud jde o Ben Gurionovo mezinárodní letiště

                                       Spojené království Velké Británie a Severního Irska

                                       Spojené státy americké

                              Pokud má Komise informace naznačující, že bezpečnostní normy uplatňované dotčenou třetí zemí nebo jinou zemí či územím, které mají podstatný dopad na celkovou úroveň letecké bezpečnosti v Unii, již nejsou rovnocenné společným základním normám Unie, neprodleně tuto skutečnost oznámí příslušným orgánům členských států.
                        Příslušné orgány členských států musí být neprodleně informovány, pokud má Komise informace o opatřeních, včetně kompenzačních opatření, jež potvrzují, že rovnocennost příslušných bezpečnostních norem uplatňovaných dotčenou třetí zemí nebo jinou zemí či územím byla obnovena.“;

                        4)

                        v kapitole 6 se doplňuje nový bod 6.8.1.6, který zní:

                                    „6.8.1.6

                                    V návaznosti na oznámení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska o jeho záměru vystoupit z Evropské unie podle článku 50 SEU se na označení ACC3 vydaná tímto členským státem vztahují tato ustanovení:

                                                a)

                                                Odpovědnost za stávající označení se převádí na příslušný orgán členského státu uvedený v příloze nařízení Komise (ES) č. 748/2009 ve znění pozdějších předpisů pro účely vystoupení Spojeného království z Unie.

                                                b)

                                                Odpovědnost za označení ACC3 leteckých dopravců neuvedených v příloze nařízení Komise (ES) č. 748/2009 ve znění pozdějších předpisů se převádí na příslušný orgán určený v bodě 6.8.1.1 písm. c).

                                                c)

                                                Příslušný orgán členského státu podle písmen a) a b) se může se svým protějškem v jiném členském státě dohodnout, že tento protějšek přijme odpovědnost za označení ACC3 daného leteckého dopravce. V takovém případě o tom dotčené členské státy neprodleně uvědomí Komisi.

                                                d)

                                                Komise informuje příslušný orgán Spojeného království o tom, které členské státy přebírají odpovědnost za jeho označení ACC3.

                                                e)

                                                Příslušný orgán Spojeného království dá příslušnému orgánu členského státu přebírajícího odpovědnost k dispozici kopii nezbytné dokumentace, na jejímž základě označil letecké dopravce uvedené v písmeni a) jako ACC3. Tato dokumentace obsahuje alespoň úplnou zprávu o ověření, bezpečnostní program a případně plán dohodnutý s příslušným leteckým dopravcem.

                                                f)

                                                Jsou-li splněny povinnosti podle písmene e), k převodu odpovědnosti za označení ACC3 dochází ke dni vystoupení Spojeného království z Evropské unie.

                                                g)

                                                Označení ACC3 leteckých dopravců, kteří provozují leteckou dopravu výhradně do Spojeného království, přestane platit.

                                                h)

                                                Převedená označení ACC3 zůstávají v platnosti až do uplynutí jejich platnosti a přijímající členský stát převezme odpovědnost a povinnosti popsané v tomto nařízení.

                                                i)

                                                Komise usnadní administrativní přechod, včetně zařazení údajů o ACC3 do databáze Unie pro ochranu dodavatelského řetězce.“;

                        5)

                        v kapitole 6 se doplňuje nový bod 6.8.4.10, který zní:

                                    „6.8.4.10

                                    V návaznosti na oznámení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska o jeho záměru vystoupit z Evropské unie podle článku 50 SEU se na označení RA3 a KC3 vydaná tímto členským státem vztahují tato ustanovení:

                                                a)

                                                Odpovědnost za označení subjektu sestávajícího z pobočky nebo dceřiné společnosti provozovatele leteckých služeb nebo samotného leteckého dopravce jako RA3 nebo KC3 je přenesena na příslušný orgán členského státu stanovený v bodě 6.8.1.1 tohoto nařízení;

                                                b)

                                                Odpovědnost za označení subjektu, který není přímo spojen s leteckým dopravcem, jako RA3 nebo KC3 je přenesena na příslušný orgán členského státu stanovený v bodě 6.8.1.1, který nese odpovědnost za státního nebo hlavního leteckého dopravce třetí země, kde RA3 nebo KC3 provozuje své služby.

                                                c)

                                                Odpovědnost za označení subjektu, který nespadá pod písmeno a) ani b), jako RA3 nebo KC3 je přenesena na příslušný orgán členského státu stanovený v bodě 6.8.1.1, který nese odpovědnost za jednoho z leteckých dopravců Unie, kteří provádějí svou činnost z letiště, kde RA3 nebo KC3 provozuje své služby, nebo z letiště nejbližšího k místu tohoto subjektu.

                                                d)

                                                Příslušný orgán členského státu podle písmen a) až c) se může se svým protějškem v jiném členském státě dohodnout, že tento protějšek přijme odpovědnost za označení RA3 nebo KC3 daného subjektu nebo provozovatele leteckých služeb. V takovém případě o tom dotčené členské státy neprodleně uvědomí Komisi.

                                                e)

                                                Komise informuje příslušný orgán Spojeného království o tom, které členské státy přebírají odpovědnost za jeho označení RA3 a KC3.

                                                f)

                                                Příslušný orgán Spojeného království dá příslušnému orgánu členského státu přebírajícího odpovědnost k dispozici kopii nezbytné dokumentace, na jejímž základě označil subjekt nebo provozovatele leteckých služeb jako RA3 nebo KC3. Tato dokumentace obsahuje alespoň úplnou zprávu o ověření a bezpečnostní program příslušného subjektu nebo provozovatele leteckých služeb.

                                                g)

                                                Jsou-li splněny povinnosti podle písmene f), k převodu odpovědnosti za označení RA3 a KC3 dochází ke dni vystoupení Spojeného království z Evropské unie.

                                                h)

                                                Převedená označení RA3 a KC3 zůstávají v platnosti až do uplynutí jejich platnosti a přijímající členský stát převezme odpovědnost a povinnosti popsané v tomto nařízení.

                                                i)

                                                Komise usnadní administrativní přechod, včetně zařazení údajů o RA3 a KC3 do databáze Unie pro ochranu dodavatelského řetězce.“;

                        6)

                        v kapitole 6 se doplněk 6-F nahrazuje tímto:
                        „DOPLNĚK 6-F

                        NÁKLAD A POŠTA
                        6-Fi

                           TŘETÍ ZEMĚ, JAKOŽ I JINÉ ZEMĚ A ÚZEMÍ, NA KTERÉ SE V SOULADU S ČLÁNKEM 355 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE NEVZTAHUJE ČÁST TŘETÍ HLAVA VI UVEDENÉ SMLOUVY A KTERÉ JSOU UZNÁNY JAKO ZEMĚ A ÚZEMÍ UPLATŇUJÍCÍ BEZPEČNOSTNÍ NORMY ROVNOCENNÉ SPOLEČNÝM ZÁKLADNÍM NORMÁM OCHRANY CIVILNÍHO LETECTVÍ PŘED PROTIPRÁVNÍMI ČINY

                        Pokud jde o náklad a poštu, níže uvedené třetí země byly uznány jako země uplatňující bezpečnostní normy rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy:

                                       Černá Hora

                                       Spojené království Velké Británie a Severního Irska

                              Pokud má Komise informace naznačující, že bezpečnostní normy uplatňované dotčenou třetí zemí nebo jinou zemí či územím, které mají podstatný dopad na celkovou úroveň letecké bezpečnosti v Unii, již nejsou rovnocenné společným základním normám Unie, neprodleně tuto skutečnost oznámí příslušným orgánům členských států.
                        Příslušné orgány členských států musí být neprodleně informovány, pokud má Komise informace o opatřeních, včetně kompenzačních opatření, jež potvrzují, že rovnocennost příslušných bezpečnostních norem uplatňovaných dotčenou třetí zemí nebo jinou zemí či územím byla obnovena.
                        6-Fii

                           TŘETÍ ZEMĚ, JAKOŽ I JINÉ ZEMĚ A ÚZEMÍ, NA KTERÉ SE V SOULADU S ČLÁNKEM 355 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE NEVZTAHUJE ČÁST TŘETÍ HLAVA VI UVEDENÉ SMLOUVY A PRO KTERÉ SE NEPOŽADUJE OZNAČENÍ ACC3, JSOU UVEDENY V PROVÁDĚCÍM ROZHODNUTÍ KOMISE C(2015) 8005.

                        6-Fiii

                           OVĚŘOVACÍ ČINNOSTI TŘETÍCH ZEMÍ, JAKOŽ I JINÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍ, NA KTERÉ SE V SOULADU S ČLÁNKEM 355 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE NEVZTAHUJE ČÁST TŘETÍ HLAVA VI UVEDENÉ SMLOUVY, JEŽ JSOU UZNÁNY ZA ROVNOCENNÉ OVĚŘOVÁNÍ OCHRANY LETECTVÍ EU PŘED PROTIPRÁVNÍMI ČINY.

                        Dosud nepřijata žádná ustanovení.“;

                        7)

                        v kapitole 11 se doplňují nové body 11.6.3.9 a 11.6.3.10, které znějí:

                                    „11.6.3.9

                                    Od data vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie podle článku 50 SEU se v souvislosti s osobami ověřujícími ochranu letectví EU před protiprávními činy schválenými tímto členským státem k provádění ověření v souvislosti s leteckými společnostmi, provozovateli a subjekty žádajícími o označení ACC3, RA3, resp. KC3 uplatňují tato ustanovení:

                                                a)

                                                v Unii již nejsou uznávány;

                                                b)

                                                ověření ochrany letectví EU před protiprávními činy provedená před datem vystoupení Spojeného království z Unie, včetně validačních zpráv EU vydaných před tímto datem, jsou nadále platná pro účely označení leteckých dopravců, provozovatelů a subjektů, jichž se daná ověření týkala.

                                    11.6.3.10

                                    Jednotlivci a subjekty uvedené v předchozím bodě mohou příslušný orgán členského státu požádat o schválení jakožto osoba ověřující ochranu letectví EU před protiprávními činy. Schvalující členský stát:

                                                a)

                                                obdrží od příslušného orgánu Spojeného království nezbytnou dokumentaci, na jejímž základě byla fyzická nebo právnická osoba schválena jako osoba ověřující ochranu letectví EU před protiprávními činy;

                                                b)

                                                ověří, že žadatel splňuje požadavky Unie stanovené v této kapitole. Je-li příslušný orgán spokojen, může danou osobu nebo subjekt schválit jako osobu ověřující ochranu letectví EU před protiprávními činy na dobu nepřesahující schválení, jež udělil příslušný orgán Spojeného království;

                                                c)

                                                neprodleně informuje Komisi, že zajistí zařazení osoby ověřující ochranu letectví EU před protiprávními činy do databáze Unie pro ochranu dodavatelského řetězce.“.


title: Prováděcí nařízení Rady (EU) 2019/459 ze dne 21. března 2019, kterým se provádí nařízení (EU) č. 270/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě

text:
                  22.3.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 80/1

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2019/459
         ze dne 21. března 2019,
         kterým se provádí nařízení (EU) č. 270/2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 270/2011 ze dne 21. března 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám, subjektům a orgánům vzhledem k situaci v Egyptě (1), a zejména na čl. 12 odst. 4 uvedeného nařízení,
         s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 21. března 2011 přijala Rada nařízení (EU) č. 270/2011.

                     (2)

                     V příloze I by měly být doplněny informace o právu na obhajobu a právu na účinnou soudní ochranu.

                     (3)

                     Příloha I nařízení (EU) č. 270/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

            Článek 1
            Příloha I nařízení (EU) č. 270/2011 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.

            Článek 2
            Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
            V Bruselu dne 21. března 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               G. CIAMBA

            (1)  Úř. věst. L 76, 22.3.2011, s. 4.

            PŘÍLOHA
            Příloha I nařízení (EU) č. 270/2011 se nahrazuje tímto:

                     „PŘÍLOHA I
                     A.   Seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů uvedených v čl. 2 odst. 1

                                 Jméno
                                 (a případná další jména)

                                 Identifikační informace

                                 Odůvodnění

                                 1.

                                 Mohamed Hosni Elsayed Mubarak

                                 Bývalý prezident Egyptské arabské republiky;
                                 datum narození: 4.5.1928
                                 pohlaví: muž

                                 Osoba, proti níž je na základě Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti korupci vedeno egyptskými orgány soudní řízení nebo proces vyhledávání majetku z trestné činnosti v návaznosti na konečné rozhodnutí soudu v souvislosti se zpronevěrou veřejných finančních prostředků

                                 2.

                                 Suzanne Saleh Thabet

                                 Manželka bývalého prezidenta Egyptské arabské republiky Muhammada Husního El-Saída Mubáraka;
                                 datum narození: 28.2.1941
                                 žena

                                 Spojena s Muhammadem Husním El-Saídem Mubárakem, proti němuž je na základě Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti korupci vedeno egyptskými orgány soudní řízení nebo proces vyhledávání majetku z trestné činnosti v návaznosti na konečné rozhodnutí soudu v souvislosti se zpronevěrou veřejných finančních prostředků

                                 3.

                                 Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak

                                 Syn bývalého prezidenta Egyptské arabské republiky Muhammada Husního El-Saída Mubáraka;
                                 datum narození: 26.11.1960
                                 pohlaví: muž

                                 Osoba, proti níž je na základě Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti korupci vedeno egyptskými orgány soudní řízení nebo proces vyhledávání majetku z trestné činnosti v návaznosti na konečné rozhodnutí soudu v souvislosti se zpronevěrou veřejných finančních prostředků

                                 4.

                                 Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh

                                 Manželka Aláy Muhammada El-Saída Mubáraka, syna bývalého prezidenta Egyptské arabské republiky;
                                 datum narození: 5.10.1971
                                 žena

                                 Osoba, proti níž je na základě Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti korupci vedeno egyptskými orgány soudní řízení nebo proces vyhledávání majetku z trestné činnosti v návaznosti na konečné rozhodnutí soudu v souvislosti se zpronevěrou veřejných finančních prostředků a která je spojena s Aláem Muhammadem Husním El-Saídem Mubárakem

                                 5.

                                 Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak

                                 Syn bývalého prezidenta Egyptské arabské republiky Muhammada Husního El-Saída Mubáraka;
                                 datum narození: 28.12.1963
                                 pohlaví: muž

                                 Osoba, proti níž je na základě Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti korupci vedeno egyptskými orgány soudní řízení nebo proces vyhledávání majetku z trestné činnosti v návaznosti na konečné rozhodnutí soudu v souvislosti se zpronevěrou veřejných finančních prostředků

                                 6.

                                 Khadiga Mahmoud El Gammal

                                 Manželka Gamála Muhammada Husního El-Saída Mubáraka, syna bývalého prezidenta Egyptské arabské republiky;
                                 datum narození: 13.10.1982
                                 žena

                                 Osoba, proti níž je na základě Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti korupci vedeno egyptskými orgány soudní řízení nebo proces vyhledávání majetku z trestné činnosti v návaznosti na konečné rozhodnutí soudu v souvislosti se zpronevěrou veřejných finančních prostředků a která je spojena s Gamálem Muhammadem Husním El-Saídem Mubárakem

                                 15.

                                 Mohamed Zohir Mohamed Wahed Garrana

                                 Bývalý ministr cestovního ruchu;
                                 datum narození: 20.2.1959
                                 pohlaví: muž

                                 Osoba, proti níž je na základě Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti korupci vedeno soudní řízení ze strany egyptských orgánů z důvodu zpronevěry veřejných finančních prostředků

                                 18.

                                 Habib Ibrahim Habib Eladli

                                 Bývalý ministr vnitra;
                                 datum narození: 1.3.1938
                                 pohlaví: muž

                                 Osoba, proti níž je na základě Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti korupci vedeno soudní řízení ze strany egyptských orgánů z důvodu zpronevěry veřejných finančních prostředků

                                 19.

                                 Elham Sayed Salem Sharshar

                                 Manželka Habíba Ibráhíma El-Adlího
                                 datum narození: 23.1.1963
                                 žena

                                 Osoba, proti níž je na základě Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti korupci vedeno egyptskými orgány soudní řízení v souvislosti se zpronevěrou veřejných finančních prostředků a která je spojena s Habíbem Ibráhímem El-Adlím

                           B.   Právo na obhajobu a právo na účinnou soudní ochranu podle egyptského práva:
                     Právo na obhajobu a právo na účinnou soudní ochranu
                     Z článků 54, 97 a 98 egyptské ústavy, článků 77, 78, 124, 199, 214, 271, 272 a 277 egyptského trestního řádu a článků 93 a 94 egyptského zákona o advokacii (zákon č. 17 z roku 1983) vyplývá, že podle egyptského práva jsou zaručena tato práva:

                                 —

                                 každé osoby podezřelé nebo obviněné z trestného činu:

                                             1.

                                             právo na soudní přezkum jakéhokoli aktu nebo správního rozhodnutí;

                                             2.

                                             právo obhajovat se osobně nebo za pomoci obhájce podle vlastního výběru, nebo pokud nemá prostředky na zaplacení obhájce, aby jí byl poskytnut bezplatně, jestliže to zájmy spravedlnosti vyžadují;

                                 —

                                 každé osoby obviněné z trestného činu:

                                             1.

                                             právo být neprodleně a v jazyce, jemuž rozumí, podrobně seznámena s povahou a důvodem obvinění proti ní;

                                             2.

                                             právo mít přiměřený čas a možnost k přípravě své obhajoby;

                                             3.

                                             právo vyslýchat nebo dát vyslýchat svědky proti sobě a dosáhnout předvolání a výslech svědků ve svůj prospěch za stejných podmínek, jako svědků proti sobě;

                                             4.

                                             právo mít bezplatnou pomoc tlumočníka, jestliže nerozumí jazyku používanému před soudem nebo tímto jazykem nemluví.

                           Uplatnění práva na obhajobu a práva na účinnou soudní ochranu jednotlivých osob zařazených na seznam
                     1.   Mohamed Hosni Elsayed Mubarak
                     Z informací uvedených ve spisu Rady vyplývá, že při trestním řízení, z nějž Rada vycházela, bylo respektováno právo pana Mubáraka na obhajobu a jeho právo na účinnou soudní ochranu. Dokládají to zejména tyto skutečnosti.
                     První věc
                     Dne 27. června 2013 byl pan Mubárak se dvěma dalšími osobami obviněn ze zpronevěry veřejných prostředků a dne 17. listopadu 2013 bylo zahájeno řízení u trestního soudu v Káhiře. Dne 21. května 2014 uznal tento soud všechny tři žalované vinnými. Žalovaní tento rozsudek napadli u Kasačního soudu. Dne 13. ledna 2015 Kasační soud rozsudek zrušil a nařídil obnovu řízení. Při obnoveném řízení ve dnech 4. a 29. dubna 2015 strany přednesly své řeči a předložily spisy účastníků řízení. Dne 9. května 2015 uznal trestní soud v Káhiře žalované vinnými a nařídil vrácení zpronevěřených prostředků a zaplacení pokuty. Dne 24. května 2015 byl podán opravný prostředek u Kasačního soudu. Dne 9. ledna 2016 Kasační soud odsuzující rozsudky potvrdil. Dne 8. března 2016 se žalovaní dohodli na vyrovnání v rámci znalecké komise, která byla zřízena výnosem předsedy vlády č. 2873 z roku 2015. Dne 9. března 2016 toto vyrovnání schválil kabinet ministrů. Generální prokurátor toto vyrovnání nepředložil Kasačnímu soudu ke konečnému schválení, protože znalecká komise nebyla příslušným výborem. Žalované osoby mohou podat žádost o vyrovnání příslušnému výboru, jímž je Národní výbor pro vyhledávání majetku z trestné činnosti nacházejícího se v zahraničí (NCRAA).
                     Druhá věc
                     Vyšetřování týkající se skutků zpronevěry veřejných prostředků nebo majetku stále probíhá. Rada nezjistila žádnou skutečnost, která by naznačovala, že nebylo respektováno právo pana Mubáraka na obhajobu nebo jeho právo na účinnou soudní ochranu.
                     3.   Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak
                     Z informací uvedených ve spisu Rady vyplývá, že při trestním řízení, z nějž Rada vycházela, bylo respektováno právo pana Aláy Mubáraka na obhajobu a jeho právo na účinnou soudní ochranu. Dokládají to zejména tyto skutečnosti:
                     Příkaz k zajištění
                     Dne 28. února 2011 vydal generální prokurátor rozhodnutí, jímž bylo panu Aláu Mubárakovi a dalším osobám zakázáno nakládat s jejich majetkem a finančními prostředky v souladu s článkem 208a egyptského trestního řádu, který generálnímu prokurátorovi umožňuje zakázat žalovanému a jeho manželce a dětem, aby nakládali se svým majetkem, nedá-li se bez jakékoli pochybnosti vyloučit, že se jedná o nezákonné výnosy z trestné činnosti spáchané žalovaným. Dne 8. března 2011 příslušný trestní soud toto rozhodnutí o zákazu potvrdil. Podle zákonů Egyptské arabské republiky mají žalovaní právo napadnout rozhodnutí o zákazu u téhož soudu. Pan Aláa Mubárak rozhodnutí soudu ze dne 8. března 2011 nenapadl.
                     První věc
                     Dne 30. května 2012 byl žalovaný spolu s další osobou předán příslušnému soudu (trestnímu soudu v Káhiře). Dne 6. června 2013 tento soud vrátil věc prokuratuře k dalšímu šetření. Po uzavření vyšetřování byla věc znovu předložena soudu. Dne 15. září 2018 vydal trestní soud v Káhiře usnesení, kterým: i) požádal znaleckou komisi, kterou jmenoval, aby doplnila znalecký posudek, jejž soudu předložila v červenci 2018, ii) nařídil zatčení žalovaných a iii) požádal, aby byli žalovaní předáni Národnímu výboru pro vyhledávání majetku z trestné činnosti nacházejícího se v zahraničí (NCRAA) za účelem možného vyrovnání. Žalovaní úspěšně napadli zatýkací rozkaz a po návrhu na vyloučení soudního senátu pro podjatost byla věc postoupena trestnímu soudu jiného obvodu k přezkumu ve věci samé.
                     Druhá věc
                     Dne 27. června 2013 byl pan Aláa Mubárak se dvěma dalšími osobami obviněn ze zpronevěry veřejných prostředků a dne 17. listopadu 2013 bylo zahájeno řízení u trestního soudu v Káhiře. Dne 21. května 2014 uznal tento soud všechny tři žalované vinnými. Žalovaní tento rozsudek napadli u Kasačního soudu. Dne 13. ledna 2015 Kasační soud rozsudek zrušil a nařídil obnovu řízení. Při obnoveném řízení ve dnech 4. a 29. dubna 2015 strany přednesly své řeči a předložily spisy účastníků řízení.
                     Dne 9. května 2015 uznal trestní soud v Káhiře žalované vinnými a nařídil vrácení zpronevěřených prostředků a zaplacení pokuty. Dne 24. května 2015 byl podán opravný prostředek u Kasačního soudu. Dne 9. ledna 2016 Kasační soud odsuzující rozsudky potvrdil. Dne 8. března 2016 se žalovaní dohodli na vyrovnání v rámci znalecké komise, která byla zřízena výnosem předsedy vlády č. 2873 z roku 2015. Dne 9. března 2016 toto vyrovnání schválil kabinet ministrů. Generální prokurátor toto vyrovnání nepředložil Kasačnímu soudu ke konečnému schválení, protože znalecká komise nebyla příslušným výborem. Žalované osoby mohou podat žádost o vyrovnání příslušnému výboru, jímž je Národní výbor pro vyhledávání majetku z trestné činnosti nacházejícího se v zahraničí (NCRAA).
                     Třetí věc
                     Vyšetřování týkající se skutků zpronevěry veřejných prostředků nebo majetku stále probíhá. Rada nezjistila žádnou skutečnost, která by naznačovala, že nebylo respektováno právo pana Aláy Mubáraka na obhajobu nebo jeho právo na účinnou soudní ochranu.
                     4.   Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh
                     Z informací uvedených ve spisu Rady vyplývá, že při trestním řízení, z nějž Rada vycházela, bylo respektováno právo paní Rasechové na obhajobu a její právo na účinnou soudní ochranu. Dokládají to zejména tyto skutečnosti:
                     Příkaz k zajištění
                     Dne 28. února 2011 vydal generální prokurátor rozhodnutí, jímž bylo paní Rasechové a dalším osobám zakázáno nakládat s jejich majetkem a finančními prostředky v souladu s článkem 208a egyptského trestního řádu, který generálnímu prokurátorovi umožňuje zakázat žalovanému a jeho manželce a dětem, aby nakládali se svým majetkem, nedá-li se bez jakékoli pochybnosti vyloučit, že se jedná o nezákonné výnosy z trestné činnosti spáchané žalovanou. Dne 8. března 2011 příslušný trestní soud toto rozhodnutí o zákazu potvrdil. Podle zákonů Egyptské arabské republiky mají žalovaní právo napadnout rozhodnutí o zákazu u téhož soudu. Paní Rasechová rozhodnutí soudu ze dne 8. března 2011 nenapadla.
                     Věc
                     Vyšetřování týkající se skutků zpronevěry veřejných prostředků nebo majetku stále probíhá. Rada nezjistila žádnou skutečnost, která by naznačovala, že nebylo respektováno právo paní Rasechové na obhajobu nebo její právo na účinnou soudní ochranu.
                     5.   Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak
                     Z informací uvedených ve spisu Rady vyplývá, že při trestním řízení, z nějž Rada vycházela, bylo respektováno právo pana Gamála Mubáraka na obhajobu a jeho právo na účinnou soudní ochranu. Dokládají to zejména tyto skutečnosti:
                     Příkaz k zajištění
                     Dne 28. února 2011 vydal generální prokurátor rozhodnutí, jímž bylo panu Gamálu Mubárakovi a dalším osobám zakázáno nakládat s jejich majetkem a finančními prostředky v souladu s článkem 208a egyptského trestního řádu, který generálnímu prokurátorovi umožňuje zakázat žalovanému a jeho manželce a dětem, aby nakládali se svým majetkem, nedá-li se bez jakékoli pochybnosti vyloučit, že se jedná o nezákonné výnosy z trestné činnosti spáchané žalovaným. Dne 8. března 2011 příslušný trestní soud toto rozhodnutí o zákazu potvrdil. Podle zákonů Egyptské arabské republiky mají žalovaní právo napadnout rozhodnutí o zákazu u téhož soudu. Pan Gamál Mubárak rozhodnutí soudu ze dne 8. března 2011 nenapadl.
                     První věc
                     Dne 30. května 2012 byl Gamál Mubárak spolu s další osobou předán příslušnému soudu (trestnímu soudu v Káhiře). Dne 6. června 2013 tento soud vrátil věc prokuratuře k dalšímu šetření. Po uzavření vyšetřování byla věc znovu předložena soudu. Dne 15. září 2018 vydal trestní soud v Káhiře usnesení, kterým: i) požádal znaleckou komisi, kterou jmenoval, aby doplnila znalecký posudek, jejž soudu předložila v červenci 2018, ii) nařídil zatčení žalovaných a iii) požádal, aby byli žalovaní předáni Národnímu výboru pro vyhledávání majetku z trestné činnosti nacházejícího se v zahraničí (NCRAA) za účelem možného vyrovnání. Žalovaní úspěšně napadli zatýkací rozkaz a po návrhu na vyloučení soudního senátu pro podjatost byla věc postoupena trestnímu soudu jiného obvodu k přezkumu ve věci samé.
                     Druhá věc
                     Dne 27. června 2013 byl pan Gamál Mubárak se dvěma dalšími osobami obviněn ze zpronevěry veřejných prostředků a dne 17. listopadu 2013 bylo zahájeno řízení u trestního soudu v Káhiře. Dne 21. května 2014 uznal tento soud všechny tři žalované vinnými. Žalovaní tento rozsudek napadli u Kasačního soudu. Dne 13. ledna 2015 Kasační soud rozsudek zrušil a nařídil obnovu řízení. Při obnoveném řízení ve dnech 4. a 29. dubna 2015 strany přednesly své řeči a předložily spisy účastníků řízení. Dne 9. května 2015 uznal trestní soud v Káhiře žalované vinnými a nařídil vrácení zpronevěřených prostředků a zaplacení pokuty. Dne 24. května 2015 byl podán opravný prostředek u Kasačního soudu. Dne 9. ledna 2016 Kasační soud odsuzující rozsudky potvrdil. Dne 8. března 2016 se žalovaní dohodli na vyrovnání v rámci znalecké komise, která byla zřízena výnosem předsedy vlády č. 2873 z roku 2015. Dne 9. března 2016 toto vyrovnání schválil kabinet ministrů. Generální prokurátor toto vyrovnání nepředložil Kasačnímu soudu ke konečnému schválení, protože znalecká komise nebyla příslušným výborem. Žalované osoby mohou podat žádost o vyrovnání příslušnému výboru, jímž je Národní výbor pro vyhledávání majetku z trestné činnosti nacházejícího se v zahraničí (NCRAA).
                     Třetí věc
                     Vyšetřování týkající se skutků zpronevěry veřejných prostředků nebo majetku stále probíhá. Pan Gamál Mubárak byl vyslechnut v rámci vyšetřovacího řízení. Rada nezjistila žádnou skutečnost, která by naznačovala, že nebylo respektováno právo pana Gamála Mubáraka na obhajobu nebo jeho právo na účinnou soudní ochranu.
                     6.   Khadiga Mahmoud El Gammal
                     Z informací uvedených ve spisu Rady vyplývá, že při trestním řízení, z nějž Rada vycházela, bylo respektováno právo paní El-Gammalové na obhajobu a její právo na účinnou soudní ochranu. Dokládají to zejména tyto skutečnosti:
                     Příkaz k zajištění
                     Dne 28. února 2011 vydal generální prokurátor rozhodnutí, jímž bylo paní Chadíze El-Gammalové a dalším osobám zakázáno nakládat s jejich majetkem a finančními prostředky v souladu s článkem 208a egyptského trestního řádu, který generálnímu prokurátorovi umožňuje zakázat žalovanému a jeho manželce a dětem, aby nakládali se svým majetkem, nedá-li se bez jakékoli pochybnosti vyloučit, že se jedná o nezákonné výnosy z trestné činnosti spáchané žalovanou. Dne 8. března 2011 příslušný trestní soud toto rozhodnutí o zákazu potvrdil. Podle zákonů Egyptské arabské republiky mají žalovaní právo napadnout rozhodnutí o zákazu u téhož soudu. Paní El-Gammalová rozhodnutí soudu ze dne 8. března 2011 nenapadla.
                     Věc
                     Vyšetřování týkající se skutků zpronevěry veřejných prostředků nebo majetku stále probíhá. Paní El-Gammalová byla vyslechnuta v rámci vyšetřovacího řízení. Během tohoto výslechu jí byl nápomocen právní zástupce. Rada nezjistila žádnou skutečnost, která by naznačovala, že nebylo respektováno právo paní El-Gammalové na obhajobu nebo její právo na účinnou soudní ochranu.
                     15.   Mohamed Zohir Mohamed Wahed Garrana
                     Z informací uvedených ve spisu Rady vyplývá, že při trestním řízení, z nějž Rada vycházela, bylo respektováno právo pana Garrany na obhajobu a jeho právo na účinnou soudní ochranu. Dokládají to zejména tyto skutečnosti:
                     Věc
                     Vyšetřování týkající se skutků zpronevěry veřejných prostředků nebo majetku stále probíhá. Rada nezjistila žádnou skutečnost, která by naznačovala, že nebylo respektováno právo pana Garrany na obhajobu nebo jeho právo na účinnou soudní ochranu.
                     18.   Habib Ibrahim Habib Eladli
                     Z informací uvedených ve spisu Rady vyplývá, že při trestním řízení, z nějž Rada vycházela, bylo respektováno právo pana El-Adlího na obhajobu a jeho právo na účinnou soudní ochranu. Dokládají to zejména tyto skutečnosti:
                     Věc
                     Vyšetřující soudce předal pana El-Adlího na základě obvinění ze zpronevěry veřejných prostředků příslušnému soudu. Dne 7. února 2016 soud rozhodl, že by majetek pana El-Adlího a jeho manželky a nezletilého syna měl být zmrazen. Podle tohoto rozhodnutí soudu vydal generální prokurátor dne 10. února 2016 příkaz k zajištění v souladu s článkem 208a egyptského trestního řádu, který generálnímu prokurátorovi umožňuje zakázat žalovanému a jeho manželce a dětem, aby nakládali se svým majetkem, nedá-li se bez jakékoli pochybnosti vyloučit, že se jedná o nezákonné výnosy z trestné činnosti spáchané žalovaným. Podle zákonů Egyptské arabské republiky mají žalovaní právo napadnout rozhodnutí o zákazu u téhož soudu. Dne 15. dubna 2017 uznal soud žalovaného vinným. Žalovaný tento rozsudek napadl u Kasačního soudu, který dne 11. ledna 2018 rozsudek zrušil a nařídil obnovu řízení. Nové soudní řízení stále probíhá.
                     19.   Elham Sayed Salem Sharshar
                     Z informací uvedených ve spisu Rady vyplývá, že při trestním řízení, z nějž Rada vycházela, bylo respektováno právo paní Šaršarové na obhajobu a její právo na účinnou soudní ochranu. Dokládají to zejména tyto skutečnosti:
                     Příkaz k zajištění
                     Vyšetřující soudce předal manžela paní Šaršarové na základě obvinění ze zpronevěry veřejných prostředků příslušnému soudu. Dne 7. února 2016 soud rozhodl, že by majetek jejího manžela, její vlastní majetek a majetek nezletilého syna měl být zmrazen. Podle tohoto rozhodnutí soudu vydal generální prokurátor dne 10. února 2016 příkaz k zajištění v souladu s článkem 208a egyptského trestního řádu, který generálnímu prokurátorovi umožňuje zakázat žalované osobě a jeho manželce a dětem, aby nakládali se svým majetkem, nedá-li se bez jakékoli pochybnosti vyloučit, že se jedná o nezákonné výnosy z trestné činnosti spáchané žalovaným. Podle zákonů Egyptské arabské republiky mají žalovaní právo napadnout rozhodnutí o zákazu u téhož soudu. Paní Šaršarová rozhodnutí soudu nenapadla.

               “


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/537 ze dne 28. března 2019 o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení („Странджански манов мед“ (Strandzhanski manov med)/„Maнов мед от Странджа“ (Manov med ot Strandzha) (CHOP))

text:
                  2.4.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 93/1

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2019/537
         ze dne 28. března 2019
         o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení („Странджански манов мед“ (Strandzhanski manov med)/„Maнов мед от Странджа“ (Manov med ot Strandzha) (CHOP))
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 52 odst. 2 uvedeného nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Žádost o zápis názvu „Странджански манов мед“ (Strandzhanski manov med)/„Maнов мед от Странджа“ (Manov med ot Strandzha) předložená Bulharskem byla v souladu s čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (2).

                     (2)

                     Protože Komisi nebyla oznámena žádná námitka podle článku 51 nařízení (EU) č. 1151/2012, musí být název „Странджански манов мед“ (Strandzhanski manov med)/„Maнов мед от Странджа“ (Manov med ot Strandzha) zapsán do rejstříku,

               PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

            Článek 1
            Název „Странджански манов мед“ (Strandzhanski manov med)/„Maнов мед от Странджа“ (Manov med ot Strandzha) (CHOP) se zapisuje do rejstříku.
            Název uvedený v prvním pododstavci označuje produkt třídy 1.4 Ostatní produkty živočišného původu (vejce, med, různé mléčné výrobky kromě másla atd.) podle přílohy XI prováděcího nařízení Komise (EU) č. 668/2014 (3).

            Článek 2
            Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
            V Bruselu dne 28. března 2019.

                  Za Komisi,

                  jménem předsedy,

               Phil HOGAN

                  člen Komise

            (1)  Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

            (2)  Úř. věst. C 449, 13.12.2018, s. 11.

            (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 668/2014 ze dne 13. června 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 179, 19.6.2014, s. 36).