title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 107/2012 ze dne 8. února 2012 , kterým se mění příloha nařízení (EU) č. 37/2010 o farmakologicky účinných látkách a jejich klasifikaci podle maximálních limitů reziduí v potravinách živočišného původu, pokud jde o látku oktenidin dihydrochlorid  Text s významem pro EHP

text:
               9.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 36/25

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 107/2012
   ze dne 8. února 2012,
   kterým se mění příloha nařízení (EU) č. 37/2010 o farmakologicky účinných látkách a jejich klasifikaci podle maximálních limitů reziduí v potravinách živočišného původu, pokud jde o látku oktenidin dihydrochlorid
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 470/2009 ze dne 6. května 2009, kterým se stanoví postupy Společenství pro stanovení limitů reziduí farmakologicky účinných látek v potravinách živočišného původu, kterým se zrušuje nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 a kterým se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (1), a zejména na článek 14 ve spojení s článkem 17 uvedeného nařízení,
   s ohledem na stanovisko Evropské agentury pro léčivé přípravky vyjádřené Výborem pro veterinární léčivé přípravky,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Maximální limit reziduí farmakologicky účinných látek určených k použití v Unii ve veterinárních léčivých přípravcích pro zvířata určená k produkci potravin nebo v biocidních přípravcích používaných v chovu zvířat by měl být stanoven podle nařízení (ES) č. 470/2009.

               (2)

               Farmakologicky účinné látky a jejich klasifikace podle maximálních limitů reziduí v potravinách živočišného původu jsou uvedeny v příloze nařízení Komise (EU) č. 37/2010 ze dne 22. prosince 2009 o farmakologicky účinných látkách a jejich klasifikaci podle maximálních limitů reziduí v potravinách živočišného původu (2).

               (3)

               Evropské agentuře pro léčivé přípravky byla předložena žádost o stanovení maximálních limitů reziduí (dále jen „MRL“) pro látku oktenidin dihydrochlorid pro kožní podání u všech druhů savců určených k produkci potravin.

               (4)

               Výbor pro veterinární léčivé přípravky doporučil, že není nutné stanovit MRL pro oktenidin dihydrochlorid u všech druhů savců určených k produkci potravin, pouze pro kožní podání.

               (5)

               Tabulka 1 přílohy nařízení (EU) č. 37/2010 by proto měla být změněna tak, aby zahrnovala látku oktenidin dihydrochlorid pro kožní podání u všech druhů savců určených k produkci potravin.

               (6)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Příloha nařízení (EU) č. 37/2010 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 8. února 2012.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 152, 16.6.2009, s. 11.

      (2)  Úř. věst. L 15, 20.1.2010, s. 1.

      PŘÍLOHA
      V tabulce 1 přílohy nařízení (EU) č. 37/2010 se v abecedním pořadí vkládá tato látka:

                     Farmakologicky účinná(-é) látka(-y)

                     Indikátorové reziduum

                     Druh zvířat

                     MRL

                     Cílové tkáně

                     Další ustanovení (podle čl. 14 odst. 7 nařízení (ES) č. 470/2009)

                     Zařazení podle léčebného účelu

                     „oktenidin dihydrochlorid

                     Netýká se této položky.

                     všechny druhy savců určené k produkci potravin

                     Není nutné stanovit MRL.

                     Netýká se této položky.

                     Pouze pro kožní podání.

                     antiinfektiva/antiseptika“


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 642/2011 ze dne 30. června 2011 , kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin platné ode dne 1. července 2011

text:
               1.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 173/5

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 642/2011
   ze dne 30. června 2011,
   kterým se stanoví dovozní clo v odvětví obilovin platné ode dne 1. července 2011
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1),
   s ohledem na nařízení Komise (EU) č. 642/2010 ze dne 20. července 2010, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o dovozní cla v odvětví obilovin (2), a zejména na čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 136 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 se dovozní clo za produkty kódů KN 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (vysoce jakostní pšenice obecná), 1002, ex 1005, jiná než hybridní osivo, a ex 1007, jiná než hybridy k setí, rovná intervenční ceně platné pro uvedené produkty při dovozu, zvýšené o 55 % a snížené o dovozní cenu CIF platnou pro dotyčnou zásilku. Uvedené clo však nesmí překročit celní sazbu společného celního sazebníku.

               (2)

               Podle čl. 136 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se pro účely výpočtu dovozního cla podle odstavce 1 uvedeného článku pro uvedené produkty pravidelně stanoví reprezentativní dovozní ceny CIF.

               (3)

               Podle čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 642/2010 je cenou pro výpočet dovozního cla produktů kódů KN 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (vysoce jakostní pšenice obecná), 1002 00, 1005 10 90, 1005 90 00 a 1007 00 90 denní reprezentativní dovozní cena CIF určená postupem podle článku 5 uvedeného nařízení.

               (4)

               Je třeba stanovit dovozní cla použitelná ode dne 1. července 2011 až do doby, kdy budou stanovena nová dovozní cla a vstoupí v platnost,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Počínaje dnem 1. července 2011 jsou dovozní cla v odvětví obilovin uvedená v čl. 136 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanovena v příloze I tohoto nařízení na základě údajů uvedených v příloze II.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. července 2011.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 30. června 2011.

            Za Komisi, jménem předsedy,

         José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

            generální ředitel pro zemědělství a rozvoj venkova

      (1)  Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 187, 21.7.2010, s. 5.

      PŘÍLOHA I

         Dovozní cla za produkty podle čl. 136 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 použitelná ode dne 1. července 2011

                  Kód KN

                  Popis zboží

                  Dovozní clo (1)

                  (EUR/t)

                  1001 10 00

                     PŠENICE tvrdá vysoké jakosti

                  0,00

                  střední jakosti

                  0,00

                  nízké jakosti

                  0,00

                  1001 90 91

                     PŠENICE obecná, k setí

                  0,00

                  ex 1001 90 99

                     PŠENICE obecná vysoké jakosti, jiná než osivo

                  0,00

                  1002 00 00

                     ŽITO

                  0,00

                  1005 10 90

                     KUKUŘICE, jiná než hybridní osivo

                  0,00

                  1005 90 00

                     KUKUŘICE, jiná než osivo (2)

                  0,00

                  1007 00 90

                  zrna ČIROKU, jiná než hybridy k setí

                  0,00

         (1)  Pro zboží, které je do Unie dopravováno přes Atlantický oceán nebo Suezským průplavem může podle čl. 2 odst. 4 nařízení (EU) č. 642/2010 dovozce získat snížení cla ve výši:

                  —

                  3 EUR/t, pokud se přístav vykládky nachází ve Středozemním moři nebo v Černém moři,

                  —

                  2 EUR/t, pokud se přístav vykládky nachází v Dánsku, Estonsku, Irsku, Litvě, Lotyšsku, Polsku, Finsku, Švédsku, Spojeném království nebo na atlantickém pobřeží Iberského poloostrova.

         (2)  Dovozci může být poskytnuto paušální snížení ve výši 24 EUR/t, pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 3 nařízení (EU) č. 642/2010.

      PŘÍLOHA II

         Prvky výpočtu cel stanovených v příloze I

      16.6.2011-29.6.2011

                  1.

                  Průměry za referenční období podle čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 642/2010:

                              (EUR/t)

                              Pšenice obecná (1)

                              Kukuřice

                              Pšenice tvrdá, vysoké jakosti

                              Pšenice tvrdá, střední jakosti (2)

                              Pšenice tvrdá, nízké jakosti (3)

                              Ječmen

                              Burza

                              Minnéapolis

                              Chicago

                              —

                              —

                              —

                              —

                              Kotace

                              236,80

                              189,82

                              —

                              —

                              —

                              —

                              Cena FOB USA

                              —

                              —

                              413,89

                              403,89

                              383,89

                              173,72

                              Prémie – Záliv

                              —

                              16,29

                              —

                              —

                              —

                              —

                              Prémie – Velká jezera

                              80,11

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                  2.

                  Průměry za referenční období podle čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 642/2010:

                              Náklady za přepravu: Mexický záliv–Rotterdam:

                              18,42 EUR/t

                              Náklady za přepravu: Velká jezera–Rotterdam:

                              47,52 EUR/t

         (1)  Kladná prémie 14 EUR/t zahrnuta (čl. 5 odst. 3 nařízení (EU) č. 642/2010).

         (2)  Záporná prémie 10 EUR/t (čl. 5 odst. 3 nařízení (EU) č. 642/2010).

         (3)  Záporná prémie 30 EUR/t (čl. 5 odst. 3 nařízení (EU) č. 642/2010).


title: Prováděcí nařízení Rady (EU) 2016/556 ze dne 11. dubna 2016, kterým se provádí nařízení (EU) č. 359/2011 o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům s ohledem situaci v Íránu

text:
               12.4.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 96/3

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2016/556
   ze dne 11. dubna 2016,
   kterým se provádí nařízení (EU) č. 359/2011 o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům s ohledem situaci v Íránu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
   s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 359/2011 ze dne 12. dubna 2011 o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům s ohledem na situaci v Íránu (1), a zejména na čl. 12 odst. 1 uvedeného nařízení,
   s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dne 12. dubna 2011 přijala Rada nařízení (EU) č. 359/2011.

               (2)

               Na základě přezkumu rozhodnutí Rady 2011/235/SZBP (2) Rada rozhodla, že by platnost omezujících opatření v něm stanovených měla být prodloužena do 13. dubna 2017.

               (3)

               Rada rovněž dospěla k závěru, že údaje týkající se některých osob uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 359/2011 by měly být aktualizovány.

               (4)

               Dále již neexistují důvody k tomu, aby byly dvě osoby ponechány na seznamu osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření, obsaženém v příloze I nařízení (EU) č. 359/2011, a příslušné položky by měly být vypuštěny.

               (5)

               Příloha I nařízení (EU) č. 359/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Příloha I nařízení (EU) č. 359/2011 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Lucemburku dne 11. dubna 2016.

            Za Radu

            předseda

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  Úř. věst. L 100, 14.4.2011, s. 1.

      (2)  Rozhodnutí Rady 2011/235/SZBP ze dne 12. dubna 2011 o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Íránu (Úř. věst. L 100, 14.4.2011, s. 51).

      PŘÍLOHA

                  1)

                  Ze seznamu obsaženého v příloze I nařízení (EU) č. 359/2011 se vyjímají položky týkající se těchto osob:

                              5.

                              HAMEDANI Hossein

                              71.

                              SHARIFI Malek Ajdar

                  2)

                  Údaje v příloze I nařízení (EU) č. 359/2011 týkající se následujících osob se nahrazují těmito údaji:

                     Osoby

                              Jméno

                              Identifikační údaje

                              Odůvodnění

                              Datum zařazení na seznam

                              1.

                              AHMADI-MOQADDAM Esmail

                              Místo narození: Teherán, Írán –
                              datum narození: 1961

                              Seniorní poradce pro bezpečnostní otázky náčelníka generálního štábu ozbrojených sil. Bývalý velitel íránské národní policie (do začátku roku 2015). Síly pod jeho velením podnikaly brutální útoky na pokojné protesty a dne 15. června 2009 podnikly násilní noční útok na koleje teheránské univerzity.

                              2.

                              ALLAHKARAM Hossein

                              Místo narození: Nadžafabád (Írán) –
                              datum narození: 1945

                              Velitel Ansár Hizballáhu a plukovník Islámské revoluční gardy. Spoluzakladatel Ansár Hizballáhu. Za jeho vedení byla tato polovojenská jednotka odpovědná za extrémní násilí během zákroků proti studentům a univerzitám v letech 1999, 2002 a 2009.

                              4.

                              FAZLI Ali

                              Náměstek velitele milicí Basídž, bývalý velitel jednotek Sejjed aš-Šoháda Islámské revoluční gardy (do února 2010). Jednotky Sejjed aš-Šoháda mají na starosti bezpečnost v provincii Teherán a na jeho odpovědnost sehrály v roce 2009 klíčovou úlohu při brutálním potlačení protestujících.

                              8.

                              MOTLAGH Bahram Hosseini

                              Ředitel Vojenské akademie generálního štábu (DAFOOS). Bývalý velitel jednotek Sejjed aš-Šoháda Islámské revoluční gardy, provincie Teherán. Jednotky Sejjed aš-Šoháda sehrály klíčovou úlohu při organizování potlačení protestů.

                              10.

                              RADAN Ahmad-Reza

                              Místo narození: Isfahán (Írán) –
                              datum narození: 1963

                              Má na starosti centra pro strategická studia íránského donucovacího orgánu, subjektu napojeného na národní policii. Bývalý ředitel policejního střediska strategických studií, bývalý náměstek velitele íránské národní policie (ve funkci do června 2014). Jako náměstek velitele národní policie (od roku 2008) byl Radan odpovědný za bití, vraždění a svévolné zatýkání a zadržování protestujících ze strany policejních jednotek.

                              12.4.2011

                              14.

                              SHARIATI Seyeed Hassan

                              Poradce a člen 28. sekce Nejvyššího soudu. Bývalý předseda soudu v Mašhadu (do září 2014). Soudní procesy se pod jeho dohledem konaly ve zkráceném řízení, bez účasti veřejnosti, aniž by byla dodržována základní práva obviněných, s použitím přiznání získaných pod nátlakem a mučením. Vzhledem k tomu, že rozsudky o popravách byly vydávány masově, byly rozsudky o trestu smrti vydávány, aniž by byla dodržena pravidla spravedlivého procesu.

                              12.4.2011

                              16.

                              HADDAD Hassan (také znám jako Hassan ZAREH DEHNAVI)

                              Náměstek bezpečnostního důstojníka teheránského revolučního soudu. Bývalý soudce teheránského revolučního soudu, oddělení 26. Byl pověřen případy zadržených v souvislosti s povolebními krizemi a pravidelně vyhrožoval rodinám zadržených, aby je umlčel. Podílel se na vydávání příkazů k zadržení vedoucích k umístění v nápravném zařízení v Kahrízaku. Íránské orgány v listopadu roku 2014 oficiálně uznaly jeho úlohu při úmrtích zadržených.

                              12.4.2011

                              17.

                              SOLTANI Hodjatoleslam Seyed Mohammad

                              Vedoucí Organizace pro šíření islámu v provincii Chorásán-Razaví. Bývalý soudce mašhadského revolučního soudu. Soudní procesy se v jeho pravomoci konaly ve zkráceném řízení, bez účasti veřejnosti, aniž by byla dodržována základní práva obviněných. Vzhledem k tomu, že rozsudky o popravách byly vydávány masově, byly rozsudky o trestu smrti vydávány, aniž by byla dodržena pravidla spravedlivého procesu.

                              23.

                              PIR-ABASSI Abbas

                              Bývalý soudce teheránského revolučního soudu, oddělení 26. V současné době se pravděpodobně připravuje jeho jmenování do jiné funkce. Měl na starosti povolební případy, vydal několik trestů dlouhodobého odnětí svobody v rámci nespravedlivých procesů s aktivisty v oblasti lidských práv a rovněž několik trestů smrti pro protestující.

                              12.4.2011

                              24.

                              MORTAZAVI Amir

                              Náměstek vedoucího oddělení pro sociální věci a předcházení trestné činnosti v rámci soudnictví v provincii Chorásán-Razaví. Bývalý náměstek státního zástupce v Mašhadu. Soudní procesy se v jeho pravomoci konaly ve zkráceném řízení, bez účasti veřejnosti, aniž by byla dodržována základní práva obviněných. Vzhledem k tomu, že rozsudky o popravách byly vydávány masově, byly rozsudky o trestu smrti vydávány, aniž by byla dodržena pravidla spravedlivého procesu.

                              26.

                              SHARIFI Malek Adjar

                              Soudce nejvyššího soudu. Bývalý předseda východoázerbajdžánské soudní oblasti. Je odpovědný za soudní řízení se Sakíne Muhammadí Aštíanovou.

                              34.

                              AKBARSHAHI Ali-Reza

                              Generální ředitel íránského ústředí pro kontrolu drog (také známého jako protinarkotické ústředí). Bývalý velitel teheránské policie. Za jeho vedení byly policejní síly odpovědné za to, že při zatýkání a během zadržovací vazby používaly vůči podezřelým osobám protiprávní násilí. Teheránská policie se v červnu roku 2009 rovněž podílela na raziích na kolejích Teheránské univerzity, při nichž podle komise íránského parlamentu (Madžlisu) bylo policií a příslušníky jednotek Basídž zraněno více než 100 studentů.

                              10.10.2011

                              40.

                              HABIBI Mohammad Reza

                              Bývalý náměstek státního zástupce v Isfahánu. V současné době se pravděpodobně připravuje jeho jmenování do jiné funkce. Zapojen do řízení, v jejichž rámci bylo porušeno právo obžalovaných na spravedlivý proces – například v případě Abdolláha Fathího, jenž byl popraven v květnu roku 2011 poté, co Mohammad Rezá Habíbí během soudního procesu v březnu roku 2010 ignoroval jeho právo na slyšení a jeho problémy v oblasti duševního zdraví. Je tudíž spoluodpovědný za hrubé porušování práva na spravedlivý proces a přispívá k nadměrnému a stále častějšímu používání trestu smrti, které od začátku roku 2011 vedlo k prudkému nárůstu počtu poprav.

                              10.10.2011

                              43.

                              JAVANI Yadollah

                              Místo narození: Isfahán –
                              datum narození: 1956

                              Poradce náměstka Nejvyššího vůdce při Islámské revoluční gardě. Pravidelně vystupuje s projevy o sdělovacích prostředcích jakožto zastánce tvrdé linie režimu. Byl jedním z prvních vysokých představitelů, kteří požadovali zatčení Míra Husajna Músavího, Mahdího Karrúbího a Muhammada Chátamího. Opakovaně podpořil použití násilí a tvrdých vyšetřovacích postupů vůči povolebním demonstrantům (přičemž ospravedlňoval doznání zaznamenávaná televizními kamerami), mimo jiné i prostřednictvím publikací rozeslaných Islámským revolučním gardám a jednotkám Basídž s rozkazy k protiprávnímu špatnému zacházení s disidenty.

                              10.10.2011

                              50.

                              OMIDI Mehrdad

                              Velitel zpravodajské služby v rámci íránské policie. Bývalý velitel jednotky íránské policie pro počítačovou trestnou činnost. Je odpovědný za tisíce případů vyšetřování reformistů a politických oponentů používajících Internet a za podání žalob na tyto osoby. Je tudíž odpovědný za hrubé porušování lidských práv při represích vůči osobám, které veřejně vystupují na obranu svých legitimních práv, včetně svobody projevu.

                              10.10.2011

                              59.

                              BAKHTIARI Seyyed Morteza

                              Místo narození: Mašhad (Írán) –
                              datum narození: 1952

                              Úředník zvláštního klerikálního soudu. Bývalý ministr spravedlnosti, v letech 2009 až 2013.
                              Během jeho působení ve funkci ministra spravedlnosti se podmínky v íránských věznicích propadly výrazně pod uznávané mezinárodní standardy a běžně docházelo ke špatnému zacházení s vězni. Kromě toho hrál klíčovou úlohu při vyhrožování příslušníkům íránské diaspory a jejich pronásledování tím, že oznámil vytvoření zvláštního soudu, který se má zabývat specificky íránskými občany žijícími mimo Írán. Dohlížel rovněž na prudký nárůst počtu poprav v Íránu, včetně tajných poprav nehlášených vládou a poprav za trestné činy související s drogami.

                              10.10.2011

                              61.

                              MOSLEHI Heydar
                              (také známý jako: MOSLEHI Heidar; MOSLEHI Haidar)

                              Místo narození: Isfahán (Írán) –
                              datum narození: 1956

                              Poradce pro nejvyšší judikaturu u Islámské revoluční gardy. Vedoucí organizace pro publikace o úloze duchovních ve válce. Bývalý ministr pro zpravodajskou činnost (2009–2013).
                              Pod jeho vedením pokračovalo ministerstvo pro zpravodajskou činnost ve širokosáhlém svévolném zatýkání a pronásledování demonstrantů a disidentů. Ministerstvo pro zpravodajskou činnost provozuje oddělení č. 209 evínské věznice, kde je zadržována řada aktivistů za své pokojné aktivity namířené proti stávající vládě. Vyšetřovatelé z ministerstva pro zpravodajskou činnost podrobili vězně v oddělení č. 209 bití a duševnímu a sexuálnímu zneužívání.

                              10.10.2011

                              62.

                              ZARGHAMI Ezzatollah

                              Místo narození: Dezful (Írán) –
                              datum narození: 22. července 1959

                              Člen nejvyšší rady pro kyberprostor a Rady kulturní revoluce. Do listopadu roku 2014 působil jako vedoucí státního vysílání Íránské islámské republiky (Islamic Republic of Iran Broadcasting – IRIB). Během svého působení v této funkci byl odpovědný za veškerá programová rozhodnutí. IRIB vysílal v srpnu roku 2009 a v prosinci roku 2011 vynucená doznání zadržovaných osob a řadu zinscenovaných procesů. Tyto pořady představují jasné porušení mezinárodních ustanovení o spravedlivém soudním řízení a práva na spravedlivý proces.

                              23.3.2012

                              63.

                              TAGHIPOUR Reza

                              Místo narození: Maragheh (Írán) –
                              datum narození: 1957

                              Člen nejvyšší rady pro kyberprostor. Člen rady města Teheránu. Bývalý ministr informatiky a komunikací (2009–2012).
                              Jakožto ministr informatiky byl jedním z vysoce postavených úředníků pověřených cenzurou a kontrolou internetových činností a rovněž veškerých způsobů komunikace (zejména mobilními telefony). Během vyšetřování osob zadržovaných z politických důvodů vyšetřovatelé využívali jejich osobní údaje, emaily a komunikace. Po prezidentských volbách v roce 2009 a během pouličních demonstrací byly odpojeny sítě mobilních operátorů a zablokováno zasílání textových zpráv, docházelo k rušení satelitního vysílání televizních kanálů a k místnímu pozastavení nebo alespoň zpomalení internetu.

                              23.3.2012

                              64.

                              KAZEMI Toraj

                              Ředitel střediska pro vyšetřování organizované trestné činnosti, které je uvedeno na seznamu EU (také známé jako: úřad pro počítačovou trestnou činnost nebo policie pro počítačovou trestnou činnost). V rámci výkonu této funkce oznámil kampaň vládních hackerů s cílem lépe kontrolovat informace na internetu a poškodit „závadné“ internetové stránky.

                              23.3.2012

                              69.

                              MORTAZAVI Seyyed Solat

                              Místo narození: Farsán, Čaharmahal i Bahtijari (jih) – (Írán) –
                              datum narození: 1967

                              Starosta Mašhadu, druhého největšího íránského města, kde se pravidelně konají veřejné popravy. Bývalý náměstek ministra vnitra pro politické záležitosti. Byl odpovědný za vydávání pokynů k represím vůči osobám, které veřejně vystupovaly na obranu svých legitimních práv, včetně svobody projevu. Později jmenován vedoucím íránské volební komise pro parlamentní volby v roce 2012 a prezidentské volby v roce 2013.

                              23.3.2012

                              73.

                              FAHRADI Ali

                              Státní zástupce ve městě Karadž. Odpovědný za hrubé porušování lidských práv, včetně trestních stíhání končících rozsudkem trestu smrti. Během jeho působení ve funkci státního zástupce došlo v Karadži k vysokému počtu poprav, za něž nese odpovědnost.

                              23.3.2012


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 207/2014 ze dne 4. března 2014 o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny

text:
               5.3.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 65/29

      PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 207/2014
   ze dne 4. března 2014
   o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1),
   s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (2), a zejména na čl. 136 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví na základě výsledků Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání kritéria, podle kterých má Komise stanovit paušální hodnoty pro dovoz ze třetích zemí, pokud jde o produkty a lhůty uvedené v části A přílohy XVI uvedeného nařízení.

               (2)

               Paušální dovozní hodnota se vypočítá každý pracovní den v souladu s čl. 136 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011, a přitom se zohlední proměnlivé denní údaje. Toto nařízení by proto mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Paušální dovozní hodnoty uvedené v článku 136 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 4. března 2014.

            Za Komisi, jménem předsedy,

         Jerzy PLEWA

            generální ředitel pro zemědělství a rozvoj venkova

      (1)  Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 157, 15.6.2011, s. 1.

      PŘÍLOHA
      Paušální dovozní hodnoty pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny

                  (EUR/100 kg)

                  Kód KN

                  Kód třetích zemí (1)

                  Paušální dovozní hodnota

                  0702 00 00

                  MA

                  64,0

                  TN

                  96,6

                  TR

                  87,8

                  ZZ

                  82,8

                  0707 00 05

                  EG

                  182,1

                  JO

                  182,1

                  MA

                  176,8

                  TR

                  159,4

                  ZZ

                  175,1

                  0709 91 00

                  EG

                  51,3

                  ZZ

                  51,3

                  0709 93 10

                  MA

                  42,6

                  TR

                  89,7

                  ZZ

                  66,2

                  0805 10 20

                  EG

                  48,3

                  IL

                  66,7

                  MA

                  47,5

                  TN

                  45,8

                  TR

                  72,1

                  ZZ

                  56,1

                  0805 50 10

                  TR

                  69,0

                  ZZ

                  69,0

                  0808 10 80

                  CN

                  115,7

                  MK

                  25,2

                  US

                  150,2

                  ZZ

                  97,0

                  0808 30 90

                  AR

                  99,8

                  CL

                  200,9

                  CN

                  73,6

                  TR

                  156,2

                  US

                  120,7

                  ZA

                  100,0

                  ZZ

                  125,2

         (1)  Klasifikace zemí podle nařízení Komise (ES) č. 1833/2006 (Úř. věst. L 354, 14.12.2006, s. 19). Kód „ZZ“ znamená „jiného původu“.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/100 ze dne 16. října 2015, kterým se stanoví prováděcí technické normy, jimiž se specifikuje postup společného rozhodování, pokud jde o žádost o některá obezřetnostní svolení podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (Text s významem pro EHP)

text:
               28.1.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 21/45

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2016/100
   ze dne 16. října 2015,
   kterým se stanoví prováděcí technické normy, jimiž se specifikuje postup společného rozhodování, pokud jde o žádost o některá obezřetnostní svolení podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 20 odst. 8 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Při posuzování úplnosti žádosti o některá obezřetnostní svolení by orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a dotčené příslušné orgány před rozhodnutím, zda udělí, či neudělí svolení uvedené v čl. 20 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, měly zajistit včasnou a efektivní vzájemnou spolupráci a vzájemně se shodnout na tom, že byla obdržena úplná žádost, nebo na tom, jaké aspekty je třeba považovat za neúplné.

               (2)

               Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě by měl potvrdit žadateli a dotčeným příslušným orgánům datum obdržení úplné žádosti, a to v zájmu jasnosti o přesném datu zahájení šestiměsíční lhůty k dosažení společného rozhodnutí a v zájmu minimalizace rizik možných sporů týkajících se tohoto data zahájení.

               (3)

               Posouzení úplnosti žádosti by mělo být provedeno na základě témat, která musí příslušné orgány posoudit při rozhodování, zda udělit požadované svolení. Souvislost mezi posouzením, které provádějí příslušné orgány, a informacemi, které mají být obsaženy v předložených žádostech, je podstatná pro zlepšování kvality žádostí a zajišťuje konzistentnost napříč kolegii dohledu, pokud jde o obsah žádostí i o posouzení úplnosti.

               (4)

               K tomu, aby byl postup společného rozhodování uplatňován jednotně, je důležité přesně vymezit jednotlivé kroky. Jednoznačně nastíněný postup usnadňuje včasnou výměnu informací, stanoví přiměřené přidělování prostředků pro dohled a jejich efektivní správu, napomáhá vzájemnému porozumění, vytváří důvěru mezi orgány dohledu a podporuje efektivní dohled.

               (5)

               Posouzení úplnosti žádosti by se nemělo překrývat s posouzením žádosti, které provádějí příslušné orgány při vypracovávání svého stanoviska ohledně udělení svolení. Čas přidělený pro každý krok postupu společného rozhodování by proto měly být úměrný složitosti a rozsahu uvedeného kroku, přičemž je třeba mít na paměti, že lhůta pro dosažení společného rozhodnutí nemůže být prodloužena ani pozastavena.

               (6)

               Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě by měl být schopen posoudit, zda a jak model, pro který je svolení žádáno, zachycuje expozice v jurisdikcích mimo Unii. V této souvislosti platí, že by měla být podporována interakce mezi příslušnými orgány a orgány dohledu třetích zemí, aby příslušné orgány byly s to vypracovat kompletní posouzení výkonnosti daného modelu.

               (7)

               Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat postup společného rozhodování. Každý zúčastněný příslušný orgán by měl včas a efektivně poskytnout orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě svůj příspěvek ke společnému rozhodnutí.

               (8)

               V zájmu jednotnosti uplatňování by měly být určeny kroky, které je nutno při posuzování rizik a společném rozhodování provést, s tím, že některé úkoly lze v rámci tohoto postupu provádět současně a některé postupně.

               (9)

               K usnadnění přijímání společných rozhodnutí je důležité, aby spolu příslušné orgány zapojené do rozhodovacího procesu vedly dialog, a to zejména před dokončením společných rozhodnutí.

               (10)

               Aby se zajistilo vytvoření efektivního postupu, měl by orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě nést konečnou odpovědnost za určování kroků, které je třeba podniknout pro dosažení společného rozhodnutí o schválení interních modelů.

               (11)

               Budou-li vytvořena jednoznačná ustanovení o obsahu společných rozhodnutí, mělo by tím být zajištěno, že společná rozhodnutí budou podrobně odůvodněna, a mělo by se tím přispět k efektivnímu monitorování veškerých podmínek.

               (12)

               S cílem zpřesnit postup, jenž má následovat po dosažení společného rozhodnutí, a s cílem zajistit transparentnost při zpracování výsledků rozhodování, a případně též zjednodušit vhodná navazující opatření by měly být zavedeny standardy, jimiž se bude řídit oznamování společného rozhodnutí.

               (13)

               Harmonogram postupu dosahování společného rozhodnutí o žádostech o svolení, které se týkají podstatných rozšíření nebo změn určitého modelu, a dělba práce mezi orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě a dotčenými příslušnými orgány by měly být přiměřené rozsahu uvedených podstatných rozšíření či změn daného modelu.

               (14)

               Součástí postupu společného rozhodování podle článku 20 nařízení (EU) č. 575/2013 je postup pro případ, že společného rozhodnutí není dosaženo. Aby byla tato část postupu uplatňována jednotně, a zejména aby byla formulována podrobně odůvodněná rozhodnutí a aby byl zpřesněn způsob, jakým budou zohledňovány názory a výhrady vyjádřené dotčenými příslušnými orgány, měly by být zavedeny standardy, jimiž se budou řídit jednak lhůty přijímání rozhodnutí v případě nedosažení společného rozhodnutí, jednak oznamování těchto rozhodnutí.

               (15)

               Toto nařízení vychází z návrhů prováděcích technických norem, které Evropské komisi předložil Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (EBA).

               (16)

               Orgán EBA uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   KAPITOLA I

      PŘEDMĚT A DEFINICE

   Článek 1
   Předmět
   Tímto nařízením se specifikuje postup společného rozhodování podle čl. 20 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jde o žádosti o svolení podle čl. 143 odst. 1, čl. 151 odst. 4 a 9, článku 283, čl. 312 odst. 2 a článku 363 uvedeného nařízení, s cílem usnadnit přijímání společných rozhodnutí.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

               1.

               „dotčeným příslušným orgánem“ jiný příslušný orgán než orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě, který je odpovědný za dohled nad dceřinými podniky (které se účastní předložení společné žádosti) mateřské instituce v EU nebo mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v členském státě a který musí dosáhnout společného rozhodnutí v souladu s čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 o žádosti uvedené v čl. 20 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení;

               2.

               „žadatelem“ mateřská instituce v EU a její dceřiné podniky nebo dceřiné podniky mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU, které předkládají žádost;

               3.

               „hodnotící zprávou“ se rozumí zpráva obsahující posouzení žádosti v souladu s článkem 6.

         KAPITOLA II

      POSTUP SPOLEČNÉHO ROZHODOVÁNÍ

   Článek 3
   Zapojení orgánů dohledu z třetích zemí do postupu posuzování
   1.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě může rozhodnout, že do posuzování žádostí předložených podle čl. 20 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 zapojí orgány dohledu třetí země, které se účastní kolegia orgánů dohledu podle čl. 3 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/98 (3), pokud žadatel působí v uvedené třetí zemi a hodlá uplatňovat dotyčné metody na expozice v uvedené třetí zemi. V tomto případě se orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a uvedené orgány dohodnou na míře zapojení orgánů dohledu dané třetí země pro tyto účely:

               a)

               poskytnout orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě příspěvek k hodnotící zprávě vypracované orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě;

               b)

               doplnit příspěvky uvedené v písmenu a) jako přílohy hodnotící zprávy vypracované orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě.

         2.   Pokud se orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě rozhodne zapojit orgány dohledu třetích zemí, neposkytne orgánům dohledu třetí země hodnotící zprávy vypracované dotčeným příslušným orgánem bez výslovného souhlasu uvedeného dotčeného příslušného orgánu.
   3.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě dotčené příslušné orgány v plném rozsahu průběžně informuje o tom, v jakém rozsahu, na jaké úrovni a jakou formou jsou orgány dohledu třetí země zapojeny do posuzování a do jaké míry byly v hodnotící zprávě vypracované orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě využity jejich příspěvky.
   Článek 4
   Posouzení úplnosti žádosti
   1.   Po obdržení žádosti o svolení podle čl. 143 odst. 1, čl. 151 odst. 4 a odst. 9, článku 283, čl. 312 odst. 2 nebo článku 363 nařízení (EU) č. 575/2013 předložené žadatelem předá orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě žádost dotčeným příslušným orgánům bez zbytečného prodlení a každopádně do 10 dnů.
   2.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a dotčené příslušné orgány posoudí úplnost žádosti do šesti týdnů od obdržení žádosti orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě.
   3.   Žádost se považuje za úplnou, pokud obsahuje všechny informace potřebné k tomu, aby ji mohly příslušné orgány posoudit v souladu s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 575/2013, a zejména v článcích 143, 144, 151, 283, 312 a 363 uvedeného nařízení.
   4.   Dotčené příslušné orgány poskytnou své posouzení úplnosti žádosti orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě.
   5.   V posouzení uvedeném v odstavci 4 se uvedou veškeré prvky žádosti, které jsou hodnoceny jako neúplné nebo chybějící.
   6.   Pokud dotčený příslušný orgán v době uvedené v odstavci 2 své posouzení úplnosti žádosti orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě neposkytne, má se za to, že dotčený příslušný orgán považuje žádost za úplnou.
   7.   Pokud orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě nebo kterýkoli z dotčených příslušných orgánů považují informace poskytnuté v žádosti za neúplné, orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě informuje žadatele o aspektech žádosti, které jsou považovány za neúplné nebo chybějící, a umožní žadateli předložit chybějící informace.
   8.   Pokud žadatel dodá chybějící informace uvedené v odstavci 7, orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě předá uvedené informace dotčeným příslušným orgánům bez zbytečného prodlení a každopádně do 10 dnů od jejich obdržení.
   9.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a dotčené příslušné orgány posoudí úplnost žádosti s přihlédnutím k dodatečným informacím do šesti týdnů od jejich obdržení orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě postupem podle odstavců 3 až 6.
   10.   Pokud úplná žádost byla předtím posouzena jako neúplná, má se za to, že šestiměsíční lhůta uvedená v čl. 20 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 počíná dnem, kdy orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě obdržel informace, jimiž byla žádost zkompletována.
   11.   Po posouzení žádosti jako úplné o tom orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě informuje žadatele a dotčené příslušné orgány, stejně jako o datu obdržení úplné žádosti, nebo o datu obdržení informací, jimiž byla žádost zkompletována.
   12.   V každém případě může orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě nebo kterýkoli z dotčených příslušných orgánů požadovat, aby žadatel pro účely hodnocení žádosti a dosažení společného rozhodnutí o ní poskytl doplňující informace.
   Článek 5
   Naplánování kroků postupu společného rozhodování
   1.   Před zahájením postupu společného rozhodování se orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a dotčené příslušné orgány dohodnou na harmonogramu kroků, podle něhož se má postupovat při společném rozhodování, a o dělbě práce. Není-li dohody dosaženo, stanoví tento harmonogram orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě poté, co posoudí stanoviska a výhrady dotčených příslušných orgánů. Harmonogram musí být stanoven do šesti týdnů od obdržení úplné žádosti. Po finalizaci postoupí orgán provádějící dohled na konsolidovaném základě harmonogram dotčeným příslušným orgánům.
   2.   Harmonogram musí obsahovat datum obdržení úplné žádosti podle čl. 4 odst. 9 a přinejmenším tyto kroky:

               a)

               dohodu o harmonogramu a o dělbě práce mezi orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě a dotčenými příslušnými orgány;

               b)

               dohodu o rozsahu zapojení orgánů dohledu třetí země podle článku 3;

               c)

               dialog mezi orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě, dotčenými příslušnými orgány a žadatelem týkající se údajů v žádosti, pokud orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a dotčené příslušné orgány považují takový dialog za nezbytný;

               d)

               předložení hodnotících zpráv dotčenými příslušnými orgány orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě podle čl. 6 odst. 2;

               e)

               dialog týkající se hodnotících zpráv mezi orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě a dotčenými příslušnými orgány podle čl. 7 odst. 2;

               f)

               vypracování a předložení návrhu společného rozhodnutí orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě dotčeným příslušným orgánům podle čl. 7 odst. 3 a 4;

               g)

               konzultaci o návrhu společného rozhodnutí s žadatelem, pokud ji vyžadují právní předpisy členského státu;

               h)

               dialog mezi orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě a dotčenými příslušnými orgány o návrhu společného rozhodnutí podle čl. 7 odst. 4;

               i)

               předložení návrhu společného rozhodnutí orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě dotčeným příslušným orgánům k odsouhlasení a dosažení společného rozhodnutí podle článku 8;

               j)

               oznámení společného rozhodnutí žadateli podle článku 9.

         3.   Harmonogram musí splňovat všechny tyto požadavky:

               a)

               musí být úměrný rozsahu žádosti;

               b)

               musí zohledňovat rozsah a složitost jednotlivých úkolů, které provádějí dotčené příslušné orgány či orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě, jakož i složitost institucí skupiny, jíž se společné rozhodnutí týká;

               c)

               musí pokud možno co nejvíce zohledňovat další činnosti, jež orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a dotčené příslušné orgány provádějí v rámci programu dohledových šetření kolegia podle článku 16 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/98.

         4.   Dělba práce odráží tyto aspekty:

               a)

               rozsah a složitost žádosti;

               b)

               významnost rozsahu žádosti pro každou instituci;

               c)

               druh a umístění expozic nebo rizik, k němuž se daná žádost vztahuje;

               d)

               do jaké míry expozice nebo rizika přijaté v konkrétní jurisdikci přispívají k podstatnosti změn nebo rozšíření modelu, jsou-li posuzovány na konsolidované úrovni;

               e)

               schopnost orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě a každého dotčeného příslušného orgánu vykonávat nezbytné úkoly za účelem provedení posouzení a podat podrobně odůvodněné stanovisko.

         Pro účely písm. c) prvního pododstavce se při dělbě práce, pokud se zeměpisná oblast expozic nebo rizik liší od místa, v němž jsou expozice nebo rizika řízeny, zaúčtovávány nebo obchodovány, stanoví samostatné úkoly pro příslušné orgány členského státu, ve kterém se nacházejí expozice nebo rizika, a pro příslušné orgány členského státu, v němž jsou tyto expozice nebo rizika řízeny, zaúčtovávány nebo obchodovány.
   5.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě oznámí žadateli orientační termín dialogu podle odst. 2 písm. c) a předpokládaný termín oznámení podle odst. 2 písm. i).
   6.   Pokud se stane nezbytným aktualizovat harmonogram nebo dělbu práce, orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě tak učiní v konzultaci s dotčenými příslušnými orgány.
   Článek 6
   Vypracování hodnotících zpráv
   1.   Dotčené příslušné orgány a orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě žádost posoudí na základě dělby práce stanovené v souladu s čl. 5 odst. 1. Toto posuzování má formu hodnotících zpráv.
   2.   Každý dotčený příslušný orgán předloží svou hodnotící zprávu orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě nejpozději ke dni stanovenému v harmonogramu podle čl. 5 odst. 2 písm. d).
   3.   Každá hodnotící zpráva musí obsahovat přinejmenším všechny tyto prvky:

               a)

               stanovisko, zda požadované svolení má, nebo nemá být uděleno, a to na základě požadavků stanovených v čl. 143 odst. 1, čl. 151 odst. 4 a 9, článku 283, čl. 312 odst. 2 nebo článku 363 nařízení (EU) č. 575/2013, spolu se zdůvodněním stanoviska;

               b)

               případné podmínky tohoto svolení, včetně příslušného odůvodnění a harmonogramu pro jejich splnění;

               c)

               posouzení týkající se záležitostí, které jsou příslušné orgány povinny posoudit v souladu s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 575/2013 a které se týkají svolení uvedených v článcích 143, 144, 151, 283, 312 nebo 363 uvedeného nařízení;

               d)

               případná doporučení ohledně nápravy nedostatků odhalených při hodnocení žádosti a dosahování společného rozhodnutí o žádosti.

         Článek 7
   Vypracování návrhu společného rozhodnutí
   1.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě sdělí dotčenému příslušnému orgánu každou hodnotící zprávu podle článku 6, pokud je tato zpráva relevantní pro posouzení prováděné uvedeným dotčeným příslušným orgánem.
   2.   Za účelem vypracování návrhu společného rozhodnutí vede orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě dialog s dotčenými příslušnými orgány podle harmonogramu v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. e), a to na základě hodnotících zpráv vypracovaných orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě a dotčenými příslušnými orgány.
   3.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě vypracuje podrobně odůvodněný návrh společného rozhodnutí. Návrh společného rozhodnutí uvádí všechny tyto údaje:

               a)

               název orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě a dotčených příslušných orgánů, jež se účastní vypracování návrhu společného rozhodnutí;

               b)

               název dané skupiny institucí a seznam všech institucí, jež do ní patří a jichž se návrh společného rozhodnutí týká a na něž se použije, spolu s údaji o rozsahu působnosti návrhu společného rozhodnutí;

               c)

               odkazy na použitelné právní předpisy Unie a členských států, jež se týkají vypracování, finalizace a použití návrhu společného rozhodnutí;

               d)

               datum návrhu společného rozhodnutí a jeho případných relevantních aktualizací v případě podstatných rozšíření nebo změn podle článku 13;

               e)

               stanovisko k udělení požadovaného svolení na základě hodnotících zpráv uvedených v článku 6;

               f)

               pokud je stanovisko uvedené v písmenu e) ve prospěch udělení svolení, datum, od kterého se toto svolení udělí;

               g)

               stručný popis výsledků posouzení pro každou instituci patřící do skupiny;

               h)

               případná doporučení ohledně nápravy nedostatků odhalených při hodnocení žádosti a dosahování společného rozhodnutí o žádosti;

               i)

               případně podmínky, které musí žadatel splňovat před použitím svolení uvedeného v čl. 143 odst. 1, čl. 151 odst. 4 a 9, článku 283, čl. 312 odst. 2 nebo článku 363 nařízení (EU) č. 575/2013, včetně odpovídajícího odůvodnění;

               j)

               referenční datum, k němuž se vztahují písmena g), h) a i);

               k)

               případně harmonogram pro splnění podmínek uvedených v písmenu i) nebo pro realizaci doporučení uvedených v písmenu h);

               l)

               případně harmonogram pro provedení návrhu společného rozhodnutí do příslušných vnitrostátních svolení.

         4.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě poskytne případně návrh společného rozhodnutí dotčeným příslušným orgánům pro účely dialogu podle čl. 5 odst. 2 písm. h).
   Článek 8
   Dosažení společného rozhodnutí
   1.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě zreviduje návrh společného rozhodnutí podle potřeby tak, aby odrážel závěry z dialogu podle čl. 7 odst. 4, a vypracuje konečný návrh společného rozhodnutí.
   2.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě předá konečný návrh společného rozhodnutí dotčeným příslušným orgánům bez zbytečného prodlení a nejpozději před uplynutím lhůty podle harmonogramu podle čl. 5 odst. 2 písm. i) a stanoví jim lhůtu, v níž mají poskytnout svůj písemný souhlas, který může být zaslán elektronickými prostředky.
   3.   Dotčené příslušné orgány, které obdrží konečný návrh společného rozhodnutí a nemají proti němu námitek, poskytnou orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě svůj písemný souhlas ve stanovené lhůtě.
   4.   Společné rozhodnutí se považuje za dosažené, pouze pokud všechny dotčené příslušné orgány poskytly svůj písemný souhlas.
   5.   Společné rozhodnutí sestává ze společného rozhodnutí a připojených písemných souhlasů. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě poskytne společné rozhodnutí všem dotčeným příslušným orgánům.
   Článek 9
   Oznámení společného rozhodnutí
   1.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě oznámí společné rozhodnutí uvedené v čl. 8 odst. 5 žadateli v souladu s čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, případně spolu s informacemi o provádění společného rozhodnutí do příslušných vnitrostátních svolení, ve lhůtě stanovené v harmonogramu podle čl. 5 odst. 2 písm. j).
   2.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě potvrdí dotčeným příslušným orgánům, že oznámil žadateli společné rozhodnutí.
   3.   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a dotčené příslušné orgány případně projednají společné rozhodnutí s institucemi, které jsou usazeny v jejich jurisdikci a jsou předmětem společného rozhodnutí, aby vysvětlily podrobnosti týkající se rozhodnutí a jeho uplatňování.
   KAPITOLA III

      NESHODY A ROZHODNUTÍ PŘIJATÁ V PŘÍPADĚ NEEXISTENCE SPOLEČNÉHO ROZHODNUTÍ

   Článek 10
   Postup rozhodování v případě neexistence společného rozhodnutí
   1.   Pokud nebylo ve lhůtě stanovené v čl. 20 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 dosaženo dohody, orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě na žádost kteréhokoli z dotčených příslušných orgánů konzultuje Evropský orgán pro bankovnictví (EBA). Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě může konzultovat orgán EBA z vlastního podnětu.
   2.   Není-li dosaženo společného rozhodnutí ve lhůtě uvedené v čl. 20 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, musí být rozhodnutí orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě podle čl. 20 odst. 4 prvního pododstavce uvedeného nařízení zaznamenáno písemně a musí být přijato do posledního z těchto dat:

               a)

               jeden měsíc po uplynutí lhůty uvedené v čl. 20 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, pokud žádný z dotčených příslušných orgánů nepostoupil záležitost orgánu EBA v souladu s čl. 20 odst. 4 čtvrtým pododstavcem uvedeného nařízení;

               b)

               jeden měsíc po poskytnutí doporučení orgánem EBA podle odstavce 1 tohoto článku, pokud orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě konzultoval orgán EBA ve lhůtě uvedené v čl. 20 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;

               c)

               jeden měsíc ode dne rozhodnutí přijatého orgánem EBA v souladu s čl. 20 odst. 4 čtvrtým pododstavcem nařízení (EU) č. 575/2013.

         3.   Pokud byl konzultován orgán EBA podle odstavce 1, rozhodnutí orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě podle odstavce 2 musí obsahovat vysvětlení případných odchylek od doporučení orgánu EBA.
   Článek 11
   Vypracování rozhodnutí přijímaných v případě neexistence společného rozhodnutí
   Rozhodnutí přijatá orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě v případě neexistence společného rozhodnutí musí případně obsahovat všechny položky uvedené v čl. 7 odst. 3.
   Článek 12
   Oznámení rozhodnutí přijímaných v případě neexistence společného rozhodnutí
   Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě oznámí své rozhodnutí žadateli a dotčeným příslušným orgánům neprodleně v souladu s čl. 20 odst. 4 třetím pododstavcem nařízení (EU) č. 575/2013.
   KAPITOLA IV

      AKTUALIZACE ROZHODNUTÍ V PŘÍPADĚ PODSTATNÝCH ROZŠÍŘENÍ NEBO ZMĚN A VSTUP V PLATNOST

   Článek 13
   Podstatná rozšíření nebo změny modelu
   1.   Pokud se žádost o svolení týká podstatných rozšíření či změn modelu podle čl. 143 odst. 3, čl. 151 odst. 4 nebo 9, článku 283, čl. 312 odst. 2 nebo článku 363 nařízení (EU) č. 575/2013, orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a příslušné orgány odpovědné za dohled nad institucemi, které jsou dotčeny těmito podstatnými rozšířeními či změnami modelu, spolupracují a v plném rozsahu se vzájemně konzultují s cílem rozhodnout, zda udělit, či neudělit svolení, o něž bylo požádáno v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 575/2013, na základě postupu stanoveného v článcích 3 až 9 tohoto nařízení.
   2.   Harmonogram postupu společného rozhodování o udělení svolení k podstatným rozšířením a změnám musí splňovat všechny tyto požadavky:

               a)

               musí být úměrný rozsahu podstatných rozšíření nebo změn modelu;

               b)

               musí být úměrný úkolům a dělbě práce mezi orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě a dotčenými příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad institucemi, které jsou dotčeny těmito podstatnými rozšířeními či změnami modelu.

         Pro účely písm. b) prvního pododstavce platí, že pokud se žádost týká podstatného rozšíření nebo změny modelu, kterou jsou dotčeny instituce usazené pouze v jednom členském státě, lhůty přidělené orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě ve všech aspektech tohoto postupu podle článků 3 až 9 musí být udržovány co nejkratší.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 16. října 2015.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/78/ES (Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 12).

      (3)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/98 ze dne 16. října 2015, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU, pokud jde o regulační technické normy pro specifikaci obecných podmínek fungování kolegií orgánů dohledu (viz strana 2 toho Úředního věstníku).