title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/1762 ze dne 23. října 2019, kterým se mění nařízení (EU) č. 206/2010, pokud jde o zahrnutí Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a jeho závislých území do seznamů třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Unie (Text s významem pro EHP)

text:
                  24.10.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 270/75

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2019/1762
         ze dne 23. října 2019,
         kterým se mění nařízení (EU) č. 206/2010, pokud jde o zahrnutí Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a jeho závislých území do seznamů třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Unie
         (Text s významem pro EHP)
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na směrnici Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (1), a zejména na čl. 17 odst. 2 písm. a) uvedené směrnice,
         s ohledem na směrnici Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (2), a zejména na čl. 8 odst. 1 a 4 uvedené směrnice,
         s ohledem na směrnici Rady 2004/68/ES ze dne 26. dubna 2004, kterou se stanoví veterinární předpisy pro dovoz některých živých kopytníků do Společenství a pro jejich tranzit, mění směrnice 90/426/EHS a 92/65/EHS a zrušuje směrnice 72/462/EHS (3), a zejména na čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 29. března 2017 oznámilo Spojené království svůj záměr vystoupit z Unie na základě článku 50 Smlouvy o Evropské unii (SEU). Dne 11. dubna 2019 přijala Evropská rada se souhlasem Spojeného království rozhodnutí (EU) 2019/584 (4) o prodloužení lhůty podle čl. 50 odst. 3 SEU. V souladu s uvedeným rozhodnutím byla lhůta stanovená v čl. 50 odst. 3 SEU prodloužena do 31. října 2019. Ode dne 1. listopadu 2019 (dále jen „datum vystoupení“) se tudíž na Spojené království a ve Spojeném království přestane uplatňovat právo Unie.

                     (2)

                     Nařízení komise (EU) č. 206/2010 (5) stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Evropské unie, a požadavky na veterinární osvědčení. Stanoví, že zásilky kopytníků a jejich čerstvého masa určeného k lidské spotřebě mohou vstupovat do Unie ze třetích zemí, pouze pokud splňují podmínky stanovené uvedeným nařízením.

                     (3)

                     Spojené království Velké Británie a Severního Irska poskytlo nezbytné záruky, že tato země bude splňovat podmínky stanovené v nařízení (EU) č. 206/2010, pokud jde o vstup zásilek kopytníků, jiných než koňovitých, a čerstvého masa kopytníků včetně čerstvého masa koňovitých na území Unie, a že její závislá území budou uvedené podmínky splňovat, pokud jde o některé z výše uvedených komodit, od data vystoupení tím, že budou nadále dodržovat právní předpisy Unie během počátečního období nejméně devíti měsíců.

                     (4)

                     S ohledem na tyto zvláštní záruky poskytnuté Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska, a aby nedošlo ke zbytečnému narušení obchodu po datu vystoupení, by tudíž Spojené království a jeho závislá území měly být zařazeny na seznamy třetích zemí, území a jejich částí uvedené v příloze I části 1 a příloze II části 1 nařízení (EU) č. 206/2010, z nichž je povolen vstup zásilek kopytníků, jiných než koňovitých, a čerstvého masa kopytníků včetně čerstvého masa koňovitých na území Unie.

                     (5)

                     Přílohy I a II nařízení (EU) č. 206/2010 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

                     (6)

                     Toto nařízení by se mělo použít ode dne 1. listopadu 2019, pokud se k uvedenému datu nebude na Spojené království Velké Británie a Severního Irska a v něm nadále uplatňovat právo Unie.

                     (7)

                     Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva,

               PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

            Článek 1
            Přílohy I a II nařízení (EU) č. 206/2010 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.

            Článek 2
            Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
            Použije se ode dne 1. listopadu 2019.
            Nepoužije se však, pokud se k uvedenému datu bude na Spojené království Velké Británie a Severního Irska a v něm nadále uplatňovat právo Unie.

            Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
            V Bruselu dne 23. října 2019.

                  Za Komisi

                  předseda

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  Úř. věst. L 268, 14.9.1992, s. 54.

            (2)  Úř. věst. L 18, 23.1.2003, s. 11.

            (3)  Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 320.

            (4)  Rozhodnutí Evropské rady (EU) 2019/584 učiněné se souhlasem Spojeného království ze dne 11. dubna 2019 o prodloužení lhůty podle čl. 50 odst. 3 Smlouvy o EU (Úř. věst. L 101, 11.4.2019, s. 1).

            (5)  Nařízení komise (EU) č. 206/2010 ze dne 12. března 2010, kterým se stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Evropské unie, a požadavky na veterinární osvědčení (Úř. věst. L 73, 20.3.2010, s. 1).

            PŘÍLOHA
            Nařízení (EU) č. 206/2010 se mění takto:

                        1)

                        Příloha I část 1 nařízení (EU) č. 206/2010 se mění takto:

                                    a)

                                    za položku „Chile“ se vkládají nové řádky, které znějí:

                                                „GB – Spojené království Velké Británie a Severního Irska

                                                GB-0

                                                Celá země

                                                GB-1

                                                Anglie, Wales a Severní Irsko

                                                BOV-X, BOV-Y, OVI-X, OVI-Y, POR-X, POR-Y, RUM, SUI

                                                   III, IVa, V, IX

                                                GB-2

                                                Skotsko

                                                BOV-X, BOV-Y, OVI-X, OVI-Y, POR-X, POR-Y, RUM, SUI

                                                   II, III, IVa, V, IX

                                                GG – Guernsey

                                                GG-0

                                                Celá země

                                                BOV-X, OVI-X, POR-X

                                                   V, IX“

                                    b)

                                    za položku „Grónsko“ se vkládá nový řádek, který zní:

                                                „IM – Ostrov Man

                                                IM-0

                                                Celá země

                                                BOV-X, BOV-Y, OVI-X, OVI-Y, POR-X, POR-Y

                                                   II, III, IVa, V, IX“

                                    c)

                                    za položku „Island“ se vkládá nový řádek, který zní:

                                                „JE – Jersey

                                                JE-0

                                                Celá země

                                                BOV-X, RUM, SUI

                                                   IVa“

                        2)

                        Příloha II část 1 nařízení (EU) č. 206/2010 se mění takto:

                                    a)

                                    za položku „Falklandské ostrovy“ se vkládají nové řádky, které znějí:

                                                „GB – Spojené království Velké Británie a Severního Irska

                                                GB-0

                                                Celá země

                                                BOV, OVI, POR, EQU, RUF, RUW, SUF, SUW

                                                GG – Guernsey

                                                GG-0

                                                Celá země“

                                    b)

                                    za položku „Izrael“ se vkládá nový řádek, který zní:

                                                „IM – Ostrov Man

                                                IM-0

                                                Celá země

                                                BOV, OVI, POR“

                                    c)

                                    za položku „Island“ se vkládá nový řádek, který zní:

                                                „JE – Jersey

                                                JE-0

                                                Celá země

                                                BOV“


title: Prováděcí Nařízení Rady (EU) 2019/2026 ze dne 21. listopadu 2019, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 282/2011, pokud jde o dodání zboží nebo poskytnutí služeb usnadněná elektronickými rozhraními a zvláštní režimy pro osoby povinné k dani poskytující služby osobám nepovinným k dani a uskutečňující prodej zboží na dálku a určitá domácí dodání zboží

text:
                  4.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 313/14

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) 2019/2026
         ze dne 21. listopadu 2019,
         kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 282/2011, pokud jde o dodání zboží nebo poskytnutí služeb usnadněná elektronickými rozhraními a zvláštní režimy pro osoby povinné k dani poskytující služby osobám nepovinným k dani a uskutečňující prodej zboží na dálku a určitá domácí dodání zboží
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), a zejména na článek 397 uvedené směrnice,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Směrnice 2006/112/ES byla pozměněna směrnicí Rady (EU) 2017/2455 (2), která mimo jiné rozšířila oblast působnosti zvláštních režimů pro neusazené osoby povinné k dani poskytující telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronicky poskytované služby osobám nepovinným k dani na všechny druhy služeb, jakož i na prodej zboží na dálku uvnitř Společenství a na prodej na dálku u zboží dovezeného ze třetích území nebo třetích zemí. Směrnice (EU) 2017/2455 zavedla také určitá ustanovení vztahující se na osoby povinné k dani, které usnadňují dodání zboží nebo poskytování služeb uskutečněná jinými osobami povinnými k dani prostřednictvím elektronického rozhraní, jako je elektronické tržiště, platforma, portál nebo podobný prostředek.

                     (2)

                     Podrobná ustanovení pro uplatňování těchto zvláštních režimů obsažená v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 282/2011 (3) by měla být po rozšíření jejich oblasti působnosti aktualizována.

                     (3)

                     Definice „prodeje zboží na dálku uvnitř Společenství“ a „prodeje na dálku u zboží dovezeného ze třetích území nebo třetích zemí“ ve směrnici 2006/112/ES se vztahují na dodání zboží i v případě, kdy dodavatel zasahuje nepřímo do jejich přepravy nebo odeslání příjemci. Aby bylo zajištěno správné a jednotné uplatňování těchto definic v členských státech a aby se zvýšila právní jistota u hospodářských subjektů i daňových správ, je nutné objasnit a vymezit význam pojmu „nepřímo“ v této souvislosti.

                     (4)

                     Aby bylo zajištěno jednotné uplatňování ustanovení týkajících se osob povinných k dani, které usnadňují dodání zboží a poskytování služeb ve Společenství, ve všech členských státech a aby se u osob povinných k dani, na něž se vztahují předpisy v oblasti daně z přidané hodnoty (DPH), a u daňových správ, které tyto předpisy vymáhají, zvýšila právní jistota, je nutné vymezit význam pojmu „usnadňuje“ a objasnit, kdy se nemá za to, že osoba povinná k dani usnadňuje dodání zboží nebo poskytování služeb prostřednictvím elektronického rozhraní.

                     (5)

                     Aby bylo zajištěno jednotné uplatňování předpisů v oblasti DPH, je nutné jednoznačně vymezit okamžik, k němuž lze mít za to, že platba příjemce byla přijata, za účelem stanovení zdaňovacího období, ve kterém mají být přiznána dodání uskutečněná osobami povinnými k dani, které usnadňují dodání zboží ve Společenství prostřednictvím elektronického rozhraní, nebo osobami povinnými k dani, které využívají zvláštní režim pro prodej na dálku u zboží dováženého ze třetích území nebo třetích zemí.

                     (6)

                     Je nutné stanovit druh informací, které by měly být uchovávány v záznamech osob povinných k dani usnadňujících dodání zboží a poskytování služeb ve Společenství prostřednictvím elektronického rozhraní. Přitom by se mělo přihlížet k povaze informací, které mají tyto osoby povinné k dani k dispozici, jejich významu pro daňové správy a požadavku, aby toto účetnictví a vedení záznamů bylo přiměřené, za účelem dodržení práv a povinností stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (4).

                     (7)

                     Má se za to, že osoba povinná k dani usnadňující určitá dodání zboží ve Společenství prostřednictvím elektronického rozhraní zboží sama obdržela a dodala a musí z těchto dodání odvést DPH. Je důležité vzít v úvahu skutečnost, že tato osoba povinná k dani může být za účelem správného přiznání a odvodu splatné DPH závislá na přesnosti informací, které poskytnou dodavatelé prodávající zboží prostřednictvím elektronického rozhraní. Je proto přiměřené stanovit, že tato osoba povinná k dani neodpovídá za úhradu částky daně, která převyšuje přiznanou a odvedenou DPH z těchto dodání v případě, jsou-li informace, které obdržela, chybné, pokud může prokázat, že to nevěděla ani nemohla vědět. To by mělo členským státům umožnit, aby tyto osoby povinné k dani zbavily nutnosti platby dodatečné DPH, pokud jednaly v dobré víře.

                     (8)

                     Aby se snížila administrativní zátěž uložená osobám povinným k dani, které usnadňují určitá dodání zboží ve Společenství prostřednictvím elektronického rozhraní, je vhodné zbavit je důkazního břemene, pokud jde o postavení prodávajícího a příjemce. Měly by se proto přijmout určité vyvratitelné domněnky, podle nichž jsou dodavatelé prodávající zboží prostřednictvím tohoto elektronického rozhraní považováni za osoby povinné k dani a příjemci za osoby nepovinné k dani.

                     (9)

                     Aby se zabránilo pochybnostem, je nutné upřesnit, že identifikační číslo přidělené zprostředkovateli, který jedná jménem a na účet osoby povinné k dani využívající dovozní režim, představuje povolení, které mu umožňuje jednat jako zprostředkovatel, a nemůže být zprostředkovatelem použito k přiznání DPH ze zdanitelných plnění, která uskuteční sám.

                     (10)

                     Ustanovení o vyloučení možnosti osoby povinné k dani, která dobrovolně ukončila používání zvláštního režimu, do tohoto zvláštního režimu znovu vstoupit v období dvou kalendářních čtvrtletí, nepokládají členské státy za užitečné a toto ustanovení může dotčené osobě povinné k dani ukládat dodatečnou zátěž. Uvedené ustanovení by proto mělo být zrušeno.

                     (11)

                     K omezení dopadu změny způsobu provádění oprav předchozích přiznání k dani v rámci zvláštního režimu na IT je vhodné stanovit, že opravy přiznání k dani týkajícího se zdaňovacího období, které předchází dni, k němuž mají členské státy začít uplatňovat vnitrostátní opatření k dosažení souladu s články 2 a 3 směrnice (EU) 2017/2455, se provádějí prostřednictvím změn uvedeného přiznání k dani. Jelikož u zdaňovacích období od 1. ledna 2021 bude nutné opravy předchozích přiznání k dani podat v některém následném přiznání, nebudou moci osoby povinné k dani, které byly vyňaty ze zvláštního režimu, provádět opravy v následném přiznání. Proto je nutné stanovit, že by tyto opravy měly být provedeny přímo u správce daně v dotčených členských státech spotřeby.

                     (12)

                     Jelikož jméno příjemce musí být v záznamech osoby povinné k dani, která využívá zvláštní režim, uchováváno pouze tehdy, má-li jej tato osoba k dispozici, není nutné určit členský stát, ve kterém dodání podléhá dani, a mohou vyvstat otázky týkající se ochrany údajů, není nadále nutné, aby osoby povinné k dani, které využívají zvláštní režim, uchovávaly v záznamech jméno příjemce. Aby se však usnadnila kontrola dodání zboží, na něž se vztahuje zvláštní režim, je nutné zařadit mezi údaje uchovávané osobami povinnými k dani informace o vrácení zboží a čísla zásilek nebo plnění.

                     (13)

                     V zájmu zajištění soudržnosti mezi zvláštním režimem pro přiznání a odvod DPH při dovozu na jedné straně a celními předpisy týkajícími se odkladu úhrady cla a povinností osoby předkládající zboží k proclení na straně druhé a v zájmu zaručení správného odvodu DPH při dovozu v případě použití tohoto režimu by mělo být upřesněno, že na měsíční odvod DPH při dovozu na základě zvláštního režimu by se mohly vztahovat běžné podmínky uplatňované podle celních právních předpisů pro účely povolení odkladu úhrady dovozního cla. Dále by mělo být upřesněno, že uplatňování zvláštního režimu nezakládá povinnost členských států požadovat, aby osoba předkládající zboží k proclení byla osobou, pro níž je dané zboží určeno, zmocněna k předložení zboží k proclení jejím jménem.

                     (14)

                     Prováděcí nařízení (EU) č. 282/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

               PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

            Článek 1
            Prováděcí nařízení (EU) č. 282/2011 se mění takto:

                        1)

                        kapitola IV se mění takto:

                                    a)

                                    název kapitoly IV se nahrazuje tímto:

                                       „ZDANITELNÁ PLNĚNÍ

                                       (HLAVA IV SMĚRNICE 2006/112/ES)

                                       Oddíl 1

                                          Dodání zboží

                                          (Články 14 až 19 Směrnice 2006/112/ES)“;

                                    b)

                                    vkládají se nové články, které znějí:

                                       „Článek 5a
                                       Pro účely čl. 14 odst. 4 směrnice 2006/112/ES se má za to, že zboží bylo odesláno nebo přepraveno dodavatelem nebo jeho jménem, a to i tehdy, pokud dodavatel zasahuje do odeslání nebo přepravy zboží nepřímo, zejména v těchto případech:

                                                   a)

                                                   jsou-li odeslání nebo přeprava zboží svěřeny dodavatelem formou subdodávky třetí osobě, která doručí zboží příjemci;

                                                   b)

                                                   jsou-li odeslání nebo přeprava zboží zajištěny třetí osobou, dodavatel však nese celkovou nebo částečnou odpovědnost za doručení zboží příjemci;

                                                   c)

                                                   pokud dodavatel fakturuje a vybírá poplatky za přepravu od příjemce a poukazuje je třetí osobě, která zajistí odeslání nebo přepravu zboží;

                                                   d)

                                                   pokud dodavatel jakýmikoli prostředky propaguje služby doručení zboží příjemci poskytované třetí osobou, spojí příjemce se třetí osobou nebo třetí osobě poskytne informace potřebné k doručení zboží příjemci.

                                             V případě, že příjemce přepravuje zboží sám nebo zajistí doručení zboží u třetí osoby a dodavatel nezasahuje přímo či nepřímo do zajištění odeslání nebo přepravy tohoto zboží ani je nepomáhá zajišťovat, se však nemá za to, že zboží bylo odesláno nebo přepraveno dodavatelem nebo jeho jménem.

                                       Článek 5b
                                       Pro účely článku 14a směrnice 2006/112/ES se pojmem „usnadňuje“ rozumí použití elektronického rozhraní, aby příjemce a dodavatel[…] nabízející zboží na prodej prostřednictvím elektronického rozhraní mohli navázat kontakt vedoucí k dodání zboží prostřednictvím tohoto elektronického rozhraní[…].
                                       Osoba povinná k dani však dodání zboží neusnadňuje, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:

                                                   a)

                                                   daná osoba povinná k dani nestanoví přímo či nepřímo žádnou z podmínek, za nichž se dodání zboží uskutečňuje;

                                                   b)

                                                   daná osoba povinná k dani se s ohledem na provedenou platbu přímo nebo nepřímo nepodílí na schvalování účtování poplatku příjemci;

                                                   c)

                                                   daná osoba povinná k dani se nepodílí přímo nebo nepřímo na objednání či doručení zboží.

                                          Článek 14a směrnice 2006/112/ES se nevztahuje na osobu povinnou k dani, která zajišťuje pouze některou z těchto činností:

                                                   a)

                                                   zpracování plateb v souvislosti s dodáním zboží;

                                                   b)

                                                   tvorba prodejního seznamu nebo inzerování zboží;

                                                   c)

                                                   přesměrování příjemců na jiná elektronická rozhraní, kde je nabízeno zboží na prodej, bez dalšího zásahu do dodání.

                                       Článek 5c
                                       Pro účely článku 14a směrnice 2006/112/ES se osoba povinná k dani, u níž se se má za to, že obdržela a dodala zboží sama, nepokládá za odpovědnou za úhradu částky daně, která převyšuje přiznanou a odvedenou DPH z těchto dodání, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:

                                                   a)

                                                   osoba povinná k dani je za účelem správného přiznání a odvodu DPH z těchto dodání závislá na informacích poskytnutých dodavateli prodávajícími zboží prostřednictvím elektronického rozhraní nebo jinými třetími osobami;

                                                   b)

                                                   informace podle písmene a) jsou chybné;

                                                   c)

                                                   osoba povinná k dani může prokázat, že nevěděla ani nemohla vědět, že tyto informace nejsou správné.

                                       Článek 5d
                                       Jestliže osoba povinná k dani, u níž se má za to, že obdržela a dodala zboží podle článku 14a směrnice 2006/112/ES, nemá k dispozici informace, které prokazují opak, má za to, že:

                                                   a)

                                                   osoba prodávající zboží prostřednictvím elektronického rozhraní je osobou povinnou k dani;

                                                   b)

                                                   osoba pořizující toto zboží je osobou nepovinnou k dani.“;

                                    c)

                                    před článek 6 se vkládá nadpis, který zní:
                                    „Oddíl 2

                                          Poskytování služeb

                                          (Články 24 až 29 Směrnice 2006/112/ES)“;

                        2)

                        článek 14 se zrušuje;

                        3)

                        vkládá se nová kapitola, která zní:
                        „KAPITOLA Va

                           USKUTEČNĚNÍ ZDANITELNÉHO PLNĚNÍ A VZNIK DAŇOVÉ POVINNOSTI

                           (Hlava VI směrnice 2006/112/ES)

                           Článek 41a
                           Pro účely článku 66a směrnice 2006/112/ES se okamžikem přijetí platby rozumí okamžik, kdy byly potvrzení platby, zpráva o povolení platby nebo závazek příjemce týkající se platby obdrženy dodavatelem prodávajícím zboží prostřednictvím elektronického rozhraní nebo jeho jménem, bez ohledu na to, kdy došlo ke skutečnému vyplacení peněžních prostředků, podle toho, co nastane dříve“;

                        4)

                        v kapitole X se vkládá nový oddíl, který zní:
                        „Oddíl 1b

                              Účetnictví

                              (Články 241 až 249 Směrnice 2006/112/ES)

                           Článek 54b

                              1.   Pro účely článku 242a směrnice 2006/112/ES se pojmem „usnadňuje“ rozumí použití elektronického rozhraní, aby mohli příjemce a dodavatel nabízející služby nebo zboží k prodeji prostřednictvím elektronického rozhraní navázat kontakt vedoucí k dodání zboží nebo poskytnutí služeb prostřednictvím tohoto elektronického rozhraní.
                              Pojem „usnadňuje“ se však na dodání zboží nebo poskytnutí služeb nevztahuje, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:

                                          a)

                                          osoba povinná k dani přímo či nepřímo nestanoví žádnou z podmínek, za nichž se dodání či poskytnutí uskutečňuje;

                                          b)

                                          osoba povinná k dani se s ohledem na provedenou platbu přímo nebo nepřímo nepodílí na schvalování účtování poplatku příjemci;

                                          c)

                                          daná osoba povinná k dani se nepodílí přímo nebo nepřímo na objednání či doručení zboží, ani na poskytnutí služeb.

                              2.   Pro účely článku 242a směrnice 2006/112/ES se pojem „usnadňuje“ nevztahuje na případy, kdy osoba povinná k dani zajišťuje pouze některou z těchto činností:

                                          a)

                                          zpracování plateb v souvislosti s dodáním a poskytnutím zboží nebo služeb;

                                          b)

                                          pořízení soupisu nebo inzerování zboží nebo služeb;

                                          c)

                                          přesměrování příjemců na jiná elektronická rozhraní, kde jsou nabízeny zboží nebo služby, bez dalšího zásahu do dodání zboží či poskytnutí služby.

                           Článek 54c

                              1.   Osoba povinná k dani uvedená v článku 242a směrnice 2006/112/ES uchovává níže uvedené záznamy s ohledem na dodání, u nichž se v souladu s článkem 14a směrnice 2006/112/ES má za to, že zboží obdržela a dodala sama, nebo pokud se podílí na poskytování elektronicky poskytovaných služeb, s ohledem na něž se má v souladu s článkem 9a tohoto nařízení za to, že jedná vlastním jménem:

                                          a)

                                          záznamy uvedené v článku 63c tohoto nařízení, pokud se osoba povinná k dani rozhodla používat jeden ze zvláštních režimů stanovených v hlavě XII kapitole 6 směrnice 2006/112/ES;

                                          b)

                                          záznamy uvedené v článku 242 směrnice 2006/112/ES, pokud se osoba povinná k dani nerozhodla používat některý ze zvláštních režimů stanovených v hlavě XII kapitole 6 směrnice 2006/112/ES.

                              2.   Osoba povinná k dani uvedená v článku 242a směrnice 2006/112/ES uchovává s ohledem na jiná plnění než uvedená v odstavci 1 tyto informace:

                                          a)

                                          jméno, poštovní a elektronickou adresu, jakož i internetové stránky dodavatele, jehož dodání jsou usnadněna prostřednictvím elektronického rozhraní, a tyto údaje, jsou-li k dispozici:

                                                      i)

                                                      identifikační číslo pro DPH nebo vnitrostátní daňové číslo dodavatele;

                                                      ii)

                                                      číslo bankovního účtu nebo číslo virtuálního účtu dodavatele;

                                          b)

                                          popis zboží, jeho hodnotu, místo ukončení odeslání nebo přepravy zboží spolu s okamžikem dodání, jakož i číslo objednávky nebo jedinečné číslo plnění, jsou-li k dispozici;

                                          c)

                                          popis služeb, jejich hodnotu, informace k určení místa a okamžiku poskytnutí služeb, jakož i číslo objednávky nebo jedinečné číslo plnění, jsou-li k dispozici.“;

                        5)

                        v kapitole XI se oddíl 2 nahrazuje tímto:
                        „Oddíl 2

                           Zvláštní režimy pro osoby povinné k dani poskytující služby osobám nepovinným k dani nebo uskutečňující prodej zboží na dálku nebo určitá domácí dodání zboží

                           (Články 358 až 369x Směrnice 2006/112/ES)

                           Pododdíl 1

                              Definice

                           Článek 57a
                           Pro účely tohoto oddílu se rozumí:

                                       1)

                                       „režimem mimo Unii“ zvláštní režim pro služby poskytované osobami povinnými k dani neusazenými ve Společenství, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 2 směrnice 2006/112/ES;

                                       2)

                                       „režimem Unie“ zvláštní režim pro prodej zboží na dálku uvnitř Společenství, pro dodání zboží na území členského státu uskutečněné elektronickými rozhraními usnadňujícími tato dodání a pro služby poskytované osobami povinnými k dani usazenými ve Společenství, avšak nikoli v členském státě spotřeby, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 3 směrnice 2006/112/ES;

                                       3)

                                       „dovozním režimem“ zvláštní režim pro prodej na dálku u zboží dovezeného ze třetích území nebo třetích zemí, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 4 směrnice 2006/112/ES;

                                       4)

                                       „zvláštním režimem“ podle kontextu „režim mimo Unii“ nebo „režim Unie“ nebo „dovozní režim“;

                                       5)

                                       „osobou povinnou k dani“ osoba povinná k dani uvedená v článku 359 směrnice 2006/112/ES, která má povolení používat režim mimo Unii, osoba povinná k dani uvedená v článku 369b zmíněné směrnice, která má povolení používat režim Unie, nebo osoba povinná k dani uvedená v článku 369m zmíněné směrnice, která má povolení používat dovozní režim;

                                       6)

                                       „zprostředkovatelem“ osoba definovaná v čl. 369l druhém pododstavci bodu 2 směrnice 2006/112/ES.

                           Pododdíl 2

                              Uplatňování režimu Unie

                           Článek 57b
                           (vypouští se)

                           Pododdíl 3

                              Oblast působnosti režimu Unie

                           Článek 57c
                           Režim Unie se nevztahuje na služby poskytnuté v členském státě, v němž má osoba povinná k dani sídlo ekonomické činnosti nebo stálou provozovnu. Poskytnutí těchto služeb se přiznává příslušnému správci daně daného členského státu v přiznání k dani podle článku 250 směrnice 2006/112/ES.

                           Pododdíl 4

                              Identifikace

                           Článek 57d

                              1.   Pokud osoba povinná k dani oznámí členskému státu identifikace, že hodlá používat režim mimo Unii nebo režim Unie, použije se tento zvláštní režim od prvního dne následujícího kalendářního čtvrtletí.
                              Pokud se však první dodání zboží nebo poskytnutí služeb, na něž se má režim mimo Unii nebo režim Unie vztahovat, uskuteční před tímto dnem, použije se zvláštní režim ode dne tohoto prvního dodání zboží nebo poskytnutí služby, oznámí-li osoba povinná k dani zahájení činnosti, na kterou se má režim vztahovat, členskému státu identifikace nejpozději desátý den v měsíci následujícím po tomto prvním dodání zboží nebo poskytnutí služby.

                              2.   Pokud osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem oznámí členskému státu identifikace, že má v úmyslu používat dovozní režim, použije se tento zvláštní režim ode dne, k němuž bylo osobě povinné k dani nebo zprostředkovateli přiděleno osobní identifikační číslo pro DPH pro účely dovozního režimu, jak je stanoveno v čl. 369q odst. 1 a 3 směrnice 2006/112/ES.

                           Článek 57e
                           Členský stát identifikace určí osobu povinnou k dani používající režim Unie pomocí jejího identifikačního čísla pro DPH, jak je uvedeno v článcích 214 a 215 směrnice 2006/112/ES.
                           Osobní identifikační číslo přidělené zprostředkovateli podle čl. 369q odst. 2 směrnice 2006/112/ES mu umožňuje, aby jednal jako zprostředkovatel jménem osob povinných k dani, které používají dovozní režim. Zprostředkovatel však nemůže toto číslo použít k přiznání DPH ze zdanitelných plnění.

                           Článek 57f

                              1.   Pokud osoba povinná k dani používající režim Unie přestane splňovat podmínky stanovené v definici v čl. 369a bodu 2 směrnice 2006/112/ES, přestane členský stát, v němž je tato osoba identifikována, být členským státem identifikace.
                              Pokud však tato osoba povinná k dani nadále splňuje podmínky pro používání daného zvláštního režimu, označí za účelem jeho dalšího používání za nový členský stát identifikace členský stát, ve kterém má sídlo ekonomické činnosti nebo, pokud nemá sídlo ekonomické činnosti ve Společenství, členský stát, ve kterém má stálou provozovnu. Pokud osoba povinná k dani používající při dodání zboží režim Unie není usazena ve Společenství, označí jako nový členský stát identifikace členský stát, z něhož zboží odesílá nebo přepravuje.
                              Změní-li se členský stát identifikace podle druhého pododstavce, použije se tato změna ode dne, kdy osoba povinná k dani přestane mít sídlo ekonomické činnosti nebo stálou provozovnu v členském státě, který dříve označila jako členský stát identifikace, nebo ode dne, k němuž tato osoba povinná k dani přestane odesílat nebo přepravovat zboží z daného členského státu.

                              2.   Pokud osoba povinná k dani používající dovozní režim nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem přestane splňovat podmínky stanovené v čl. 369l druhém pododstavci bodu 3 písm. b) až e) směrnice 2006/112/ES, přestane být členský stát, v němž jsou osoba povinná k dani nebo její zprostředkovatel identifikováni, členským státem identifikace.
                              Pokud však tato osoba povinná k dani nebo její zprostředkovatel nadále splňují podmínky pro používání daného zvláštního režimu, označí za účelem jeho dalšího používání za nový členský stát identifikace členský stát, ve kterém má tato osoba sídlo ekonomické činnosti, nebo pokud nemá sídlo ekonomické činnosti ve Společenství, členský stát, ve kterém má stálou provozovnu.
                              Změní-li se členský stát identifikace podle druhého pododstavce, použije se tato změna ode dne, kdy osoba povinná k dani nebo její zprostředkovatel přestane mít sídlo ekonomické činnosti nebo stálou provozovnu v členském státě, který byl dříve označen jako členský stát identifikace.

                           Článek 57g

                              1.   Osoba povinná k dani používající režim mimo Unii nebo režim Unie může tyto zvláštní režimy přestat používat bez ohledu na to, zda nadále dodává zboží nebo poskytuje služby, na něž se tyto zvláštní režimy mohou vztahovat. Osoba povinná k dani informuje členský stát identifikace nejpozději patnáct dnů před koncem kalendářního čtvrtletí předcházejícího tomu, ve kterém hodlá ukončit používání daného režimu. Toto ukončení nabývá účinku prvním dnem následujícího kalendářního čtvrtletí.
                              Daňové povinnosti související s dodáním zboží nebo poskytnutím služeb, které vznikly po dni, kdy ukončení používání režimu nabylo účinku, se plní přímo u správce daně dotčeného členského státu spotřeby.

                              2.   Osoba povinná k dani používající dovozní režim může přestat tento režim používat bez ohledu na to, zda nadále uskutečňuje prodej na dálku u zboží dovezeného ze třetích území nebo třetích zemí. Osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem informuje členský stát identifikace nejpozději patnáct dnů před koncem měsíce předcházejícího tomu, ve kterém hodlá ukončit používání daného režimu. Toto ukončení nabývá účinku prvním dnem následujícího měsíce a osoba povinná k dani nemůže režim používat pro dodání uskutečněná od tohoto dne.

                           Pododdíl 5

                              Oznamovací povinnosti

                           Článek 57h

                              1.   Osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem elektronicky oznámí nejpozději desátý den následujícího měsíce členskému státu identifikace:

                                          a)

                                          ukončení své činnosti, na niž se vztahuje zvláštní režim;

                                          b)

                                          jakékoli změny své činnosti, na niž se vztahuje zvláštní režim, takové povahy, že dotčená osoba již nesplňuje podmínky nezbytné pro používání tohoto zvláštního režimu;

                                          c)

                                          jakékoli změny informací dříve poskytnutých členskému státu identifikace.

                              2.   Změní-li se členský stát identifikace podle článku 57f, uvědomí o tom osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem oba změnou dotčené členské státy nejpozději desátý den měsíce následujícího po uvedené změně. Tato osoba sdělí novému členskému státu identifikace identifikační údaje, které jsou vyžadovány, používá-li osoba povinná k dani zvláštní režim poprvé.

                           Pododdíl 6

                              Vynětí

                           Článek 58

                              1.   Pokud osoba povinná k dani používající jeden ze zvláštních režimů splňuje jedno či více kritérií pro vynětí stanovených v článku 369e nebo pro výmaz z identifikačního registru podle článku 363 nebo čl. 369r odst. 1 a 3 směrnice 2006/112/ES, členský stát identifikace tuto osobu povinnou k dani z příslušného režimu vyjme.
                              Osobu povinnou k dani je oprávněn ze zvláštních režimů vyjmout pouze členský stát identifikace.
                              Členský stát identifikace založí své rozhodnutí o vynětí nebo výmazu na jakýchkoli dostupných informacích, včetně informací poskytnutých jiným členským státem.

                              2.   Vynětí osoby povinné k dani z režimu mimo Unii nebo z režimu Unie nabývá účinku prvním dnem kalendářního čtvrtletí následujícího po dni, k němuž bylo rozhodnutí o vynětí zasláno elektronickými prostředky osobě povinné k dani. Je-li však vynětí způsobeno změnou sídla ekonomické činnosti nebo stálé provozovny nebo místa zahájení odeslání nebo přepravy zboží, nabývá vynětí účinku ode dne této změny.

                              3.   Vynětí osoby povinné k dani z dovozního režimu nabývá účinku prvním dnem měsíce následujícího po dni, k němuž bylo rozhodnutí o vynětí zasláno elektronickými prostředky osobě povinné k dani, s výjimkou těchto situací:

                                          a)

                                          je-li vynětí způsobeno změnou sídla ekonomické činnosti nebo stálé provozovny, nabývá vynětí účinku ode dne této změny;

                                          b)

                                          je-li vynětí způsobeno jejím soustavným porušováním pravidel souvisejících s daným režimem, nabývá vynětí účinku ode dne následujícího po dni, k němuž bylo rozhodnutí o vynětí zasláno elektronickými prostředky osobě povinné k dani.

                              4.   S výjimkou situace uvedené v odst. 3 písm. b) je osobní identifikační číslo pro DPH přidělené za účelem používání dovozního režimu platné po dobu potřebnou k dovozu zboží, jež bylo dodáno přede dnem vynětí, která však nesmí přesáhnout dva měsíce od uvedeného dne.

                              5.   Pokud zprostředkovatel splňuje jedno z kritérií pro výmaz stanovených v čl. 369r odst. 2 směrnice 2006/112/ES, členský stát identifikace vymaže tohoto zprostředkovatele z identifikačního registru a osoby povinné k dani, které tento zprostředkovatel zastupuje, z dovozního režimu vyjme.
                              Zprostředkovatele může z identifikačního registru vymazat pouze členský stát identifikace.
                              Členský stát identifikace založí své rozhodnutí o výmazu na jakýchkoli dostupných informacích, včetně informací poskytnutých jiným členským státem.
                              Výmaz zprostředkovatele z identifikačního registru nabývá účinku od prvního dne měsíce následujícího po dni, k němuž bylo rozhodnutí o výmazu zasláno elektronickými prostředky zprostředkovateli a osobám povinným k dani, které zastupuje, s výjimkou těchto situací:

                                          a)

                                          je-li výmaz způsoben změnou sídla ekonomické činnosti nebo stálé provozovny, nabývá výmaz účinku ode dne této změny;

                                          b)

                                          je-li výmaz zprostředkovatele způsoben jeho soustavným porušováním pravidel souvisejících s dovozním režimem, nabývá výmaz účinku ode dne následujícího po dni, k němuž bylo rozhodnutí o výmazu zasláno elektronickými prostředky zprostředkovateli a osobám povinným k dani, které zastupuje.

                           Článek 58a
                           Pokud osoba povinná k dani používající zvláštní režim nedodala zboží nebo neposkytla služby, na něž se daný režim vztahuje, ani v jednom členském státě spotřeby po dobu dvou let, má se za to, že její zdanitelné činnosti skončily ve smyslu čl. 363 písm. b), čl. 369e písm. b), čl. 369r odst. 1 písm. b) nebo odst. 3 písm. b) směrnice 2006/112/ES. Toto ukončení osobě povinné k dani nebrání zvláštní režim používat, pokud znovu zahájí činnost, na niž se vztahuje některý z režimů.

                           Článek 58b

                              1.   Pokud je osoba povinná k dani vyňata z některého ze zvláštních režimů kvůli soustavnému porušování pravidel souvisejících s daným režimem, je vyňata z používání veškerých zvláštních režimů ve všech členských státech po dobu dvou let následujících po zdaňovacím období, v němž byla tato osoba povinná k dani z režimu vyňata.
                              První pododstavec se však nepoužije s ohledem na dovozní režim, pokud bylo vynětí způsobeno soustavným porušováním pravidel ze strany zprostředkovatele jednajícího jménem osoby povinné k dani.
                              V případě výmazu zprostředkovatele z identifikačního registru kvůli soustavnému porušování pravidel dovozního režimu nemůže tento jednat jako zprostředkovatel po dobu dvou let následující po měsíci, v němž byl z tohoto registru vymazán.

                              2.   Má se za to, že osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel soustavně porušuje pravidla související s jedním ze zvláštních režimů ve smyslu čl. 363 písm. d), čl. 369e písm. d), čl. 369r odst. 1 písm. d), odst. 2 písm. c) nebo odst. 3 písm. d) směrnice 2006/112/ES přinejmenším v těchto případech:

                                          a)

                                          pokud byly osobě povinné k dani nebo zprostředkovateli jednajícímu jejím jménem členským státem identifikace vystaveny upomínky podle článku 60a za tři bezprostředně předcházející zdaňovací období a přiznání k dani za každé z těchto zdaňovacích období nebylo podáno do deseti dnů po odeslání upomínky;

                                          b)

                                          pokud byly osobě povinné k dani nebo zprostředkovateli jednajícímu jejím jménem členským státem identifikace vystaveny upomínky podle článku 63a za tři bezprostředně předcházející zdaňovací období a osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem neuhradili v plné výši přiznanou daň za každé z těchto zdaňovacích období do deseti dnů po odeslání upomínky, s výjimkou případů, kdy je zbývající neuhrazená částka nižší než 100 EUR za každé zdaňovací období;

                                          c)

                                          pokud na žádost členského státu identifikace a do jednoho měsíce po následné upomínce ze strany členského státu identifikace osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem elektronicky nezpřístupnili záznamy uvedené v článcích 369, 369k a 369x směrnice 2006/112/ES.

                           Článek 58c
                           Osoba povinná k dani, která je vyňata z režimu mimo Unii nebo z režimu Unie, plní všechny své daňové povinnosti související s dodáním zboží nebo poskytnutím služeb, které vznikly po dni, kdy vynětí nabylo účinku, přímo u správce daně dotčeného členského státu spotřeby.

                           Pododdíl 7

                              Přiznání k dani

                           Článek 59

                              1.   Každé zdaňovací období ve smyslu článků 364, 369f nebo 369s směrnice 2006/112/ES je samostatným zdaňovacím obdobím.

                              2.   Použije-li se v souladu s čl. 57d odst. 1 druhým pododstavcem režim mimo Unii nebo režim Unie ode dne prvního dodání zboží nebo poskytnutí služeb, podá osoba povinná k dani samostatné přiznání k dani za kalendářní čtvrtletí, během kterého došlo k prvnímu dodání zboží nebo poskytnutí služeb.

                              3.   Pokud byla osoba povinná k dani zaregistrována během zdaňovacího období do režimu mimo Unii i do režimu Unie, podá přiznání k dani a odvede příslušnou daň členskému státu identifikace v každém z režimů za dodané zboží a poskytnuté služby a za období, na která se daný režim vztahuje.

                              4.   Změní-li se členský stát identifikace podle článku 57f po prvním dni dotčeného zdaňovacího období, podá osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem přiznání k dani a odvede příslušnou daň jak dřívějšímu, tak i novému členskému státu identifikace za zboží dodané a služby poskytnuté v průběhu příslušných období, ve kterých byly tyto členské státy členským státem identifikace.

                           Článek 59a
                           Pokud osoba povinná k dani používající zvláštní režim nedodala zboží nebo neposkytla služby v rámci tohoto zvláštního režimu během zdaňovacího období v žádném z členských států spotřeby a s ohledem na předchozí přiznání nemusí provést žádné opravy, podá tato osoba nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem přiznání k dani, ve kterém uvede, že v daném období nebylo dodáno žádné zboží ani poskytnuty žádné služby (nulové přiznání k dani).

                           Článek 60
                           Částky uvedené v přiznáních k dani v rámci zvláštních režimů se nezaokrouhlují nahoru ani dolů na nejbližší celou peněžní jednotku. Přiznána a uhrazena musí být přesná výše daně.

                           Článek 60a
                           Členský stát identifikace elektronickými prostředky upomene osoby povinné k dani nebo zprostředkovatele jednající jejich jménem, kteří nepodali přiznání k dani podle článků 364, 369f nebo 369s směrnice 2006/112/ES, ohledně jejich povinnosti podat přiznání k dani. Členský stát identifikace vystaví upomínku desátý den po dni, kdy mělo být přiznání podáno, a informuje o vystavení upomínky elektronickými prostředky ostatní členské státy.
                           Všechny následné upomínky a opatření přijatá za účelem vyměření a výběru daně jsou odpovědností dotčeného členského státu spotřeby.
                           Bez ohledu na upomínky vystavené a opatření přijatá členským státem spotřeby podá osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem přiznání k dani členskému státu identifikace.

                           Článek 61

                              1.   Změny číselných údajů obsažených v přiznání k dani týkajícím se období do posledního zdaňovacího období v roce 2020 včetně se po jeho podání provedou pouze formou změn tohoto přiznání k dani, a nikoli úpravami některého z následných přiznání k dani.
                              Změny číselných údajů obsažených v přiznání k dani týkajícím se období od prvního zdaňovacího období v roce 2021 se po jeho podání provedou pouze formou úprav některého následného přiznání k dani.

                              2.   Změny uvedené v odstavci 1 se podávají elektronicky členskému státu identifikace ve lhůtě tří let ode dne, kdy mělo být podáno původní přiznání.
                              Pravidla členského státu spotřeby ohledně vyměření a změn však nejsou dotčena.

                           Článek 61a

                              1.   Osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem podá poslední přiznání k dani a opožděná předchozí přiznání a odvede příslušnou daň členskému státu, který byl členským státem identifikace v okamžiku ukončení, vynětí nebo změny, pokud dotčená osoba:

                                          a)

                                          přestane jeden ze zvláštních režimů používat;

                                          b)

                                          je vyňata z jednoho ze zvláštních režimů;

                                          c)

                                          změní členský stát identifikace podle článku 57f.

                                    Případné opravy posledního přiznání k dani a předchozích přiznání, které vzniknou po podání posledního přiznání, se provádějí přímo u správce daně dotčeného členského státu spotřeby.

                              2.   Zprostředkovatel podá konečné přiznání k dani s ohledem na všechny osoby povinné k dani, jejichž jménem jedná, a opožděná předchozí přiznání a odvede příslušné částky daně členskému státu, který byl členským státem identifikace v době výmazu nebo změny, pokud:

                                          a)

                                          je vymazán z identifikačního registru;

                                          b)

                                          změní členský stát identifikace podle článku 57f odst. 2.

                                    Případné opravy posledního přiznání k dani a předchozích přiznání, které vzniknou po podání posledního přiznání, se provádějí přímo u správce daně dotčeného členského státu spotřeby.

                           Pododdíl 7a

                              Dovozní režim – zdanitelné plnění

                           Článek 61b
                           Pro účely článku 369n směrnice 2006/112/ES se okamžikem přijetí platby rozumí okamžik, kdy byly potvrzení platby, zpráva o povolení platby nebo závazek příjemce týkající se platby obdrženy osobou povinnou k dani využívající dovozní režim nebo jejím jménem, bez ohledu na to, kdy došlo ke skutečnému vyplacení peněžních prostředků, a to podle toho, co nastane dříve.

                           Pododdíl 8

                              Měna

                           Článek 61c
                           Pokud členský stát identifikace, jehož měnou není euro, rozhodne, že údaje v přiznání k dani musí být vyjádřeny v jeho národní měně, vztahuje se takové rozhodnutí na přiznání k dani všech osob povinných k dani používajících zvláštní režimy.

                           Pododdíl 9

                              Platby

                           Článek 62
                           Aniž je dotčen čl. 63a třetí pododstavec a článek 63b, odvede osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem veškeré platby členskému státu identifikace.
                           Platby daně provedené osobou povinnou k dani nebo zprostředkovatelem jednajícím jejím jménem podle článků 367, 369i nebo 369v směrnice 2006/112/ES odpovídají přiznání k dani podanému podle článků 364, 369f nebo 369s uvedené směrnice. Případné pozdější úpravy odvedených částek provede osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem pouze s odkazem na uvedené přiznání k dani a nesmí být přiřazeny k jinému přiznání k dani ani upraveny v některém následném přiznání k dani. Všechny platby odkazují na referenční číslo příslušného přiznání k dani.

                           Článek 63
                           Členský stát identifikace, který obdrží platbu vyšší, než je částka vyplývající z přiznání k dani podaného podle článků 364, 369f nebo 369s směrnice 2006/112/ES, vrátí přeplatek přímo dané osobě povinné k dani nebo zprostředkovateli jednajícímu jejím jménem.
                           Obdržel-li členský stát identifikace částku na základě přiznání k dani, o němž se následně zjistí, že je nesprávné, a rozdělil-li již tento členský stát tuto částku mezi členské státy spotřeby, tyto členské státy spotřeby vrátí svou příslušnou část přeplatku přímo osobě povinné k dani nebo zprostředkovateli jednajícímu jejím jménem.
                           Pokud se však přeplatky vztahují k obdobím až do posledního zdaňovacího období v roce 2018 včetně, vrátí členský stát identifikace náležitou poměrnou část z příslušného podílu, který si ponechal podle čl. 46 odst. 3 nařízení (EU) č. 904/2010, a členský stát spotřeby vrátí přeplatek po odečtení částky, kterou má vrátit členský stát identifikace.
                           Členské státy spotřeby informují elektronickými prostředky členský stát identifikace o výši těchto vratek.

                           Článek 63a
                           Pokud osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem podali přiznání k dani podle článků 364, 369f nebo 369s směrnice 2006/112/ES, ale nebyla provedena platba nebo provedená platba je nižší než platba vyplývající z přiznání k dani, zašle členský stát identifikace osobě povinné k dani nebo zprostředkovateli jednajícímu jejím jménem desátý den po dni, k němuž měla platba být nejpozději provedena podle článků 367, 369i nebo 369v směrnice 2006/112/ES, elektronickými prostředky upomínku ohledně dlužné daně.
                           Členský stát identifikace informuje elektronickými prostředky členské státy spotřeby o zaslání upomínky.
                           Všechny následné upomínky a opatření přijatá za účelem výběru daně jsou odpovědností dotčeného členského státu spotřeby. Pokud tyto následné upomínky vystavil členský stát spotřeby, je příslušná daň odvedena tomuto členskému státu.
                           O vystavení upomínky informuje členský stát spotřeby elektronickými prostředky členský stát identifikace.

                           Článek 63b
                           Pokud přiznání k dani nebylo podáno, nebo pokud je podáno pozdě nebo je neúplné či nesprávné, nebo pokud dojde k prodlení v odvodu daně, vypočítá a vyměří veškeré úroky, sankce či jiné poplatky členský stát spotřeby. Osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem tyto úroky, sankce či jiné poplatky uhradí přímo členskému státu spotřeby.

                           Pododdíl 10

                              Záznamy

                           Článek 63c

                              1.   Aby se záznamy uchovávané osobou povinnou k dani pokládaly za dostatečně podrobné ve smyslu článků 369 a 369k směrnice 2006/112/ES, obsahují tyto informace:

                                          a)

                                          členský stát spotřeby, do něhož bylo dodáno zboží nebo poskytnuty služby;

                                          b)

                                          druh služeb nebo popis a množství dodaného zboží;

                                          c)

                                          datum dodání zboží nebo poskytnutí služeb;

                                          d)

                                          základ daně s uvedením použité měny;

                                          e)

                                          veškerá následná zvýšení nebo snížení základu daně;

                                          f)

                                          uplatněnou sazbu daně;

                                          g)

                                          výši splatné daně s uvedením použité měny;

                                          h)

                                          datum a výši obdržených plateb;

                                          i)

                                          veškeré platby na účet obdržené před dodáním zboží nebo poskytnutím služeb;

                                          j)

                                          je-li vystavena faktura, informace na ní uvedené;

                                          k)

                                          s ohledem na služby informace použité k určení místa, kde je příjemce usazen nebo má bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržuje, a s ohledem na zboží informace použité k určení místa, kde začíná a končí odeslání nebo přeprava zboží příjemci;

                                          l)

                                          doklad o případném vrácení zboží včetně základu daně a uplatněné sazby daně.

                              2.   Aby se záznamy uchovávané osobou povinnou k dani nebo zprostředkovatelem jednajícím jejím jménem považovaly za dostatečně podrobné ve smyslu článku 369x směrnice 2006/112/ES, obsahují tyto informace:

                                          a)

                                          členský stát spotřeby, do něhož bylo zboží dodáno;

                                          b)

                                          popis a množství dodaného zboží;

                                          c)

                                          datum dodání zboží;

                                          d)

                                          základ daně s uvedením použité měny;

                                          e)

                                          veškerá následná zvýšení nebo snížení základu daně;

                                          f)

                                          uplatněnou sazbu daně;

                                          g)

                                          výši splatné daně s uvedením použité měny;

                                          h)

                                          datum a výši obdržených plateb;

                                          i)

                                          je-li vystavena faktura, informace na ní uvedené;

                                          j)

                                          informace použité k určení místa, kde začíná a končí odeslání nebo přeprava zboží příjemci;

                                          k)

                                          doklad o případném vrácení zboží včetně základu daně a uplatněné sazby daně;

                                          l)

                                          číslo objednávky nebo jedinečné číslo plnění;

                                          m)

                                          jedinečné číslo zásilky, pokud se osoba povinná k dani přímo podílí na doručení zboží.

                              3.   Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 zaznamenává osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem tak, aby mohly být zpřístupněny elektronickými prostředky bez prodlení a za jednotlivé dodané zboží nebo poskytnuté služby.
                              Pokud byli osoba povinná k dani nebo zprostředkovatel jednající jejím jménem požádáni, aby elektronickými prostředky předložili záznamy uvedené v článcích 369, 369k a 369x směrnice 2006/112/ES, nepředložili je však do dvaceti dnů ode dne obdržení žádosti, zašle členský stát identifikace osobě povinné k dani nebo zprostředkovateli jednajícímu jejím jménem upomínku ohledně předložení těchto záznamů. Členský stát identifikace informuje elektronickými prostředky členské státy spotřeby o zaslání upomínky.“

                        6)

                        V kapitole XI se vkládá nový oddíl, který zní:
                        „Oddíl 3

                           Zvláštní režim pro přiznání a odvod DPH při dovozu

                           (Články 369y až 369zb Směrnice 2006/112/ES)

                           Článek 63d
                           Na uplatňování měsíčního odvodu DPH při dovozu v souladu se zvláštním režimem pro přiznání a odvod DPH při dovozu stanoveným v kapitole 7 hlavy XII směrnice 2006/112/ES se mohou vztahovat podmínky použitelné pro odklad úhrady cla v souvislosti s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 (*1).
                           Pro účely uplatňování zvláštního režimu mohou členské státy považovat podmínku „předložení zboží k proclení jménem osoby, pro kterou je zboží určeno“ za splněnou, pokud osoba předkládající zboží k proclení vyjádří svůj záměr použít zvláštní režim a vybrat DPH od osoby, pro kterou je zboží určeno.

                           (*1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 ze dne 9. října 2013, kterým se stanoví celní kodex Unie (Úř. věst. L 269, 10.10.2013, s. 1).“"

            Článek 2
            Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
            Použije se od 1. ledna 2021.
            Členské státy však osobám povinným k dani a zprostředkovatelům jednajícím jejich jménem umožní poskytnout informace požadované podle článků 360, 369c nebo 369o směrnice 2006/112/ES za účelem registrace do zvláštních režimů od 1. října 2020.

            Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
            V Bruselu dne 21. listopadu 2019.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               H. KOSONEN

            (1)  Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.

            (2)  Směrnice Rady (EU) 2017/2455 ze dne 5. prosince 2017, kterou se mění směrnice 2006/112/ES a směrnice 2009/132/ES, pokud jde o určité povinnosti v oblasti daně z přidané hodnoty při poskytování služeb a prodeji zboží na dálku (Úř. věst. L 348, 29.12.2017, s. 7).

            (3)  Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 282/2011 ze dne 15. března 2011, kterým se stanoví prováděcí opatření ke směrnici 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 77, 23.3.2011, s. 1).

            (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/2027 ze dne 28. listopadu 2019, kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 2305/2003, (ES) č. 969/2006 a (ES) č. 1067/2008, od prováděcích nařízení (EU) 2015/2081 a (EU) 2017/2200, od nařízení (ES) č. 1964/2006 a od prováděcího nařízení (EU) č. 480/2012 a od nařízení (ES) č. 1918/2006, pokud jde o dny pro podávání žádostí o dovozní licence a vydávání těchto licencí v roce 2020 v rámci celních kvót pro obiloviny, rýži a olivový olej

text:
                  4.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 313/28

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2019/2027
         ze dne 28. listopadu 2019,
         kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 2305/2003, (ES) č. 969/2006 a (ES) č. 1067/2008, od prováděcích nařízení (EU) 2015/2081 a (EU) 2017/2200, od nařízení (ES) č. 1964/2006 a od prováděcího nařízení (EU) č. 480/2012 a od nařízení (ES) č. 1918/2006, pokud jde o dny pro podávání žádostí o dovozní licence a vydávání těchto licencí v roce 2020 v rámci celních kvót pro obiloviny, rýži a olivový olej
         EVROPSKÁ KOMISE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na čl. 187 první pododstavec písm. e) uvedeného nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Nařízení Komise (ES) č. 2305/2003 (2), (ES) č. 969/2006 (3), (ES) č. 1067/2008 (4) a prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2081 (5) a (EU) 2017/2200 (6) stanoví zvláštní pravidla pro podávání žádostí o dovozní licence a vydávání těchto licencí pro ječmen v rámci kvóty 09.4126, pro kukuřici v rámci kvóty 09.4131, pro pšenici obecnou, jinou než vysoce jakostní, v rámci kvót 09.4123, 09.4124, 09.4125 a 09.4133 a pro některé obiloviny pocházející z Ukrajiny v rámci kvót 09.4306, 09.4307, 09.4308, 09.4277, 09.4278 a 09.4279.

                     (2)

                     Nařízení Komise (ES) č. 1964/2006 (7) a prováděcí nařízení Komise (EU) č. 480/2012 (8) stanoví zvláštní pravidla pro podávání žádostí o dovozní licence a vydávání těchto licencí pro rýži pocházející z Bangladéše v rámci kvóty 09.4517 a pro zlomkovou rýži v rámci kvóty 09.4079.

                     (3)

                     Nařízení Komise (ES) č. 1918/2006 (9) stanoví zvláštní pravidla pro podávání žádostí o licence pro dovoz olivového oleje pocházejícího z Tuniska a vydávání těchto licencí v rámci kvóty 09.4032.

                     (4)

                     S ohledem na svátky v roce 2020 je třeba na určitá období stanovit odchylku od nařízení (ES) č. 2305/2003, (ES) č. 969/2006, (ES) č. 1067/2008, prováděcích nařízení (EU) 2015/2081 a (EU) 2017/2200, nařízení (ES) č. 1964/2006, od prováděcího nařízení (EU) č. 480/2012 a od nařízení (ES) č. 1918/2006, pokud jde o dny pro podávání žádostí o dovozní licence a jejich vydávání, aby mohly být dodrženy dané objemy kvót. V případě potřeby je stále použitelný přídělový koeficient stanovený podle čl. 7 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1301/2006 (10).

                     (5)

                     Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,

               PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

            Článek 1
            Obiloviny

               1.   Odchylně od čl. 3 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 2305/2003 nelze žádosti o dovozní licence pro ječmen v rámci kvóty 09.4126 na rok 2020 podávat po pátku 11. prosince 2020 třinácté hodině bruselského času.

               2.   Odchylně od čl. 3 odst. 4 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 2305/2003 se na rok 2020 dovozní licence pro ječmen vydávané v rámci kvóty 09.4126, o které bylo požádáno během období uvedeného v příloze I tohoto nařízení, vydávají v den stanovený v uvedené příloze.

               3.   Odchylně od čl. 4 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 969/2006 nelze žádosti o dovozní licence pro kukuřici v rámci kvóty 09.4131 na rok 2020 podávat po pátku 11. prosince 2020 třinácté hodině bruselského času.

               4.   Odchylně od čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 969/2006 se na rok 2020 dovozní licence pro kukuřici vydávané v rámci kvóty 09.4131, o které bylo požádáno během období uvedeného v příloze I tohoto nařízení, vydávají v den stanovený v uvedené příloze.

               5.   Odchylně od čl. 4 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1067/2008 nelze žádosti o dovozní licence pro pšenici obecnou, jinou než vysoce jakostní, v rámci kvót 09.4123, 09.4124, 09.4125 a 09.4133 na rok 2020 podávat po pátku 11. prosince 2020 třinácté hodině bruselského času.

               6.   Odchylně od čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1067/2008 se na rok 2020 dovozní licence pro pšenici obecnou, jinou než vysoce jakostní, vydávané v rámci kvót 09.4123, 09.4124, 09.4125 a 09.4133, o které bylo požádáno během období uvedeného v příloze I tohoto nařízení, vydávají v den stanovený v uvedené příloze.

               7.   Odchylně od čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce prováděcího nařízení (EU) 2015/2081 nelze žádosti o dovozní licence pro obiloviny pocházející z Ukrajiny v rámci kvót 09.4306, 09.4307 a 09.4308 na rok 2020 podávat po pátku 11. prosince 2020 třinácté hodině bruselského času.

               8.   Odchylně od čl. 2 odst. 3 prováděcího nařízení (EU) 2015/2081 se na rok 2020 dovozní licence pro obiloviny pocházející z Ukrajiny vydávané v rámci kvót 09.4306, 09.4307 a 09.4308, o které bylo požádáno během období uvedeného v příloze I tohoto nařízení, vydávají v den stanovený v uvedené příloze.

               9.   Odchylně od čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce prováděcího nařízení (EU) 2017/2200 nelze žádosti o dovozní licence pro obiloviny pocházející z Ukrajiny v rámci kvót 09.4277, 09.4278 a 09.4279 na rok 2020 podávat po pátku 11. prosince 2020 třinácté hodině bruselského času.

               10.   Odchylně od čl. 2 odst. 3 prováděcího nařízení (EU) 2017/2200 se na rok 2020 dovozní licence pro obiloviny pocházející z Ukrajiny vydávané v rámci kvót 09.4277, 09.4278 a 09.4279, o které bylo požádáno během období uvedeného v příloze I tohoto nařízení, vydávají v den stanovený v uvedené příloze.

            Článek 2
            Rýže

               1.   Odchylně od čl. 4 odst. 3 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1964/2006 nelze žádosti o dovozní licence pro rýži pocházející z Bangladéše v rámci kvóty 09.4517 na rok 2020 podávat po pátku 11. prosince 2020 třinácté hodině bruselského času.

               2.   Odchylně od čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1964/2006 se na rok 2020 dovozní licence pro rýži pocházející z Bangladéše vydávané v rámci kvóty 09.4517, o které bylo požádáno během období uvedeného v příloze II tohoto nařízení, vydávají v den stanovený v uvedené příloze.

               3.   Odchylně od čl. 2 odst. 1 třetího pododstavce prováděcího nařízení (EU) č. 480/2012 nelze žádosti o dovozní licence pro zlomkovou rýži v rámci kvóty 09.4079 na rok 2020 podávat po pátku 11. prosince 2020 třinácté hodině bruselského času.

               4.   Odchylně od čl. 3 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 480/2012 se na rok 2020 dovozní licence pro zlomkovou rýži vydávané v rámci kvóty 09.4079, o které bylo požádáno během období uvedeného v příloze II tohoto nařízení, vydávají v den stanovený v uvedené příloze.

            Článek 3
            Olivový olej

               1.   Odchylně od čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1918/2006 nelze žádosti o dovozní licence pro olivový olej pocházející z Tuniska na rok 2020 podávat po úterý 15. prosince 2020.

               2.   Odchylně od čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1918/2006 se dovozní licence pro olivový olej pocházející z Tuniska, o které bylo požádáno během období uvedených v příloze III tohoto nařízení, vydávají ve dnech stanovených v uvedené příloze.

            Článek 4
            Vstup v platnost
            Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
            Jeho platnost vyprší dne 1. ledna 2021.

            Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
            V Bruselu dne 28. listopadu 2019.

                  Za Komisi,

                  jménem předsedy,

               Jerzy PLEWA

                  generální ředitel

                  Generální ředitelství pro zemědělství a rozvoj venkova

            (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671.

            (2)  Nařízení Komise (ES) č. 2305/2003 ze dne 29. prosince 2003 o otevření a správě celní kvóty Společenství pro dovoz ječmene ze třetích zemí (Úř. věst. L 342, 30.12.2003, s. 7).

            (3)  Nařízení Komise (ES) č. 969/2006 ze dne 29. června 2006 o otevření a správě celních kvót a pro dovoz kukuřice z třetích zemí (Úř. věst. L 176, 30.6.2006, s. 44).

            (4)  Nařízení Komise (ES) č. 1067/2008 ze dne 30. října 2008 o otevření a správě celních kvót Společenství pro pšenici obecnou, jinou než vysoce jakostní, pocházející ze třetích zemí a o odchylkách od nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 290, 31.10.2008, s. 3).

            (5)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2081 ze dne 18. listopadu 2015 o otevření a správě celních kvót pro dovoz některých obilovin pocházejících z Ukrajiny (Úř. věst. L 302, 19.11.2015, s. 81).

            (6)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2200 ze dne 28. listopadu 2017 o otevření a správě celních kvót pro dovoz některých obilovin pocházejících z Ukrajiny (Úř. věst. L 313, 29.11.2017, s. 1).

            (7)  Nařízení Komise (ES) č. 1964/2006 ze dne 22. prosince 2006, kterým se stanoví pravidla pro otevření a správu celní kvóty pro dovoz rýže pocházející z Bangladéše podle nařízení Rady (EHS) č. 3491/90 (Úř. věst. L 408, 30.12.2006, s. 19).

            (8)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 480/2012 ze dne 7. června 2012 o otevření a správě celní kvóty pro zlomkovou rýži kódu KN 1006 40 00 pro výrobu potravinových přípravků kódu KN 1901 10 00 (Úř. věst. L 148, 8.6.2012, s. 1).

            (9)  Nařízení Komise (ES) č. 1918/2006 ze dne 20. prosince 2006 o otevření a správě celní kvóty pro olivový olej pocházející z Tuniska (Úř. věst. L 365, 21.12.2006, s. 84).

            (10)  Nařízení Komise (ES) č. 1301/2006 ze dne 31. srpna 2006, kterým se stanoví společná pravidla ke správě dovozních celních kvót pro zemědělské produkty, které podléhají režimu dovozních licencí (Úř. věst. L 238, 1.9.2006, s. 13).

            PŘÍLOHA I

                        Období pro podání žádostí o dovozní licence pro obiloviny

                        Dny vydávání licencí

                        Od pátku 3. dubna 13 hodin do pátku 10. dubna 2020 13  hodin bruselského času

                        První pracovní den od pondělí 20. dubna 2020

            PŘÍLOHA II

                        Období pro podání žádostí o dovozní licence pro rýži

                        Dny vydávání licencí

                        Od pátku 3. dubna 13 hodin do pátku 10. dubna 2020 13  hodin bruselského času

                        První pracovní den od pondělí 20. dubna 2020

            PŘÍLOHA III

                        Období pro podání žádostí o dovozní licence pro olivový olej

                        Dny vydávání licencí

                        Pondělí 6. nebo úterý 7. dubna 2020

                        První pracovní den od pátku 17. dubna

                        Pondělí 18. nebo úterý 19. května 2020

                        První pracovní den od čtvrtka 28. května