title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2020/1215 ze dne 21. srpna 2020, kterým se zavádí celní evidence dovozu hliníkových výlisků pocházejících z Čínské lidové republiky

text:
                  24.8.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 275/16

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2020/1215
         ze dne 21. srpna 2020,
         kterým se zavádí celní evidence dovozu hliníkových výlisků pocházejících z Čínské lidové republiky
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 14 odst. 5 uvedeného nařízení,
         po informování členských států,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 14. února 2020 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu hliníkových výlisků pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) do Unie na základě podnětu, který podalo dne 3. ledna 2020 sdružení European Aluminium (dále jen „žadatel“ či „EA“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby hliníkových výlisků v Unii.

               1.   VÝROBEK, KTERÝ JE PŘEDMĚTEM CELNÍ EVIDENCE

                     (2)

                     Výrobkem, který je předmětem celní evidence (dále jen „dotčený výrobek“), jsou tyče, pruty, profily (též duté), trouby, trubky, nesmontované, též připravené pro použití v konstrukcích (např. stříhané na délku, vrtané, ohýbané, zkosené, se závitem), vyrobené z hliníku, též ve slitině, obsahující nejvýše 99,3 % hliníku (dále jen „výrobek, který je předmětem šetření“), pocházející z ČLR.

                     (3)

                     Nevztahuje se na tyto výrobky:

                                 i.

                                 výrobky připojené (např. svařením nebo spojovacími prostředky) tak, aby tvořily podsestavy;

                                 ii.

                                 svařované trouby a trubky;

                                 iii.

                                 výrobky v zabalených soupravách s nezbytnými součástmi pro sestavení konečného výrobku bez dalšího dokončování nebo opracovávání součástí („souprava konečných výrobků“).

                     (4)

                     Dotčený výrobek je v současnosti zařazen do kódů KN ex 7604 10 10, ex 7604 10 90, 7604 21 00, 7604 29 10, 7604 29 90, ex 7608 10 00, 7608 20 81, 7608 20 89 a ex 7610 90 90 (kódy TARIC 7604101011, 7604109011, 7604109025, 7604109080, 7608100011, 7608100080, 7610909010). Kódy KN a kódy TARIC se uvádějí pouze pro informaci.

               2.   ŽÁDOST

                     (5)

                     Dne 23. června 2020 podal žadatel žádost o zavedení celní evidence podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení. Žadatel požádal o zavedení celní evidence dovozu dotčeného výrobku, aby v případě splnění všech podmínek stanovených v základním nařízení mohla být vůči dováženým výrobkům zavedena opatření ode dne celní evidence.

               3.   DŮVODY PRO CELNÍ EVIDENCI

                     (6)

                     Podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení může Komise vyzvat celní orgány, aby přijaly vhodná opatření k zavedení takové celní evidence dovozu, aby následně mohla být vůči dováženým výrobkům, pokud jsou splněny všechny podmínky stanovené v základním nařízení, zavedena opatření ode dne celní evidence. Celní evidenci dovozu lze zavést na řádně odůvodněnou žádost výrobního odvětví Unie.

                     (7)

                     Celní evidence je podle žadatele odůvodněná, jelikož dotčený výrobek je dumpingový. Výrobnímu odvětví Unie je způsobována významná újma tím, že roste tržní podíl dovozu za nízké ceny, což ohrozí nápravný účinek případného konečného cla.

                     (8)

                     Komise posoudila žádost na základě čl. 10 odst. 4 základního nařízení. Komise ověřila, zda dovozci o dumpingu věděli nebo měli vědět, pokud jde o rozsah dumpingu a údajnou nebo skutečnou újmu. Rovněž posoudila, zda došlo k dalšímu podstatnému zvýšení dovozu, které s ohledem na čas a objem, jakož i další okolnosti může vážně ohrozit nápravný účinek uloženého konečného antidumpingového cla.

               3.1.   Informovanost dovozců o dumpingu, rozsahu dumpingu a údajné újmě

                     (9)

                     Pokud jde o dumping, má Komise v této fázi k dispozici dostatečné důkazy o tom, že dovoz dotčeného výrobku z ČLR je dumpingový.

                     (10)

                     Žadatel zejména poskytl důkazy o dumpingu ze srovnání početně zjištěné běžné hodnoty na základě výrobních nákladů a nákladů na prodej odrážejících nezkreslené ceny nebo referenční hodnoty, stanovené v souladu s čl. 2 odst. 6a písm. a) základního nařízení, s vývozní cenou (na úrovni ceny ze závodu) dotčeného výrobku při jeho prodeji na vývoz do Unie. Na základě toho jsou vypočtená dumpingová rozpětí pro ČLR značná, tj. až 37 %.

                     (11)

                     Tyto informace byly uvedeny v oznámení o zahájení řízení.

                     (12)

                     Pokud jde o tuto podmínku, jeden dovozce, který není ve spojení, s požadovanou celní evidencí dovozu nesouhlasil a uvedl, že nelze stanovit, zda dumping existoval již dříve, protože šetření stále probíhá.

                     (13)

                     V čl. 10 odst. 4 písm. c) však není stanoven požadavek, aby dumping existoval již dříve. Je v něm stanoven požadavek, aby dumping existoval již dříve nebo aby dovozce o dumpingu věděl nebo měl vědět.

                     (14)

                     Zveřejněním oznámení o zahájení řízení v Úředním věstníku Evropské unie se dovozci o dumpingu dozvěděli nebo se o něm přinejmenším měli dozvědět. Oznámení o zahájení řízení je veřejný dokument, který je přístupný všem zúčastněným stranám, zejména dovozcům. Jako zúčastněné strany v šetření mají dovozci navíc přístup k nedůvěrnému znění podnětu. Komise byla proto toho názoru, že k uvedenému datu dovozci o údajných dumpingových praktikách, rozsahu dumpingu a údajné újmě věděli nebo měli vědět.

                     (15)

                     Žadatel poskytl důkazy o tom, že se dovoz výrobku, který je předmětem šetření, z dotčené země celkově zvýšil, a to jak v absolutních hodnotách, tak i co se týče podílu na trhu. Z důkazů předložených žadatelem vyplývá, že během období od března do května 2020 kromě jiných dopadů měly objem a ceny dováženého dotčeného výrobku nepříznivý vliv na množství prodaná výrobním odvětvím Unie, na jím stanovované ceny, jakož i na jeho podíl na trhu, což vedlo k závažným nepříznivým důsledkům pro celkový výkon výrobního odvětví Unie.

                     (16)

                     Komise tak dospěla k závěru, že první kritérium pro celní evidenci bylo splněno.

               3.2.   Další podstatné zvýšení dovozu

                     (17)

                     Žadatel ve své žádosti o celní evidenci dovozu předložil důkazy o dalším podstatném zvýšení dovozu. Žadatel za tímto účelem použil metodiku nastíněnou v podnětu pro výpočet objemu dovozu v období od března do května 2020 a porovnal tato množství se stejnými měsíci v roce 2019. V souladu s metodikou použitou v podnětu byly vzaty v úvahu kódy KN 7604 21 00, 7604 29 10, 7604 29 90, 7608 20 81, 7608 20 89 a ex 7610 90 90. Pokud jde o posledně uvedený kód KN, žadatel trval na svém odhadu, že 95 % objemu spadajícího do tohoto kódu připadalo na dotčený výrobek.

                     (18)

                     Komise během šetření analyzovala, zda by se objem dovozu z ČLR měl vypočítat podle metodiky vysvětlené výše (tj. metodiky podnětu), nebo zda může být vhodnější jiná metodika. Za tímto účelem byly od zúčastněných stran vyžádány připomínky a informace a GŘ TAXUD a vnitrostátní celní orgány byly požádány, aby provedly šetření a poskytly informace. Komise rovněž zkoumá důvěrné údaje TARIC, aby zjistila jejich význam pro analýzu. Tato část antidumpingového šetření ještě probíhá. V tomto ohledu Komise uvedla, že dovoz spadající do dalších kódů KN uvedených v oznámení o zahájení řízení (viz rovněž 4. bod odůvodnění) byl zanedbatelný (3). Komise proto v této fázi považovala za vhodné při analýze této žádosti přezkoumat podmínku zvýšení dovozu s ohledem na kódy KN navržené v podnětu a podle dvou scénářů. První scénář zohledňuje metodiku nastíněnou v podnětu s použitím šesti kódů KN a druhý používá stejné kódy KN uvedené výše, avšak kromě kódu KN ex 7610 90 90. Obě metodiky s ohledem na probíhající analýzu používají údaje 8místného kódu KN.

                     (19)

                     S použitím první metodiky (tj. metodiky podnětu) z informací poskytnutých v žádosti a ověřených Komisí srovnáním s údaji obsaženými ve spise vyplývá, že se v období od března do května 2020 objem dovozu z ČLR do Unie oproti stejným měsícům v roce 2019 snížil v absolutních hodnotách přibližně o 17 %. Zdá se, že to je v souladu s obecným snížením dovozu a spotřeby v období od března do května 2020 následkem tržních podmínek způsobených onemocněním COVID-19. Žadatel však rovněž poskytl důkazy o tom, že se výroba a prodej výrobního odvětví Unie během téhož období snížily o 28 %, ale zároveň se dovoz pocházející z ČLR zvýšil z přibližně 10 % v období od března do května 2019 na přibližně 12 % v období od března do května 2020, což odpovídá nárůstu o 20 %. Dovoz z ČLR se tak v poměru ke spotřebě v období od března do května 2020 zvýšil.

                     (20)

                     Pokud jde o druhou metodiku, tj. vyjma kódu KN 7610 90 90, žádost obsahovala důkazy o tom, že objem dovozu z ČLR v období od března do května 2020 ve srovnání se stejným obdobím roku 2019 klesl v absolutních hodnotách o 16 %. Jak bylo uvedeno výše, výrobní odvětví Unie utrpělo pokles výroby a prodeje dotčeného výrobku o 28 %. Tento vývoj vedl k tomu, že se tržní podíl dovozu z Číny zvýšil z přibližně 4,9 % v období od března do května 2019 na přibližně 5,6 % v období od března do května 2020, což odpovídá nárůstu o 15 % v relativních hodnotách.

                     (21)

                     Pokud jde o tuto podmínku, jeden dovozce, který není ve spojení, s požadovanou celní evidencí dovozu nesouhlasil a uvedl, že relativní nárůst dovozu z ČLR zaznamenaný v období od března do května 2020 lze přičíst skutečnosti, že hospodářská činnost této země byla narušena a k její obnově došlo dříve než k obnově hospodářské činnosti v Unii. Podle stejného dovozce tyto mimořádné tržní podmínky mohly motivovat dovozce k tomu, aby využili příznivých tržních podmínek a rozšířili svou úroveň zásob.

                     (22)

                     V zásadě nelze vyloučit, že v době narušení souvisejících s COVID-19 mohlo dojít k dopadu na určité zásilky. Tříměsíční období je však dostatečně dlouhé na to, aby bylo možné smysluplně posoudit vývoj dovozu, a to i při zohlednění skutečností a okolností, na něž upozornil dovozce. Proto se Komise domnívá, že období od března do května 2020 je pro tuto analýzu dostatečně reprezentativní.

                     (23)

                     Stejný dovozce navíc tvrdil, že díky příznivým tržním podmínkám si mohly podniky disponující dostatečnými finančními prostředky případně vytvořit zásoby dovážených výrobků. Toto tvrzení, pokud se potvrdí, nemůže představovat důvod pro nesouhlas s požadovanou celní evidencí; naopak by bylo dalším vysvětlením, a tudíž potvrzením popsaného nárůstu dovozu, a tím pádem odůvodněním celní evidence dovozu.

                     (24)

                     Jeden vyvážející výrobce s požadovanou celní evidencí rovněž nesouhlasil. Podle tohoto výrobce není správné srovnávat výrobu v Evropě s dovozem z důvodu odlišné povahy těchto dvou procesů (průmyslové vs. obchodní). Jak je však uvedeno v 19. bodě odůvodnění, došlo ke snížení jak výroby, tak prodeje výrobního odvětví Unie. Srovnání podílů na trhu je tedy na stejné úrovni, tj. prodeje. Uvedené tvrzení bylo tudíž věcně nesprávné, a proto jej Komise zamítla.

                     (25)

                     Stejný vyvážející výrobce rovněž vysvětlil, že účinky hospodářské recese pravděpodobně vedly vyvážející výrobce k tomu, aby se soustředili na domácí trh. Navzdory tomu, jak je objasněno výše, se podíl dovozu z ČLR na trhu v Unii zvýšil. Stejný výrobce dále tvrdil, že jeho prodej do Unie není dumpingový, a poskytl důkazy o tom, že se objem jeho prodeje do Unie v období od března do května 2020 snížil. Je však potřeba připomenout, že podmínky pro celní evidenci by měly být ověřeny na úrovni celého trhu Unie a veškerého dovozu z ČLR, a proto není objem prodeje jednotlivých vyvážejících výrobců relevantní. Uvedený vyvážející výrobce kromě toho poskytl argumenty týkající se údajné protisoutěžní strategie žadatelů, které však nejsou pro stávající analýzu relevantní.

                     (26)

                     Komise proto měla za to, že výše uvedené údaje v obou scénářích i přes snížení dovozu výrobků v absolutních hodnotách následkem tržních podmínek poskytly důkaz podstatného zvýšení dovozu v relativních hodnotách, a proto dospěla k závěru, že druhé kritérium žádosti o celní evidenci bylo také splněno.

               3.3.   Ohrožení nápravného účinku cla

                     (27)

                     Komise má k dispozici dostatečné důkazy o tom, že pokračující nárůst dovozu z ČLR za stále nižší ceny by způsobil další újmu.

                     (28)

                     Jak bylo uvedeno v 19. až 20. bodě odůvodnění, existují podle obou metodik, které byly vzaty v úvahu, dostatečné důkazy o tom, že se tržní podíl dovozu z Číny v období od března do května 2020 zvýšil a tržní podíl výrobního odvětví Unie v tomto období klesl z přibližně 78 % na 74 %.

                     (29)

                     Žádost navíc obsahovala důkazy o průměrných cenách dovozu z Číny. Komise tyto důkazy ověřila srovnáním s údaji obsaženými ve spise. Průměrná cena dovozu výrobků pěti kódů čísel 7604 a 7608 klesla z 3 029 EUR za tunu v období od března do května 2019 na 3 010 EUR za tunu v období od března do května 2020, což představuje pokles o 1 %. Průměrná cena dovozu výrobků šesti kódů KN (s použitím metodiky podnětu) se ve stejném období zvýšila o 3 %, a to z 2 994 EUR za tunu v období od března do května 2019 na 3 086 EUR za tunu. Zdá se, že tyto relativně malé cenové změny naznačují, že cenový tlak vyvíjený tímto dovozem je i nadále podobný cenovému tlaku uvedenému v podnětu.

                     (30)

                     Kromě toho je vzhledem k tomu, že výroba hliníkových výlisků má vysoké pevné náklady, zřejmé, že pokles tržního podílu a výroby povede v období od března do května 2020 k poklesu ziskovosti.

                     (31)

                     Tyto skutečnosti ukazují, že další podstatné zvýšení dovozu v relativních hodnotách může vážně ohrozit nápravný účinek uloženého cla. Lze skutečně důvodně předpokládat, že tržní podíl dovozu dotčeného výrobku se může před přijetím případných prozatímních opatření dále zvýšit, neboť tato opatření by byla přijata nejpozději kolem 13. října 2020.

                     (32)

                     Takový další nárůst dovozu po zahájení řízení s ohledem na čas, objem a další okolnosti (jako je nadbytečná kapacita v ČLR a cenové chování čínských vyvážejících výrobců popsané v podnětu) může vážně ohrozit nápravný účinek případného konečného cla, pokud by toto clo nebylo uloženo se zpětnou působností.

                     (33)

                     Komise proto dospěla k závěru, že bylo splněno i třetí kritérium pro celní evidenci.

               3.4.   Závěr

                     (34)

                     Komise tedy dospěla k závěru, že existují dostatečné důkazy, které odůvodňují zavedení celní evidence dovozu dotčeného výrobku podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení.

               4.   POSTUP

                     (35)

                     Všechny zúčastněné strany se vyzývají, aby písemně sdělily svá stanoviska a poskytly příslušné důkazy. Komise může kromě toho zúčastněné strany vyslechnout, pokud o to písemně požádají a uvedou zvláštní důvody pro takové slyšení.

               5.   CELNÍ EVIDENCE

                     (36)

                     Podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení by u dotčeného výrobku měla být zavedena celní evidence dovozu, aby v případě, že výsledkem šetření budou zjištění, která povedou k uložení antidumpingového cla, a pokud budou splněny nezbytné podmínky, mohlo být toto clo uloženo na celně evidovaný dovoz se zpětnou působností v souladu s platnými právními předpisy.

                     (37)

                     Případný budoucí celní dluh by vycházel ze zjištění antidumpingového šetření.

                     (38)

                     Tvrzení v podnětu požadujícím zahájení antidumpingového šetření uvádějí pro dotčený výrobek odhad průměrného dumpingového rozpětí až 37 % a průměrné úrovně odstranění újmy přes 40 %. Na tomto základě lze výši možného budoucího celního dluhu odhadnout na úrovni dumpingového rozpětí uvedeného v podnětu, tj. až na 37 % ad valorem dovozní hodnoty CIF dotčeného výrobku.

               6.   ZPRACOVÁNÍ OSOBNÍCH ÚDAJŮ

                     (39)

                     S veškerými osobními údaji shromážděnými v rámci tohoto šetření bude nakládáno v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 (4),

               PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

            Článek 1

               1.   Celní orgány se vyzývají, aby podle čl. 14 odst. 5 nařízení (EU) 2016/1036 přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozu do Unie tyčí, prutů, profilů (též dutých), trub, trubek, nesmontovaných, též připravených pro použití v konstrukcích (např. stříhaných na délku, vrtaných, ohýbaných, zkosených, se závitem), vyrobených z hliníku, též ve slitině, obsahujících nejvýše 99,3 % hliníku, v současnosti kódů KN ex 7604 10 10, ex 7604 10 90, 7604 21 00, 7604 29 10, 7604 29 90, ex 7608 10 00, 7608 20 81, 7608 20 89 a ex 7610 90 90 (kódy TARIC 7604101011, 7604109011, 7604109025, 7604109080, 7608100011, 7608100080, 7610909010) a pocházejících z Čínské lidové republiky. Vyloučeny jsou tyto výrobky:

                           i.

                           výrobky připojené (např. svařením nebo spojovacími prostředky) tak, aby tvořily podsestavy;

                           ii.

                           svařované trouby a trubky;

                           iii.

                           výrobky v zabalených soupravách s nezbytnými součástmi pro sestavení konečného výrobku bez dalšího dokončování nebo opracovávání součástí („souprava konečných výrobků“).

               2.   Celní evidence končí po uplynutí devíti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.

               3.   Všechny zúčastněné strany se vyzývají, aby písemně sdělily svá stanoviska a poskytly příslušné důkazy nebo požádaly o slyšení do 21 dnů ode dne vyhlášení tohoto nařízení.

            Článek 2
            Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
            V Bruselu dne 21. srpna 2020.

                  Za Komisi

               Ursula VON DER LEYEN

                  předsedkyně

            (1)  Úř. věst. L 176, 30.6.2016, s. 21.

            (2)  Úř. věst. C 51, 14.2.2020, s. 26.

            (3)  Po zahájení řízení byl objem dovozu dotčeného výrobku spadajícího do dalších kódů TARIC zmíněných v 4. bodě odůvodnění (7604101011, 7604109011, 7604109025, 7604109080, 7608100011, 7608100080) jen zanedbatelný.

            (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 39).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2020/1216 ze dne 24. Srpna 2020, kterým se ruší platnost faktur vystavených společností Zhejiang Trunsun Solar Co Ltd. porušující závazek zrušený prováděcím nařízením (EU) 2017/1570

text:
                  25.8.2020

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 276/1

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2020/1216
         ze dne 24. Srpna 2020,
         kterým se ruší platnost faktur vystavených společností Zhejiang Trunsun Solar Co Ltd. porušující závazek zrušený prováděcím nařízením (EU) 2017/1570
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (1), a zejména na články 8 a 14 uvedeného nařízení,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (2), a zejména na články 13 a 24 uvedeného nařízení,
         s ohledem na prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1238/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (3), a zejména na článek 3 uvedeného nařízení,
         s ohledem na prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (4), a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,
         s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/366 ze dne 1. března 2017, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po přezkumu opatření před pozbytím platnosti podle čl. 18 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 a kterým se ukončuje šetření částečného prozatímního přezkumu podle čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1037 (5),
         s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/367 ze dne 1. března 2017, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 a kterým se zastavuje částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1036 (6),
         s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1570 ze dne 15. září 2017, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) 2017/366 a prováděcí nařízení (EU) 2017/367, kterými se ukládá konečné vyrovnávací a antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a zrušuje prováděcí rozhodnutí 2013/707/EU, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření (7),
         vzhledem k těmto důvodům:
         A.   ZÁVAZEK A DALŠÍ OPATŘENÍ

                     (1)

                     Prováděcím nařízením (EU) č. 1238/2013 Rada uložila konečné antidumpingové clo na dovoz modulů a článků (dále jen „dotčený výrobek“) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) do Unie. Prováděcím nařízením (EU) č. 1239/2013 Rada rovněž uložila konečné vyrovnávací clo na dovoz dotčeného výrobku do Unie.

                     (2)

                     Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz strojírenských a elektronických výrobků (dále jen „komora CCCME“) předložila Komisi jménem skupiny vyvážejících výrobců cenový závazek. Rozhodnutím 2013/423/EU (8) Komise přijala uvedený cenový závazek, pokud jde o prozatímní antidumpingové clo. V návaznosti na oznámení o změněné verzi cenového závazku, které předložila skupina vyvážejících výrobců společně s komorou CCCME, potvrdila Komise prostřednictvím prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU (9), že přijímá cenový závazek ve změněné podobě, a to na dobu uplatňování konečných antidumpingových a vyrovnávacích opatření (dále jen „závazek“). Komise přijala závazek mimo jiné pro vyvážejícího výrobce Zhejiang Trunsun Solar Co. Ltd, pod doplňkovým kódem TARIC B917 (dále jen „Trunsun Solar“).

                     (3)

                     Komise rovněž přijala rozhodnutí, jehož prostřednictvím vyjasnila provádění závazku (10), a patnáct nařízení, jejichž prostřednictvím odvolala přijetí závazku několika vyvážejících výrobců (11).

                     (4)

                     Prováděcími nařízeními (EU) 2016/185 (12) a (EU) 2016/184 (13) Komise konečné antidumpingové a vyrovnávací clo uložené na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z ČLR rozšířila na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) odesílaných z Malajsie a Tchaj-wanu s výjimkou několika skutečných vyvážejících výrobců.

                     (5)

                     Prováděcím nařízením (EU) 2017/367 (dále jen „antidumpingové nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti“) Komise rozšířila konečné antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z ČLR po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (EU) 2016/1036 (dále jen „základní antidumpingové nařízení“) a zastavila částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1036.

                     (6)

                     Prováděcím nařízením (EU) 2017/366 (dále jen „antisubvenční nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti“) Komise rozšířila konečné vyrovnávací clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z ČLR po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 18 odst. 2 nařízení (EU) 2016/1037 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) a zastavila částečný prozatímní přezkum podle čl. 18 odst. 2 a čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) 2016/1037 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“).

                     (7)

                     Prováděcím nařízením (EU) 2017/1570 (dále jen „zrušující nařízení“) Komise zrušila závazek.

                     (8)

                     Oznámeními 2018/C 310/06 (14) a 2018/C 310/07 (15) Komise oznámila, že antidumpingové clo a antisubvenční clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z ČLR pozbylo platnosti dne 3. září 2018.

               B.   PODMÍNKY ZÁVAZKU

                     (9)

                     Na základě tohoto závazku vyvážející výrobci mimo jiné souhlasili, že nebudou prodávat dotčený výrobek prvnímu nezávislému odběrateli v Unii pod určitou minimální dovozní cenou. Minimální dovozní cena podléhala mechanismu čtvrtletních úprav na základě mezinárodních spotových cen modulů podle databáze společnosti Bloomberg.

                     (10)

                     V rámci závazku byl rovněž uveden orientační seznam případů, které představují jeho porušení. V daném seznamu bylo uvedeno zejména vystavení obchodní faktury vyvážejícím vývozcem, u níž podkladová finanční transakce není v souladu s její nominální hodnotou. Porušením závazku bylo dále vystavení obchodní faktury, u níž čistá prodejní cena nebyla v souladu s minimální dovozní cenou.

                     (11)

                     Na základě tohoto závazku se každý vyvážející výrobce zavázal, že nevystaví obchodní fakturu na prodejní transakci dotčeného výrobku, který není v souladu s povinnostmi stanovenými v závazku. Vyvážející vývozce proto mohl vystavovat pouze faktury odpovídající požadavkům, které jsou uvedeny v příloze III antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a příloze 2 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti (dále jen „závazková faktura“), a prodávat výrobek za podmínek, které platily v době platnosti závazku. Jinými slovy, vývozci nemohli vystavit „obvyklou“ obchodní fakturu podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti v době, kdy byl závazek v platnosti. Datem pro určení těchto požadavků bylo datum vystavení faktury.

                     (12)

                     Oznamovací povinnosti v rámci závazku rovněž stanovily, že každý vyvážející vývozce předkládá Komisi mimo jiné čtvrtletní zprávy o svém přímém prodeji nezávislým odběratelům v Unii, o svém prodeji stranám ve spojení v Unii a o prodeji svých stran ve spojení prvnímu nezávislému odběrateli v Unii (dále jen „další prodej“). To znamenalo, že údaje uváděné v těchto čtvrtletních zprávách musí být úplné a správné a že vykázané transakce musí být zcela v souladu s podmínkami závazku.

                     (13)

                     Vyvážející výrobci se podobně zavázali konzultovat Komisi ve věci jakýchkoli obtíží či otázek technického či jiného rázu, které by mohly během plnění závazku vyvstat.

               C.   ZRUŠENÍ ZÁVAZKU

                     (14)

                     Závazek byl původně přijat pro více než 120 společností/skupin společností. Mezitím Komise odvolala přijetí závazku v případě 19 společností. U sedmnácti z nich bylo shledáno, že závazek porušily, a zbývající dvě společnosti měly takový obchodní model, kvůli němuž nebylo možné dodržování závazku z jejich strany monitorovat. Kromě toho dalších 16 čínských společností od závazku dobrovolně odstoupilo.

                     (15)

                     Komise zrušujícím nařízením zrušila závazek a zavedla variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny (dále jen „variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny“). Variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny mělo takový účinek, že způsobilý dovoz s deklarovanou hodnotou ve výši variabilního cla v podobě minimální dovozní ceny nebo vyšší nepodléhal clu. Navíc celní orgány vybraly clo ihned, jakmile byl výrobek dovezen za cenu nižší než minimální dovozní cenu. Aby bylo možné využít variabilní clo v podobně minimální dovozní ceny, musela být v okamžiku, kdy zboží vstoupilo do volného oběhu v Unii, předložena obchodní faktura podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti.

                     (16)

                     V době vstupu zrušujícího nařízení v platnost (1. října 2017) Komise v souladu s jeho 54. a 57. bodem odůvodnění dále prováděla šetření týkající se dodržování závazku a považovala za vhodné zahájit nová šetření u zboží, které bylo propuštěno do volného oběhu v době, kdy byl závazek ještě v platnosti. V případě těchto šetření by vznikl celní dluh v okamžiku přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu: a) kdykoli se v souvislosti s dovozem fakturovaným společnostmi, na něž se vztahuje závazek, zjistí, že jedna nebo více podmínek závazku nebyly splněny; nebo b) když Komise v nařízení nebo rozhodnutí, které se týká konkrétních transakcí, shledá, že došlo k porušení závazku, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.

                     (17)

                     Zrušující nařízení vstoupilo v platnost dne 1. října 2017, a uplatní se tedy ratione temporis pouze na dovoz uskutečněný k tomuto datu nebo po něm. Faktury vystavené před 1. říjnem 2017 by rovněž měly být prohlášeny za neplatné. Platí to bez ohledu na to, kdy byly tyto faktury předloženy celním orgánům, a spadají sem i případy, kdy se obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti použily na dovoz uskutečněný počínaje dnem 1. října 2017.

                     (18)

                     Prováděcím nařízením (EU) 2018/1551 (16), prováděcím nařízením (EU) 2019/1329 (17) a prováděcím nařízením (EU) 2020/444 (18) Komise prohlásila faktury vystavené čtyřmi vyvážejícími výrobci, kteří porušili závazek v době, kdy byl ještě v platnosti, za neplatné.

               D.   MONITOROVÁNÍ VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ

                     (19)

                     Na základě čl. 8 odst. 7 a čl. 14 odst. 7 základního antidumpingového nařízení a na základě čl. 13 odst. 9 a čl. 24 odst. 7 základního antisubvenčního nařízení předložily Komisi slovinské finanční orgány důkazy ohledně nedodržování závazku ze strany společnosti Trunsun Solar. Tyto důkazy se týkají transakcí uvedených na obchodních fakturách, které společnost Trunsun Solar vystavila dovozci před 1. říjnem 2017. Společnost Trunsun Solar vystavila pro každou transakci jak závazkovou fakturu, tak obchodní fakturu podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a podle přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti. Jak závazková faktura, tak obchodní faktura podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a podle přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti se týkají stejné zásilky, jsou opatřeny stejným číslem, mají stejné datum vystavení a je na nich uvedeno stejné množství a stejná cena. Dovozce obě faktury společně použil dne 1. října 2017 nebo po tomto datu, aby mohl využít variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny. Komise podrobněji analyzovala informace, které jí předložila společnost Trunsun Solar na základě svých oznamovacích povinností, a porovnala především ceny uvedené na fakturách předaných finančními orgány a ceny, které pro tatáž čísla faktur vykázala společnost Trunsun Solar.

                     (20)

                     Zjištění popsaná ve 21. až 24. bodě odůvodnění se týkají porušení společnosti Trunsun Solar, která byla odhalena po přijetí důkazů od slovinských finančních orgánů.

               E.   DŮVODY PRO PROHLÁŠENÍ ZÁVAZKOVÝCH FAKTUR ZA NEPLATNÉ

                     (21)

                     Z porovnání informací získaných od slovinských finančních orgánů a informací, které společnost Trunsun Solar poskytla Komisi ve svých čtvrtletních zprávách, vyplývají následující skutečnosti. Společnost Trunsun Solar vystavila závazkové faktury a obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti na solární panely před 1. říjnem 2017 na cenu nižší, než je minimální dovozní cena, což je v rozporu s ustanoveními závazku popsanými v 9. bodě odůvodnění. Jde o faktury, které byly předány slovinskými finančními orgány. Společnost Trunsun Solar tyto faktury současně vykázala Komisi jako závazkové faktury, avšak uvedla vyšší cenu, než která je uvedena na fakturách předložených slovinským finančním orgánům, aby Komise nabyla dojmu, že použitelná minimální dovozní cena byla dodržena.

                     (22)

                     Na základě důkazů obdržených od slovinských finančních orgánů se zdá, že dovozce solární panely celně odbavil poté, co zrušující nařízení vstoupilo v platnost. Faktury, které daný dovozce předložil při celním odbavení, mají stejné datum a referenční číslo, jaké jsou uvedeny v tabulce závazkových faktur, jež společnost Trunsun Solar vykázala Komisi. Nesplňovaly požadavky na obsah závazkových faktur stanovené v příloze III antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a v příloze 2 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti. Uvedené faktury ve skutečnosti neobsahovaly povinné prvky závazkové faktury, které jsou uvedeny v bodech 1 a 9 přílohy III antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 2 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti (tj. na fakturách nebyl uveden požadovaný nadpis, ani jméno zástupce společnosti a požadované podepsané prohlášení). Faktury byly navíc vystaveny na hodnotu nižší, než byla hodnota vykázaná Komisi.

                     (23)

                     Společnost Trunsun Solar tyto faktury vystavila v době, kdy byl závazek ještě v platnosti. Společnost Trunsun Solar tyto faktury současně oznámila Komisi jako závazkové faktury. Komora CCCME vydala na základě týchž faktur osvědčení o závazku. Později, po zrušení závazku, použil dovozce, který není ve spojení, tyto faktury pro účely celního odbavení solárních panelů, pro které bylo vydáno osvědčení o závazku.

                     (24)

                     Dokud závazek platil a roční kvóta nebyla dosažena, měla společnost Trunsun Solar zakázáno vystavovat obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a podle přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti. Tím, že společnost Trunsun Solar tyto faktury přesto vystavila současně se závazkovými fakturami a pro tytéž transakce, porušila uvedený zákaz.

                     (25)

                     V důsledku toho společnost Trunsun Solar porušila své povinnosti vyplývají ze závazku, a to zaprvé tím, že vystavila závazkové faktury, u nichž podkladové finanční transakce nebyly v souladu s minimální dovozní cenou (viz 21. bod odůvodnění), zadruhé tím, že vystavila závazkové faktury, které nebyly v souladu s požadavky na obsah stanovenými v příloze III antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a příloze 2 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti, zatřetí tím, že vykázala prodejní cenu v souladu s minimální dovozní cenou použitelnou v den vystavení faktury, když ve skutečnosti byla prodejní cena na obvyklé obchodní faktuře nižší než cena oznámená Komisi (21. bod odůvodnění), a za čtvrté tím, že současně vystavila obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti.

               F.   PŘÍSLUŠNÉ ZÁVAZKOVÉ FAKTURY

                     (26)

                     Prodejní transakce společnosti Trunsun Solar porušující závazek (21. až 23. bod odůvodnění) byly spojeny s následujícími závazkovými fakturami:

                                 Odkaž na závazkovou fakturu doprovázející zboží, na něž se vztahuje závazek

                                 Datum vydání

                                 TS-1708013-7

                                 30. 8. 2017

                                 TS-1708015-1

                                 6. 9. 2017

                                 TS-1708013-6

                                 30. 8. 2017

                                 TS-1708015-4

                                 13. 9. 2017

                                 TS-1708013-5

                                 30. 8. 2017

                                 TS-1708013-1

                                 23. 8. 2017

                                 TS-1708013-2

                                 23. 8. 2017

                                 TS-1708015-3

                                 13. 9. 2017

                                 TS-1708013-3

                                 23. 8. 2017

                                 TS-1708013-4

                                 30. 8. 2017

                                 TS-1708015-2

                                 6. 9. 2017

                                 TS-1708013-8

                                 6. 9. 2017

               G.   PÍSEMNÁ PODÁNÍ A SLYŠENÍ

                     (27)

                     Zúčastněné strany byly informovány o zjištěních a o úmyslu prohlásit závazkové faktury za neplatné. Zúčastněné strany dostaly příležitost zúčastnit se slyšení a k věci se vyjádřit v souladu s čl. 8 odst. 9 základního antidumpingového nařízení a čl. 13 odst. 9 základního antisubvenčního nařízení.

                     (28)

                     Komora CCCME učinila písemné podání dne 29. května 2020 a společnost Trunsun Solar dne 1. června 2020. Společnost Trunsun Solar požádala o slyšení a slyšení proběhlo dne 9. června 2020. Po slyšení učinila společnost Trunsun Solar dne 12. června 2020 další podání. Komise posoudila předložené připomínky a zabývala se jimi, jak je uvedeno níže.

                     (29)

                     Jak komora CCCME, tak společnost Trunsun Solar tvrdily, že prodejní transakce uvedené ve 26. bodě odůvodnění se řídily zrušujícím nařízením a nikoli závazkem, neboť podle jejich názoru bylo faktorem, který určuje právní rámec použitelný na prodejní transakce, datum, kdy byly solární panely propuštěny do volného oběhu v EU, jinými slovy, kdy byly celně odbaveny. Své tvrzení podpořily odkazem na email útvarů Komise ze dne 28. září 2017 adresovaný komoře CCCME, ve kterém útvary Komise odpověděly, že v souladu s čl. 172 odst. 2 celního kodexu Unie se použitelná minimální dovozní cena určuje podle dne přijetí celního prohlášení. Komora CCCME toto tvrzení kromě toho podpořila odkazem na čl. 10 odst. 1 a článek 5 základního antidumpingového nařízení a na čl. 16 odst. 1 a článek 10 základního antisubvenčního nařízení, ve kterých se jako lhůta pro použitelnost opatření stanoví doba propuštění zboží do volného oběhu.

                     (30)

                     Komise upozorňuje, že prodejní transakce uvedené ve 26. odůvodnění byly sjednány mezi společností Trunsun Solar a dovozcem mezi 23. srpnem a 13. zářím 2017, tj. dávno před tím, než byl email Komise odeslán. V dané době byl navíc jediným použitelným právním rámcem závazek. Zrušující nařízení bylo přijato dne 15. září 2017, zveřejněno bylo dne 16. září 2017 a v platnost vstoupilo dne 1. října 2017.

                     (31)

                     V dopise ze dne 20. září 2017 adresovaném komoře CCCME Komise navíc objasnila, že cla a variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny by se automaticky uplatnily na zboží deklarované k propuštění do volného oběhu v EU od 1. října 2017, a to i v případě, že by zboží doprovázela závazková faktura a osvědčení o závazku vystavené před uvedeným datem. Komise navíc vysvětlila, že komora CCCME a vyvážející výrobci byli podle ustanovení 5 závazku od uvedeného data, tj. od 1. října 2017, osvobozeni od svých oznamovacích povinností. Proto ačkoli dotčené solární panely byly propuštěny do volného oběhu v době, kdy bylo zrušující nařízení v platnosti, společnost Trunsun Solar nemohla vystavit příslušné faktury a sjednat obchodní transakce podle jiného právního rámce, než který byl v té době použitelný, tj. podle závazku. Toto tvrzení se proto zamítá.

                     (32)

                     Komora CCCME a společnost Trunsun Solar dále tvrdily, že vzhledem k tomu, že se použitelný právní rámec určuje podle data propuštění do volného oběhu, neporušila společnost Trunsun Solar žádné povinnosti vyplývající ze závazku, protože závazek nebyl v době propuštění dotčených solárních panelů do volného oběhu již v platnosti. Konkrétně to podle společnosti Trunsun Solar znamená, že se na daný dovoz již nevztahovaly oznamovací povinnosti ani povinnost dodržovat minimální dovozní cenu. Podle společnosti Trunsun Solar tudíž Komise nemůže závazkové faktury prohlásit za neplatné, neboť ustanovení závazku a právní následky plynoucí z jejich porušení se na daný dovoz nevztahovaly.

                     (33)

                     Jak je vysvětleno ve 31. bodě odůvodnění, byla společnost Trunsun Solar v době, kdy byly transakce sjednány a kdy byly vystaveny závazkové faktury, vázána závazkem. Závazek byl v platnosti do 1. října 2017. Komise v dopise ze dne 20. září 2017 vysvětlila, že komora CCCME a vyvážející výrobci budou od 1. října 2017 osvobozeni od povinností vyplývajících ze závazku, a požádala, aby jí byl oznámen prodej uskutečněný do 30. září 2017. Samotná skutečnost, že dotčené solární panely byly propuštěny do volného oběhu v EU na základě zrušujícího nařízení, neznamená, že společnost Trunsun Solar nemusela závazek v době, který byl ještě v platnosti, dodržovat. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.

                     (34)

                     Komora CCCME a společnost Trunsun Solar rovněž tvrdily, že Komise nemá zákonnou pravomoc vyšetřovat případy porušení závazku týkající se solárních panelů propuštěných do volného oběhu od 1. října 2017. Podle tvrzení společnosti Trunsun Solar může Komise na základě 54. a 57. bodu odůvodnění zrušujícího nařízení vést šetření týkající se dodržování cenového závazku a může zahájit nová šetření pouze v případě zboží, které bylo propuštěno do volného oběhu v době, kdy byl cenový závazek stále v platnosti.

                     (35)

                     Jak je uvedeno ve 33. bodě odůvodnění, Komise upozorňuje na to, že skutečnost, že dotčené solární panely byly propuštěny do volného oběhu v EU na základě zrušujícího nařízení, neznamená, že společnost Trunsun Solar nemusela závazek v době, který byl ještě v platnosti, dodržovat. V případě solárních panelů byly navíc dotčené prodejní transakce s dovozcem sjednány a závazkové faktury a příslušná osvědčení o závazku vystaveny během trvání závazku. Toto tvrzení se proto zamítá.

                     (36)

                     Společnost Trunsun Solar ve svém podání vysvětlila skutkové okolnosti transakcí uvedených ve 26. bodě odůvodnění: vystavila 12 závazkových faktur na prodej solárních panelů dovozci za cenu na úrovni minimální dovozní ceny použitelné ke dni vystavení závazkových faktur. Společnost Trunsun Solar vystavila 12 závazkových faktur mezi 23. srpnem a 13. zářím 2017 a získala od komory CCCM příslušná osvědčení o závazku. Poté, co bylo dne 16. září 2017 vyhlášeno zrušující nařízení, se dovozce a společnost Trunsun Solar nově dohodli na snížení prodejní ceny těchto prodejních transakcí na úrovni variabilního cla v podobě minimální dovozní ceny, které mělo být zavedeno zrušujícím nařízením. V důsledku toho podepsala společnost Trunsun Solar a dovozce dne 20. září 2017 doplňkovou dohodu a společnost Trunsun Solar vystavila 12 nových obchodních faktur v souladu s ustanoveními přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti (dále jen „faktury s variabilním clem v podobě minimální dovozní ceny“). Tyto faktury byly antedatovány ke stejnému datu jako závazkové faktury. Společnost Trunsun Solar tvrdila, že 12 faktur s variabilním clem v podobě minimální dovozní ceny vystavila se stejným datem a referenčním číslem jako závazkové faktury, aby zajistila soulad s dalšími doklady týkajícími se transakcí a nahradila závazkové faktury, a že podle jejích informací dovozce závazkové faktury při celním odbavení nepředložil. Společnost Trunsun Solar dále tvrdila, že faktury s variabilním clem v podobně minimální dovozní ceny vystavila proto, aby dosáhla souladu se zrušujícím nařízením. Tvrdila, že pokud by dovozce při celním odbavení předložil pouze závazkové faktury, nebyly by splněny podmínky pro uplatnění variabilního cla v podobě minimální dovozní ceny, neboť tyto faktury nebyly v souladu s požadavky uvedenými v příloze V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a příloze 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti.

                     (37)

                     Za prvé, Komise upozorňuje, že společnost Trunsun Solar mohla v době, kdy byl závazek ještě v platnosti, vystavovat pouze závazkové faktury. Vystavovat obchodní faktury měla zakázáno podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a podle přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti. Přesně v tomto duchu Komise dne 20. září 2017 upřesnila, že dovoz solárních panelů doprovázený závazkovou fakturou a osvědčením a celně odbavený od 1. října by se vztahovalo zrušující nařízení, se kterým by musel být v souladu. Za druhé, i když společnost Trunsun Solar tvrdila, že nové faktury s variabilním clem v podobě minimální dovozní ceny vystavila po 20. září 2017, Komise konstatuje, že velká většina dotčených solárních panelů byla odeslána do EU ještě před tímto datem, a tyto panely mohly být tudíž přepravovány pouze s příslušnou závazkovou fakturou. Za třetí, tím, že společnost Trunsun Solar vystavila nové faktury s variabilním clem v podobě minimální dovozní ceny na nižší cenu a hodnotu, a to ke své obchodní újmě, aby nahradila závazkové faktury týkající se solárních panelů, které již byly dovozci odeslány, zpochybnila smysl a účinnost závazku. Za čtvrté, společnost Trunsun Solar vystavila nové faktury, neboť předpokládala, že dotčené solární panely budou propuštěny do volného oběhu na základě zrušujícího nařízení. Žádné jiné obchodní důvody týkající se dotčených solárních panelů nevedly k poklesu ceny. A konečně, společnost Trunsun Solar neoznámila dotčené prodeje Komisi v jejich skutečné hodnotě, ale v hodnotě a ceně podle závazkové faktury, ačkoli oznámení bylo učiněno dlouho poté, co byly faktury s variabilním clem na úrovni minimální ceny v nižší hodnotě vystaveny. S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že prodeje uvedené ve 26. bodě odůvodnění byly sjednány na základě závazku, že je měla doprovázet odpovídající závazková faktura a osvědčení a že cena měla odpovídat závazkové ceně.

                     (38)

                     Komise rovněž podotýká, že pro každou prodejní transakci uvedenou ve 26. bodě odůvodnění byly při celním odbavení dovozcem předloženy dvě sady faktur: jedna faktura v souladu s podmínkami stanovenými v příloze V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a druhá faktura, kterou Komise považovala za závazkovou fakturu. Obě faktury měly stejné specifikace (datum, referenční číslo, zákazníka, množství a hodnota), ale různou formu a platební podmínky. Komise rovněž konstatuje, že platební podmínky faktur s variabilním clem na úrovni minimální prodejní ceny, které společnost Trunsun Solar údajně vystavila po uzavření doplňkové dohody dne 20. září 2017 (viz 37. bod odůvodnění), nejsou v souladu s platebními podmínkami dohodnutými v dané dohodě. To vyvolává otázky ohledně spolehlivosti a správnosti faktur s variabilním clem v podobě minimální dovozní ceny.

                     (39)

                     Společnost Trunsun Solar tvrdila, že návrh Komise na zrušení platnosti závazkových faktur a faktur s variabilním clem v podobě minimální dovozní ceny je v rozporu s principem legitimního očekávání, neboť společnost Trunsun Solar očekávala, že počínaje 1. říjnem 2017 se bude na její dovoz do EU vztahovat variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny. Podle společnosti Trunsun Solar Komise navíc nezjistila ze strany společnosti Trunsun Solar žádné nedodržení požadavků zrušujícího nařízení.

                     (40)

                     Jak je uvedeno ve 31. bodě odůvodnění, v době, kdy byly dotčené transakce sjednány s dovozcem, byla společnost Trunsun Solar vázána závazkem. Zrušující nařízení nebylo v době sjednání prodejních transakcí a vystavení odpovídajících obchodních faktur vyhlášeno ani nebylo v platnosti. Proto společnost Trunsun Solar požádala o příslušná osvědčení o závazku, získala je a tyto prodeje oznámila Komisi jako prodeje v rámci závazku. Komise zjistila, že vzhledem k tomu, že společnost Trunsun Solar nedodržela platné požadavky závazku, neměla mít možnost využít variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny, které bylo zavedeno zrušujícím nařízením. Tato tvrzení se proto zamítají. Komise dále konstatuje, že faktury s variabilním clem v podobě minimální dovozní ceny byly vystaveny před tím, než útvary Komise dne 28. září 2017 e-mail odeslaly. V důsledku toho nemohlo na základě uvedeného e-mailu vzniknout legitimní očekávání ohledně data, které předchází jeho odeslání. Daný e-mail každopádně neobsahuje žádnou zmínku o tom, že by dodržování závazku mohlo být ukončeno před 1. říjnem 2017.

                     (41)

                     Společnost Trunsun Solar tvrdila, že stávající návrh Komise je nepřiměřený, protože solární panely byly propuštěny do volného oběhu v EU plně v souladu s variabilním clem v podobně minimální dovozní ceny, a tudíž výrobnímu odvětví EU nezpůsobily žádnou újmu. Proto by se na společnost Trunsun Solar neměla vztahovat stejná represivní opatření jako na ostatní společnosti vázané závazkem, které se dopustily úmyslného porušení závazku.

                     (42)

                     Komise zkoumá, zda společnost dodržuje závazek, pokud jde o jeho podmínky. Podmínky závazku byly přijaty vyvážejícím výrobcem. Ten má na oplátku nárok na takovou podobu opatření na ochranu obchodu, která je pro něj nejvýhodnější, protože mu v případě, že závazek dodrží, umožní vyhnout se placení cla (19). Uplatnění běžné formy cla v situaci, kdy vyvážející výrobce porušil závazek, proto není nepřiměřené, ale jedná se pouhé uplatnění běžných pravidel, protože porušení závazku není důvodem pro nejpříznivější zacházení. Jediným argumentem, kterým společnost Trunsun Solar odůvodňuje, proč by zneplatnění bylo nepřiměřené, je, že by údajně při dovozu zboží v podstatě respektovala variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny. Tento argument neobstojí již z jednoduchého důvodu, že otázka skutečného dumpingu konkrétní vývozní transakce je relevantní pouze v případě vracení cla podle čl. 11 odst. 8 základního antidumpingového nařízení (20). Pokud by v důsledku dodržení minimální dovozní ceny skutečně došlo u konkrétního vývozu ke snížení nebo dokonce k vymizení antidumpingového rozpětí, může dovozce požádat o vrácení. Komise kromě toho konstatuje, že v době, kdy k porušení došlo, neexistovala žádná záruka, že k celnímu odbavení skutečně dojde po 30. září 2017. V tomto případě se Komise domnívá, že společnost Trunsun Solar porušila své povinnosti vyplývající se závazku, jak je podrobně uvedeno ve 25. bodě odůvodnění. Tvrzení, že návrh Komise je nepřiměřený, se proto zamítá.

                     (43)

                     Komora CCCME i společnost Trunsun Solar uvedly, že Komise nemůže zrušit platnost závazkových faktur vzhledem k tomu, že zmocňující ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) č. 1238/2013, čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) 2017/367, čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) č. 1239/2013 a čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) 2017/366 pozbyla platnosti a byla zrušena prováděcím nařízením (EU) 2017/1570, což znamená, že neexistuje žádné právní ustanovení, které by zrušení závazkových faktur nyní umožňovalo. Společnost Trunsun Solar dále uvedla, že Komise nemá pro zrušení faktur s variabilním clem v podobě minimální dovozní ceny žádnou právní oporu, neboť čl. 2 odst. 2 písm. b) antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a čl. 2 odst. 2 písm. b) antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti se týkají pouze pravomoci Komise prohlásit za neplatné závazkové faktury, které byly vystaveny v rozporu se závazkem.

                     (44)

                     Společnost Trunsun Solar dále tvrdila, že Komise nemůže se zpětnou účinností nařídit domnělé vybírání cla z minulých dovozů již propuštěných do volného oběhu. Podle společnosti Trunsun Solar by vybírání antidumpingového a antisubvenčního cla se zpětnou účinností bez předchozí registrace a opětovného uložení prozatímního cla na tento dovoz bylo v rozporu s čl. 8 odst. 1, 9 a 10 a čl. 10 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 13 odst. 1, 9 a 10 a čl. 16 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení.

                     (45)

                     Pokud jde o tvrzení ohledně údajné zpětné účinnosti uložení opatření, Komise uvedla, že podle čl. 8 odst. 10 základního antidumpingového nařízení a čl. 13 odst. 10 základního antisubvenčního nařízení může být prozatímní clo uloženo pouze v případě, že šetření, které vedlo k přijetí závazku, nebylo ukončeno. Tato ustanovení se však na tento případ nevztahují.

                     (46)

                     Tento případ se týká ukončení dočasného nehrazení antidumpingového a vyrovnávacího cla, protože podmínky pro jeho trvání již nebyly splněny.

                     (47)

                     Komise připomíná, že podle rozhodnutí Komise 2013/423/EU může porušení závazku odkazovat na konkrétní transakce (21). Komise identifikovala transakce porušující závazek, čehož důkazem je prohlášení příslušných faktur za neplatné. To umožňuje celním orgánům členských států vybrat celý celní dluh. Není tím dotčena možnost celních orgánů vybírat toto clo nezávisle na formálním zjištění Komise, že došlo k porušení závazku, na základě obecných pravidel prováděcího nařízení (EU) č. 1238/2013 a prováděcího nařízení (EU) č. 1239/2013.

                     (48)

                     Komise prostřednictvím nařízení o zrušení platnosti oznamuje celním orgánům členských států, že dočasné nevybírání použitelných antidumpingových a vyrovnávacích cel se ruší a že v případě dotčeného dovozu má být vybíráno individuální clo. Za těchto okolností platí konečná cla uložená čl. 9 odst. 4 základního antidumpingového nařízení a čl. 14 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení.

                     (49)

                     Takový výběr cla, které mělo být splatné po celou dobu, není porušením zákazu zpětné působnosti, nebo případně v dané věci porušením zásady legitimního očekávání. Společnost Trunsun Solar podléhala podmínkám závazku a na oplátku těžila z toho, že se antidumpingové a vyrovnávací clo dočasně nevybíralo. Jelikož však tyto podmínky nedodržela, nemůže tvrdit, že nabyla legitimní očekávání. Tvrzení o údajné zpětné účinnosti bylo proto zamítnuto.

                     (50)

                     V neposlední řadě se Komise zabývala tvrzením, podle kterého pozbyla ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) č. 1238/2013, čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) 2017/367, čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) č. 1239/2013 a čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) 2017/366 platnosti a byla zrušena prováděcím nařízením (EU) 2017/1570.

                     (51)

                     Komise vysvětlila, že k porušení závazku došlo během doby trvání závazku.

                     (52)

                     Jak je uvedeno výše v 16. bodě odůvodnění, v 54. bodě odůvodnění prováděcího nařízení (EU) 2017/1570 se stanoví: „Komise nadále vede šetření týkající se dodržování cenového závazku a může zahájit nová šetření v případě zboží, které bylo propuštěno do volného oběhu v době, kdy byl cenový závazek stále v platnosti. Pro uvedená šetření jsou použitelným právem i nadále články 2 a 3 prováděcích nařízení (EU) 2017/366 a (EU) 2017/367. Zejména platí, že přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vznikne celní dluh: a) kdykoli se v souvislosti s dovozem fakturovaným společnostmi, na něž se vztahuje závazek, zjistí, že jedna nebo více podmínek závazku nebyly splněny; nebo b) když Komise v nařízení nebo rozhodnutí, které se týká konkrétních transakcí, shledá, že došlo k porušení závazku, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné. Komise dále dospěla k závěru, že vyvážející výrobce, u nějž bylo shledáno, že závazek porušil, by neměl mít možnost využít variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny, a to i v případě, že i tato zjištění byla učiněna po ukončení cenového závazku. V takovýchto případech by variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny již nemělo být použitelné. Komise by poté měla odstranit název (názvy) dané společnosti (daných společností) z nové přílohy VI a nové přílohy 5 prostřednictvím téhož právního aktu, v němž bylo zjištěno porušení pravidel.“

                     (53)

                     Komise v tomto ohledu uvedla, že má právo prohlásit závazkové faktury za neplatné na základě článku 14 základního antidumpingového nařízení a článku 24 základního antisubvenčního nařízení. V prováděcím nařízení Komise, kterým jsou faktury prohlášeny za neplatné, je uveden pouze právní důsledek porušení závazku, který vyplývá přímo z článku 8 základního antidumpingového nařízení a z článku 13 základního antisubvenčního nařízení. Tyto pravomoci jsou opět stanoveny v článku 2 prováděcího nařízení (EU) 2017/366, článku 2 prováděcího nařízení (EU) 2017/367 a v článku 3 prováděcího nařízení (EU) č. 1238/2013 a článku 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1239/2013.

                     (54)

                     Vzhledem k tomu, že k porušení závazku ze strany společnosti Trunsun Solar došlo před tím, než zrušující nařízení vstoupilo v platnost, je Komise oprávněna prohlásit faktury za neplatné podle článku 3 prováděcího nařízení (EU) č. 1238/2013, článku 2 prováděcího nařízení (EU) 2017/367, článku 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1239/2013 a článku 2 prováděcího nařízení (EU) 2017/366. Skutečnost, že se Komise o tomto porušení dozvěděla až poté, co byla uvedená ustanovení zrušena zrušujícím nařízením, neovlivňuje nutnost účinného uplatňování těchto pravidel, ani požadavek, aby byly faktury prohlášeny za neplatné od okamžiku, kdy došlo k porušení. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.

                     (55)

                     Po slyšení, které se konalo dne 9. června 2020, zopakovala společnost Trunsun Solar stejné argumenty, které jsou uvedeny výše. Navíc uvedla, že nesouhlasí s názorem Komise, že v době, kdy byl závazek ještě v platnosti, nebylo sjednávání prodejních transakcí podle zrušujícího nařízení povoleno. Společnost Trunsun Solar tvrdila, že názor Komise není v souladu s právními požadavky zrušujícího nařízení, neboť variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny mělo zvýšit právní jistotu hospodářských subjektů stanovením příslušné minimální dovozní ceny na úrovni nepůsobící újmu. Společnost Trunsun Solar kromě toho tvrdila, že dvoutýdenní přechodné období před nabytím účinnosti variabilního cla v podobě minimální dovozní ceny mělo hospodářským subjektům umožnit, aby se přizpůsobily značně změněným podmínkám na trhu, a to jak z hlediska procesních požadavků na budoucí dovoz, tak z hlediska požadované úrovně cen, která musí být dodržena. Společnost Trunsun Solar dále tvrdila, že bez dvoutýdenního přechodného období by vývozci nemohli prodávat za použití variabilního cla v podobě minimální dovozní ceny počínaje 1. říjnem 2017 (což je datum vstupu zrušujícího nařízení v platnost), ale až o šest týdnů později, a to vzhledem k době přepravy námořní cestou mezi čínským přístavem a hranicí Unie.

                     (56)

                     V reakci na tyto připomínky Komise konstatuje, že jak je uvedeno výše ve 37. bodě odůvodnění, společnost Trunsun Solar byla závazkem vázána do 30. září 2017. Podle podmínek závazku nemohla společnost Trunsun Solar vystavovat obchodní faktury. Komise rovněž podotýká, že zrušující nařízení nebylo v době, kdy byly prodejní transakce poprvé sjednány, v platnosti a ani nebylo vyhlášeno. Kromě toho, jak je uvedeno ve 37. bodě odůvodnění, Komise v dopise adresovaném komoře CCCME objasnila, že vývoz doprovázený závazkovou fakturou by byl od 1. října 2017 akceptován a celně odbaven na základě zrušujícího nařízení. Ačkoliv bylo dvoutýdenní přechodné období skutečně stanoveno proto, aby se hospodářské subjekty mohly přizpůsobit novému režimu, obchodní podmínky pro dotčené solární panely byly sjednány před zveřejněním zrušujícího nařízení a revidovány v okamžiku, kdy již byly solární panely odeslány. Komise rovněž konstatuje, že pokud by byl dovoz celně odbaven se závazkovou fakturou po vstupu zrušujícího nařízení v platnost, nebyly by porušeny žádné procesní požadavky ani požadavky týkající se úrovně cen. Tato tvrzení jsou proto zamítnuta.

               H.   PORUŠENÍ ZÁVAZKU A ULOŽENÍ KONEČNÉHO CLA

                     (57)

                     Komise v souladu s čl. 8 odst. 7 a 9 základního antidumpingového nařízení, čl. 13 odst. 7 a 9 základního antisubvenčního nařízení a v souladu s podmínkami závazku dospěla k závěru, že společnost Trunsun Solar porušila závazek v době, kdy byl ještě v platnosti.

                     (58)

                     V souladu s čl. 3 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) č. 1238/2013, čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) 2017/367, čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) č. 1239/2013 a čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) 2017/366, která byla v platnosti v okamžiku vystavení závazkových faktur, by se faktury společnosti Trunsun Solar uvedené ve 25. bodě odůvodnění měly prohlásit za neplatné. To platí jak pro závazkové, tak pro obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a podle přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti.

                     (59)

                     Je na vnitrostátních celních orgánech, aby posoudily, zda uplynuly použitelné promlčecí lhůty v souladu s článkem 103 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 (22). Tato pravidla jsou hmotněprávní pravidla, přičemž jejich uplatnění ratione temporis závisí na datu vstupu zboží do volného oběhu (23).

                     (60)

                     Slovinské celní orgány se v tomto případě při celním odbavování počínaje dnem 1. října 2017 opíraly o závazkové faktury a obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti. Celní orgány přiznaly variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny a nevybíraly clo, neboť se domnívaly, že závazkové faktury a obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti, které jsou tímto nařízením prohlášeny za neplatné, mohou být použity jako obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti.

                     (61)

                     Komise se domnívá, že použití závazkových faktur a obchodních faktur podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti je pro tento účel vyloučeno ze tří různých důvodů. Zaprvé, dokud závazek platil a roční kvóta nebyla vyčerpána, neměl vyvážející výrobce, společnost Trunsun Solar, právo vystavovat obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti. Zadruhé, závazkové faktury a obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti byly porušením závazku, jak bylo zjištěno v tomto nařízení, a nelze je tudíž v žádném případě platně využít. Zatřetí se v 54. bodě odůvodnění zrušujícího nařízení stanoví, že „Komise dále dospěla k závěru, že vyvážející výrobce, u nějž bylo shledáno, že závazek porušil, by neměl mít možnost využít variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny, a to i v případě, že i tato zjištění byla učiněna po ukončení cenového závazku. V takovýchto případech by variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny již nemělo být použitelné. Komise by poté měla odstranit název (názvy) dané společnosti (daných společností) z nové přílohy VI a nové přílohy 5 prostřednictvím téhož právního aktu, v němž bylo zjištěno porušení pravidel.“ Komise taktéž poznamenává, že závazkové faktury v žádném případě nesplňovaly požadavky přílohy III antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti ani přílohy 2 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti (viz výše uvedený 22. bod odůvodnění).

                     (62)

                     Komise se v důsledku toho domnívá, že společnost Trunsun Solar by měla být považována za vyjmutou z nové přílohy VI antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 5 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti, ve znění zrušujícího nařízení. V případě dovozu, na který se vztahují závazkové faktury uvedené ve 25. bodě odůvodnění, by nemělo být možné využívat variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny zavedené zrušujícím nařízením, ale mělo by být místo toho uplatněno použitelné antidumpingové a vyrovnávací clo. U ostatních dovozců, kteří zakoupili solární panely od společnosti Trunsun Solar a obdrželi platné obchodní faktury podle přílohy V antidumpingového nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti a přílohy 4 antisubvenčního nařízení po přezkumu před pozbytím platnosti, které byly vydány po vstupu zrušujícího nařízení v platnost, je situace odlišná. Tito dovozci měli oprávněná očekávání, že mohou využít variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny, neboť o porušení zjištěném v tomto nařízení nevěděli a nemohli vědět. Tito dovozci tudíž variabilní clo v podobě minimální dovozní ceny nadále využívali. Touto skutečností nejsou dotčena další šetření v dané záležitosti, která mohou odhalit, že oprávněná očekávání neexistovala ani u dalších dovozců, protože o porušení závazku ze strany společnosti Trunsun Solar mohli vědět nebo měli vědět,

               PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

            Článek 1

               1.   Závazkové faktury uvedené v příloze se prohlašují za neplatné.

               2.   Celní orgány uvedené závazkové faktury nepřijmou jako obchodní faktory podle přílohy V prováděcího nařízení (EU) 2017/367 a přílohy 4 prováděcího nařízení (EU) 2017/366.

            Článek 2

               1.   Společnost Zhejiang Trunsun Solar Co. Ltd je od 1. října 2017 vyjmuta z nové přílohy VI prováděcího nařízení (EU) 2017/367 a nové přílohy 5 prováděcího nařízení (EU) 2017/366, ve znění prováděcího nařízení (EU) 2017/1570.

               2.   Z dovozu zboží, které bylo celně odbaveno na základě faktur, jež jsou podle čl. 1 odst. 1 neplatné, s výjimkou případů, kdy uplynuly použitelné promlčecí lhůty podle pravidel uvedených v článku 103 nařízení (EU) č. 952/2013, se vybírá antidumpingové a antisubvenční clo splatné v okamžiku přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu podle čl. 3 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) č. 1238/2013, čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) 2017/367, čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) č. 1239/2013 a čl. 2 odst. 2 písm. b) prováděcího nařízení (EU) 2017/366.

               3.   Všechny ostatní dovozy společnosti Zhejiang Trunsun Solar Co. Ltd, které doprovází platná obchodní faktura podle přílohy V prováděcího nařízení (EU) 2017/367 a přílohy 4 prováděcího nařízení (EU) 2017/366 vystavená dne 1. října 2017 nebo později, zůstávají počínaje dnem 1. října 2017 nedotčeny.

            Článek 3
            Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se na transakce uskutečněné za použití závazkových faktur uvedených v článku 1.
            Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

            V Bruselu dne 24. Srpna 2020.

                  Za Komisi

               Ursula VON DER LEYEN

                  předsedkyně

            (1)  Úř. věst. L 176, 30.6.2016, s. 21, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2321 (Úř. věst. L 338, 19.12.2017, s. 1), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/825 (Úř. věst. L 143, 7.6.2018, s. 1).

            (2)  Úř. věst. L 176, 30.6.2016, s. 55.

            (3)  Úř. věst. L 325, 5.12.2013, s. 1.

            (4)  Úř. věst. L 325, 5.12.2013, s. 66.

            (5)  Úř. věst. L 56, 3.3.2017, s. 1.

            (6)  Úř. věst. L 56, 3.3.2017, s. 131.

            (7)  Úř. věst. L 238, 16.9.2017, s. 22.

            (8)  Úř. věst. L 209, 3.8.2013, s. 26.

            (9)  Úř. věst. L 325, 5.12.2013, s. 214.

            (10)  Úř. věst. L 270, 11.9.2014, s. 6.

            (11)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/866 (Úř. věst. L 139, 5.6.2015, s. 30), (EU) 2015/1403 (Úř. věst. L 218, 19.8.2015, s. 1), (EU) 2015/2018 (Úř. věst. L 295, 12.11.2015, s. 23), (EU) 2016/115 (Úř. věst. L 23, 29.1.2016, s. 47), (EU) 2016/1045 (Úř. věst. L 170, 29.6.2016, s. 5), (EU) 2016/1382 (Úř. věst. L 222, 17.8.2016, s. 10), (EU) 2016/1402 (Úř. věst. L 228, 23.8.2016, s. 16), (EU) 2016/1998 (Úř. věst. L 308, 16.11.2016, s. 8), (EU) 2016/2146 (Úř. věst. L 333, 8.12.2016, s. 4), (EU) 2017/454 (Úř. věst. L 71, 16.3.2017, s. 5), (EU) 2017/941 (Úř. věst. L 142, 2.6.2017, s. 43), (EU) 2017/1408 (Úř. věst. L 201, 2.8.2017, s. 3), (EU) 2017/1497 (Úř. věst. L 218, 24.8.2017, s. 10), (EU) 2017/1524 (Úř. věst. L 230, 6.9.2017, s. 11), (EU) 2017/1589 (Úř. věst. L 241, 20.9.2017, s. 21), kterými se odvolává přijetí závazku několika vyvážejících výrobců.

            (12)  Úř. věst. L 37, 12.2.2016, s. 76.

            (13)  Úř. věst. L 37, 12.2.2016, s. 56.

            (14)  Úř. věst. C 310, 3.9.2018, s. 4.

            (15)  Úř. věst. C 310, 3.9.2018, s. 5.

            (16)  Úř. věst. L 260, 17.10.2018, s. 8.

            (17)  Úř. věst. L 207, 7.8.2019, s. 12.

            (18)  Úř. věst. L 92, 26.3.2020, s. 10.

            (19)  Rozsudek ve věci Neotype v. Komise, C-305/86 a C-160/87, EU:C:1990:295, bod 60 a ve věci International Potash v. Rada, T-87/98, EU:T:2000:221, bod 41 a citovaná judikatura.

            (20)  Rozsudek ve věci International Potash v. Rada, T-87/98, EU:T:2000:221, bod 35: „Je třeba zdůraznit, že základní nařízení neumožňuje zohlednit pro účely stanovení dumpingového rozpětí jiné faktory, než kterých se týkala zjištění učiněná v období šetření, jako je například „skutečné“ dumpingové rozpětí budoucích vývozních transakcí. Nařízení Rady, kterým se ukládá antidumpingové clo, se musí opírat o skutečnosti zjištěné na základě řízení, v jehož rámci zúčastněné strany oznámily svá stanoviska (viz věc 240/84 NTN Toyo v. Rada [1987] ECR 1809, bod 26). Podle základního nařízení je tak koncepce „skutečného“ dumpingového rozpětí relevantní pouze v souvislosti s postupy přezkumu stávajícího cla nebo vracení vybraného cla, které jsou uvedeny v čl. 11 odst. 3 a 8 nařízení“.

            (21)  Rozhodnutí Komise 2013/423/EU ze dne 2. srpna 2013, kterým se přijímá závazek nabízený v souvislosti s řízením o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, 14. a 15. bod odůvodnění.

            (22)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie (Úř. věst. L 269, 10.10.2013, s. 1).

            (23)  Rozsudek ze dne 23. února 2006, Molenbergnatie NV, C-201/04, ECLI: EU:C:2006:136, bod 41.

            PŘÍLOHA
            Seznam závazkových faktur vystavených společností Zhejiang Trunsun Solar Co Ltd., které se prohlašují za neplatné:

                        Číslo závazkové faktury doprovázející zboží podléhající závazku

                        Datum vystavení

                        TS-1708013-7

                        30. 8. 2017

                        TS-1708015-1

                        6. 9. 2017

                        TS-1708013-6

                        30. 8. 2017

                        TS-1708015-4

                        13. 9. 2017

                        TS-1708013-5

                        30. 8. 2017

                        TS-1708013-1

                        23. 8. 2017

                        TS-1708013-2

                        23. 8. 2017

                        TS-1708015-3

                        13. 9. 2017

                        TS-1708013-3

                        23. 8. 2017

                        TS-1708013-4

                        30. 8. 2017

                        TS-1708015-2

                        6. 9. 2017

                        TS-1708013-8

                        6. 9. 2017