title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/649 ze dne 5. dubna 2017, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých plochých za tepla válcovaných výrobků ze železa, nelegované nebo ostatní legované oceli pocházejících z Čínské lidové republiky

text:
                  6.4.2017

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 92/68

            PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2017/649
      ze dne 5. dubna 2017,
      kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých plochých za tepla válcovaných výrobků ze železa, nelegované nebo ostatní legované oceli pocházejících z Čínské lidové republiky
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
      Vzhledem k těmto důvodům:
      1.   POSTUP

      1.1   Prozatímní opatření

                  (1)

                  Dne 7. října 2016 Evropská komise (dále jen „Komise“) uložila prováděcím nařízením Komise (EU) 2016/1778 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz určitých plochých za tepla válcovaných výrobků ze železa, nelegované nebo ostatní legované oceli, též ve svitcích (včetně výrobků „zkracovaných na míru“ a „úzkých pásů“), po válcování za tepla již dále neopracovaných, neplátovaných, nepokovených ani nepotažených (dále jen „dotčený výrobek“) pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).

                  (2)

                  Šetření bylo zahájeno dne 13. února 2016 (3) na základě podnětu, který podalo dne 4. ledna 2016 Evropské sdružení oceli (dále jen „Eurofer“ nebo „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 90 % celkové výroby určitých plochých za tepla válcovaných výrobků ze železa, nelegované nebo ostatní legované oceli v Unii.

                  (3)

                  Jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2015 do 31. prosince 2015 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy zahrnovalo období od 1. ledna 2012 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).

                  (4)

                  Jak je uvedeno v 3. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise rovněž zahájila následující dvě šetření:

                              a)

                              dne 13. května 2016 (4) antisubvenční šetření dovozu téhož výrobku pocházejícího z Čínské lidové republiky;

                              b)

                              dne 7. července 2016 (5) antidumpingové šetření dovozu téhož výrobku pocházejícího z Brazílie, Íránu, Ruska, Srbska a Ukrajiny.

            1.2   Registrace

                  (5)

                  Jak je uvedeno ve 4. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, žadatel dne 5. dubna 2016 předložil žádost o registraci dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Dne 2. června 2016 žadatel žádost aktualizoval poskytnutím novějších finančních informací, ale dne 11. srpna 2016 ji stáhl.

            1.3   Následný postup

                  (6)

                  Po poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo uloženo prozatímní antidumpingové clo (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo několik zúčastněných stran písemné připomínky. Stranám, které požádaly o slyšení, byla tato možnost poskytnuta.

                  (7)

                  Jak je podrobně popsáno v 135. a dalších bodech odůvodnění níže, útvary Komise vyzvaly jednu zúčastněnou stranu, aby požádala o zásah úředníka pro slyšení v určitých obchodních řízeních (dále jen „úředník pro slyšení“) ohledně přesnosti předběžných výpočtů a jejího práva na přístup k utajovaným informacím. Slyšení proběhlo dne 7. února 2017.

                  (8)

                  Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Aby získala obsáhlejší informace o výrobních nákladech v Unii (podle jednotlivých typů výrobku za čtvrtletí období šetření), požádala výrobce v Unii zařazené do vzorku o doplňující údaje. Všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku poskytli požadované informace.

                  (9)

                  Komise všechny strany informovala o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě hodlala uložit konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku do Unie. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta lhůta, v níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit.

                  (10)

                  Stanoviska předložená zúčastněnými stranami byla zvážena a případně vzata v úvahu.

            1.4   Dotčený výrobek a obdobný výrobek

                  (11)

                  Prozatímní definice dotčeného výrobku je uvedena v 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

                  (12)

                  V 29. až 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se tvrdí, že jeden vyvážející čínský výrobce a jeden dovozce požadovali, aby byla nástrojová ocel a rychlořezná ocel vyňata z definice výrobku, a uvádějí důvody, proč Komise z definice výrobku nástrojovou ocel a rychlořeznou ocel prozatím vyňala.

                  (13)

                  Po poskytnutí konečných informací žadatel zopakoval svou připomínku, že tato žádost nebyla opodstatněná a že existuje riziko obcházení v případě, že by Komise těmto žádostem vyhověla. Komise uvedla, že již v prozatímní fázi šetření zvažovala riziko obcházení. Jak je uvedeno v 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise zjistila, že dovoz nástrojové oceli a rychlořezné oceli představuje z hlediska objemu 1,25 % celkového čínského dovozu v roce 2015 a že nástrojová ocel a rychlořezná ocel spadají pod různé specifické kódy KN. Kromě toho Komise neobdržela žádné důkazy, které by po uložení prozatímních opatření naznačovaly změnu obchodních toků, která by poukazovala na možné obcházení.

                  (14)

                  Z důvodů uvedených ve 32. až 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jelikož nebyly předloženy žádné nové skutečnosti či důkazy, Komise potvrdila své rozhodnutí vyjmout nástrojovou ocel a rychlořeznou ocel z definice výrobku.

                  (15)

                  V 36. a 37. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se uvádí, že jeden italský uživatel žádal, aby byly z definice výrobku vyňaty další určité typy výrobku. Jak se uvádí v 38. a 39. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise prozatím tyto žádosti zamítla, avšak uvedla, že bude tuto žádost o vynětí výrobku nadále prošetřovat. Po poskytnutí prozatímních informací tento italský uživatel svou žádost zopakoval.

                  (16)

                  Během inspekce na místě v prostorách společnosti Komise usilovala o vyjasnění bodů, na které tento uživatel poukázal.

                  (17)

                  Během těchto diskusí však tento uživatel nepředložil žádný nový prvek. Komise proto tato tvrzení zamítla a potvrdila své závěry učiněné ve 38. a 39. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

                  (18)

                  Po poskytnutí konečných informací italský uživatel zopakoval svou žádost, aby byly z dotčeného výrobku vyňaty tyto typy dotčeného výrobku: typy ocelí bez intersticií (IF), typy dvoufázových ocelí, typy vysokouhlíkových ocelí a typy ocelí s neorientovanou strukturou. Tento uživatel se odvolával na diskusi s vyšetřovateli Komise, během níž úředníci Komise podle uživatele údajně souhlasili s tím, že existuje rozdíl mezi „běžnými“ a dalšími vysoce kvalitními typy dotčeného výrobku, pokud jde o chemické vlastnosti a konečné užití. Kromě toho tento uživatel odkazoval na dvě další šetření, kdy Komise měla rozhodnout o vynětí některých typů výrobku. Prvním případem bylo šetření ohledně obcházení, které se týkalo některých hliníkových fólií z Čínské lidové republiky, na základě údajné nepatrné úpravy výrobku. V uvedeném případě byl konkrétní typ hliníkové folie používané k dalšímu zpracování údajně vyňat z rozšíření na mírně změněný výrobek (6). Druhý případ se týkal šetření určitých korozivzdorných ocelí pocházejících z Čínské lidové republiky (7), kde byl výrobek definován tak, aby vylučoval z působnosti opatření třídy pro automobilový průmysl.

                  (19)

                  Komise tuto žádost zamítla. Za prvé, účelem setkání v prostorách této společnosti byla výměna informací, aby se vyjasnily některé body, na které uživatel poukázal. Uživatel nemůže z takového neformálního setkání vyvozovat žádná legitimní očekávání. Kromě toho vyšetřovatelé Komise – v rozporu s tím, co tvrdil uživatel – nikdy nesouhlasili s tím, že existuje rozdíl mezi určitými typy dotčeného výrobku, pokud jde o chemické vlastnosti a koncová užití. Za druhé, je pravda, že současný popis a kódy KN dotčeného výrobku zahrnují z hlediska kvality širokou škálu typů. Nicméně výroba vysoce kvalitních typů dotčeného výrobku, a to jak v případě výrobců v Unii, tak vyvážejících výrobců, patří k výrobnímu procesu dotčeného výrobku a typy vyšší kvality se vyrábí z téhož základního materiálu a na témže výrobním zařízení. Takový argument proto nepostačuje k vynětí, které uživatel požadoval. Za třetí, řízení v obou případech, na které se uživatel odvolává, ještě probíhají a dosud nebyly vyvozeny konečné závěry. Navíc se jeden z těchto případů (případ týkající se konkrétního typu hliníkové fólie) týká šetření možného obcházení, a tudíž není relevantní. Za čtvrté, v případě různých typů dotčeného výrobku, včetně tzv. vysoce kvalitních typů, není možné určit rozdíl mezi mnoha typy dotčeného výrobku na základě vizuální prohlídky, a proto by vynětí bylo pro celní orgány neproveditelné. Za páté, v mnoha případech výrobky nemohou být rozlišeny ani chemickou nebo mikrostrukturální analýzou, neboť tyto specifické vlastnosti vznikají až později v průběhu dalšího procesu válcování za studena. Závěrem lze říci, že tyto typy poměrně vyšší kvality také zcela vyhovují definici dotčeného výrobku a že nebyl předložen přesvědčivý argument pro jejich vynětí z definice dotčeného výrobku.

                  (20)

                  Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se definice výrobku a obdobného výrobku, byly závěry uvedené v 24. až 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzeny.

                  (21)

                  Dotčený výrobek je tak vymezen jako určité ploché válcované výrobky ze železa, nelegované oceli nebo ostatní legované oceli, též ve svitcích (včetně výrobků „zkracovaných na míru“ a „úzkých pásů“), po válcování za tepla již dále neopracované, neplátované, nepokovené ani nepotažené, pocházející z ČLR.
                  Dotčený výrobek nezahrnuje:

                              —

                              výrobky z korozivzdorné oceli a křemíkové elektrooceli s orientovanou strukturou,

                              —

                              výrobky z nástrojové oceli a rychlořezné oceli,

                              —

                              výrobky, které nejsou ve svitcích a nemají reliéfní vzor, o tloušťce převyšující 10 mm a o šířce 600 mm nebo větší, a

                              —

                              výrobky, které nejsou ve svitcích a nemají reliéfní vzor, o tloušťce 4,75 mm nebo větší, avšak nepřesahující 10 mm, a o šířce 2 050 mm nebo větší.

                        Dotčený výrobek je v současnosti kódů KN 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 a 7226 91 99.

            2.   DUMPING

      2.1   Běžná hodnota

                  (22)

                  Po uložení prozatímních opatření a po poskytnutí konečných informací Čínské sdružení výrobců železa a oceli (China Iron & Steel Association – CISA) tvrdilo, že rozdíl mezi újmou a dumpingovým rozpětím vyvolal pochybnosti ohledně přesnosti metodiky Komise. Sdružení CISA odhadovalo, že běžná hodnota ve srovnatelné zemi byla o 61 % vyšší než cílová cena výrobního odvětví Unie. Podle sdružení CISA jsou běžné hodnoty stanovené výrobcem, jenž je ve spojení s žadatelem, jak je tomu v případě stávajícího šetření, někdy abnormálně vysoké.

                  (23)

                  Sdružení CISA kromě toho prohlásilo, že pokud jsou údaje s ohledem na tento rozdíl věcně správné, měla by Komise zrušit výběr USA jako platné srovnatelné země, tyto údaje upravit nebo namísto nich použít údaje EU.

                  (24)

                  Podle práva Unie je Komise oprávněna použít ceny společností, které jsou ve spojení s výrobci EU, pokud je srovnatelná země vhodná. Tak tomu bylo v případě šetření týkajícího se tyčí pro výztuž do betonu z oceli s vysokými únavovými parametry (Jižní Afrika) (8) a plochých za studena válcovaných výrobků z oceli (Kanada) (9), jak uvedlo samo sdružení CISA. Existence spojení mezi výrobcem ve srovnatelné zemi a výrobcem v Unii neruší platnost ani neovlivňuje určení běžné hodnoty, která se zakládá na řádně ověřených údajích.

                  (25)

                  Výpočty týkající se běžné hodnoty byly provedeny a ověřeny podle příslušných právních předpisů. Věcně jsou správné.

                  (26)

                  USA jsou konkurenčním trhem s deseti domácími výrobci a významným dovozem z několika zemí. Mají platná antidumpingová a vyrovnávací opatření, která umožňují jejich podnikům fungovat za běžných podmínek hospodářské soutěže. Komise proto nevidí žádný důvod, proč nepoužít ceny USA. Kromě toho nebyly předloženy žádné důkazy, které by odůvodňovaly provedení úpravy.

                  (27)

                  Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana opět zpochybnila výběr USA coby platné srovnatelné země pro tento případ, přičemž zpochybnila věrohodnost běžné hodnoty v této zemi, kterou považovala za příliš vysokou ve srovnání s cenou na trhu Unie. Vzhledem k tomu, že údaje o výrobci ve srovnatelné zemi byly ověřeny a bylo zjištěno, že jsou správné, byl tento argument zamítnut.

                  (28)

                  Pokud jde o návrh týkající se cen, které byly nebo mají být skutečně zaplaceny v Unii, čl. 2 odst. 7 základního nařízení umožňuje použití těchto cen, pouze pokud není možné použití tuzemských nebo vývozních cen ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. Jelikož je v tomto případě možné použít ceny USA (metoda srovnatelné země), byl tento návrh zamítnut.

                  (29)

                  Komise tudíž potvrdila svá zjištění týkající se běžné hodnoty.

            2.2   Vývozní ceny

                  (30)

                  V prozatímní fázi Komise provedla úpravy u transakcí, v jejichž rámci vyvážející výrobci vyvážejí dotčený výrobek do Unie prostřednictvím společností ve spojení, které působí jako dovozce.

                  (31)

                  Tyto úpravy byly provedeny s ohledem na skutečný zisk dovozců ve spojení.

                  (32)

                  Vzhledem ke vztahu mezi těmito vyvážejícími výrobci a jejich obchodníky/dovozci ve spojení však musí být skutečné zisky dovozců ve spojení považovány za nespolehlivé. Z tohoto důvodu a v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení by orgán pro šetření měl vhodným způsobem stanovit přiměřené ziskové rozpětí. Komise měla za to, že zisky dosažené dovozcem, který není ve spojení, představují v této situaci vhodný způsob.

                  (33)

                  Avšak s ohledem na to, že s Komisí během tohoto šetření nespolupracoval žádný dovozce, který není ve spojení, použila Komise zisk dovozce nejpodobnějšího výrobku, který není ve spojení. Komise proto použila zisk dovozce plochých za studena válcovaných výrobků z oceli, které se v mnoha ohledech podobají dotčenému výrobku, jak je objasněno ve 221. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento zisk byl stanoven při šetření ohledně plochých za studena válcovaných výrobků z oceli, které bylo zmíněno ve 24. bodě odůvodnění výše. Výpočet vývozních cen byl odpovídajícím způsobem upraven.

            2.3   Srovnání

                  (34)

                  Vyvážející výrobce Jiangsu Shagang Group tvrdil, že Komise neinformovala o všech úpravách provedených u vývozní ceny společnosti Shagang, a přitom poukázal na jednu konkrétní úpravu. Komise objasnila, že právním základem této úpravy byl čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, neboť odkazuje na přirážku společnosti ve spojení, která plní funkce obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize. Na to společnost Shagang tvrdila, že měla být spolu se svými společnostmi ve spojení považována za jediný hospodářský subjekt, a že proto neměla být tato úprava provedena. Dne 16. listopadu 2016 proběhlo na žádost společnosti Shagang slyšení mezi společností Shagang a útvary Komise, aby tuto otázku dále projednaly. Navíc po poskytnutí konečných informací dne 12. ledna 2017 proběhlo druhé slyšení s cílem projednat mimo jiné tuto úpravu.

                  (35)

                  Společnost Shagang zopakovala, že její společnosti ve spojení (dva obchodníci v Hongkongu a Singapuru) se zabývají výrobky společnosti Shagang pouze do té míry, pokud jde o výrobky z oceli, a že skutečnost, že obchodníci ve spojení se zabývají také obchodem s výrobky (jinými než z oceli), které společnost Shagang nevyrábí, není relevantní při stanovení existence jediného hospodářského subjektu.

                  (36)

                  Podle ustálené judikatury musí unijní orgány zohlednit všechny relevantní činitele umožňující určit, zda obchodník ve spojení vykonává funkce vnitřního prodejního oddělení tohoto výrobce, a tyto činitelé nemohou být omezeny na dotčený výrobek. Unijní orgány tak mohou zejména zohlednit takové činitele, jako jsou prodeje, uskutečněné obchodníkem ve spojení, jiných výrobků než je dotčený výrobek, jakož i prodeje výrobků dodaných jinými výrobci než je výrobce, s nímž je ve spojení, které uskutečnil tento obchodník. Komise tedy analyzovala několik činitelů a mimo jiné stanovila, že: i) společnost ve spojení v Číně účtovala svým obchodníkům v zahraničí, se kterými byla ve spojení, stálou přirážku; ii) hlavní činnost těchto obchodníků, která představovala asi 90 % jejich obratu, spočívala v obchodu s jinými výrobky, než je dotčený výrobek, včetně obchodních činností se stranami, které nejsou ve spojení; iii) v některých případech bylo zjištěno, že byly při prodeji na vývoz do Unie hrazeny poplatky a náklady; iv) v živnostenském oprávnění jednoho z těchto obchodníků ve spojení je jeho hlavní činnost popsána jako „zprostředkování velkoobchodu a velkoobchod v zastoupení, např. služby komisionářů“; v) na základě ověřeného výkazu zisků a ztrát bylo zjištěno, že všechny příslušné kancelářské výdaje byly pokryty vlastním ziskem obchodníků ve spojení, namísto aby byly tyto výdaje hrazeny finančními příspěvky od mateřské společnosti. Komise proto dospěla k závěru, že obchodníci ve spojení a společnost Shagang netvoří jedinou hospodářskou jednotku. Tvrzení bylo proto odmítnuto a úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení byla potvrzena.

            2.4   Dumpingové rozpětí

                  (37)

                  Vzhledem k opravě početního určení vývozní ceny uvedené ve 33. bodě odůvodnění výše byla dumpingová rozpětí pro dvě skupiny společností přepočítána, což vedlo k jejich mírnému zvýšení. Toto zvýšení mělo rovněž vliv na dumpingové rozpětí pro všechny další spolupracující i nespolupracující společnosti, neboť toto rozpětí vychází z rozpětí pro spolupracující společnosti.

                  (38)

                  Konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:

                     Tabulka 1

                     Dumpingová rozpětí, ČLR

                              Čínští vyvážející výrobci

                              Konečné dumpingové rozpětí

                              Bengang Steel Plates Co., Ltd.

                              97,3 %

                              Hesteel Group Co., Ltd.

                              95,5 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              106,9 %

                              Ostatní spolupracující společnosti

                              100,5 %

                              Všechny ostatní společnosti

                              106,9 %

            3.   ÚJMA

      3.1   Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii

                  (39)

                  Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky týkající se definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii, byly potvrzeny závěry uvedené v 62. až 66. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            3.2   Spotřeba v Unii

                  (40)

                  Jedna zúčastněná strana uvedla, že celková spotřeba v Unii byla podhodnocena, jelikož z výpočtu spotřeby v Unii byl vyloučen prodej výrobců v Unii společnostem ve spojení uskutečněný za podmínek srovnatelných s podmínkami na volném trhu.

                  (41)

                  Toto tvrzení bylo zamítnuto. Za prvé, jak bylo uvedeno v 69. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, rozlišení mezi závislým a volným trhem je pro analýzu újmy důležité, neboť výrobky určené k využití pro vlastní spotřebu přímo nesoutěží s dovozem a převodní ceny se stanovují v rámci skupin podle různých cenových politik. Naproti tomu výroba určená pro volný trh podstupuje přímou hospodářskou soutěž s dovozem dotčeného výrobku a ceny jsou cenami na volném trhu. Za druhé, celkový volný trh zahrnuje prodej výrobců Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a prodej společnostem ve spojení pro jinou než vlastní spotřebu. Bylo prošetřeno a potvrzeno, že tento prodej pro jinou než vlastní spotřebu je skutečně prodejem za tržní ceny a že kupující ve spojení měl možnost volného výběru dodavatele bez ohledu na to, zda je tento dodavatel ve spojení, či nikoli. Spotřeba v Unii (volný trh) proto nebyla podhodnocena.

                  (42)

                  V tomto ohledu byl v tabulkách 2 a 3 prozatímního nařízení uveden a vysvětlen vývoj spotřeby Unie na závislém trhu a na volném trhu. Sloučíme-li tyto tabulky, vyvíjela se celková spotřeba (tedy na závislém i volném trhu) v posuzovaném období takto:

                     Tabulka 2

                     Celková spotřeba (na závislém i volném trhu) (v tunách)

                              2012

                              2013

                              2014

                              OŠ

                              Celková spotřeba

                              72 181 046

                              74 710 254

                              76 026 649

                              77 427 389

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 104

                                 105

                                 107

                                 Zdroj: Odpovědi sdružení Eurofer na dotazník a Eurostat

                  (43)

                  Z výše uvedené tabulky vyplývá, že celková spotřeba vzrostla na úroveň, která byla v období šetření vyšší než na začátku posuzovaného období. Tento trend se vysvětluje zvýšením vlastní spotřeby, která byla v absolutních číslech mnohem vyšší než zvýšení spotřeby na volném trhu.

                  (44)

                  Komise tudíž potvrdila své závěry týkající se spotřeby v Unii uvedené v 67. až 74. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            3.3   Dovoz z dotčené země

                  (45)

                  Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky týkající se objemu, podílu na trhu a ceny dovozu z dotčené země, Komise potvrdila také své závěry týkající se těchto témat uvedené v 75. až 82. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            3.4   Hospodářská situace výrobního odvětví Unie

      3.4.1   Obecné poznámky

                  (46)

                  K této části prozatímního nařízení nebyly předloženy žádné připomínky.

            3.4.2   Makroekonomické ukazatele

                  (47)

                  V návaznosti na prozatímní opatření jedna zúčastněná strana tvrdila, že většina makroekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie vykazuje pozitivní trend, a nesouhlasila se zjištěním Komise, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma.

                  (48)

                  Toto tvrzení bylo zamítnuto. Za prvé, Komise v prozatímním nařízení neuvedla, že byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Naopak, ve 119. bodě odůvodnění prozatímního nařízení uvedla, že výrobní odvětví Unie bylo na konci období šetření oslabeno, ale ne do takové míry, aby výrobní odvětví Unie během posuzovaného období utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Za druhé, Komise v této souvislosti, jak je popsáno v 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, poukázala na skutečnost, že některé makroekonomické ukazatele (např. objem výroby, míry využití kapacity díky nárůstu vlastní i volné spotřeby) stále vykazovaly pozitivní trend.

                  (49)

                  Komise tudíž s ohledem na makroekonomické ukazatele potvrdila své závěry uvedené v 87. až 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            3.4.3   Mikroekonomické ukazatele

                  (50)

                  Stejná zúčastněná strana poukázala na to, že během posuzovaného období byly jednotkové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku bez ohledu na objem dovozu z Číny (nízký či vysoký) vždy vyšší než jejich prodejní ceny, přičemž jedinou výjimkou byl rok 2014. Uvedla také, že výrobci v Unii zařazení do vzorku v posuzovaném období stále ve velké míře nevykazovali zisky. Tato zúčastněná strana proto požádala Komisi, aby dále prošetřila, proč:

                              a)

                              výrobcům oceli v Unii zařazeným do vzorku vznikly největší ztráty v období 2012–2013, kdy byl objem čínského dovozu na nízké úrovni a ceny čínského dovozu byly stejné nebo dokonce vyšší než ceny výrobního odvětví Unie;

                              b)

                              během stejného období byly jejich prodejní ceny nižší než jednotkové výrobní náklady.

                  (51)

                  Komise v tomto ohledu nejprve odkázala na 106. bod odůvodnění prozatímního nařízení. V něm Komise uvedla, že na výkon výrobního odvětví Unie měly v letech 2012 a 2013 negativní vliv dopady dluhové krize eurozóny, jakož i klesající poptávka po oceli v roce 2012. V roce 2014 a také v první polovině roku 2015 se výrobní odvětví Unie začalo zotavovat. Toto dočasné zlepšení situace výrobního odvětví EU nastalo díky zvýšenému úsilí o zachování konkurenceschopnosti, především zvyšováním produktivity pracovní síly výrobního odvětví Unie. Za druhé, jak bylo zmíněno ve 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní náklady zůstaly obecně vyšší než klesající prodejní ceny a v zájmu omezení ztrát podílu na trhu výrobci v Unii sledovali sestupnou spirálu cen a výrazně snižovali své prodejní ceny, především v průběhu roku 2015. Komise se proto domnívala, že tyto prvky dostatečně prošetřila a vyjasnila.

                  (52)

                  Stejná zúčastněná strana také tvrdila, že při zpětném výpočtu objemu prodeje na základě tabulky 7 a 14 prozatímního nařízení zjistila, že výrobci v Unii zařazení do vzorku představují pouze 31 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie, zatímco v 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se uvádí, že představují 45 % celkové výroby v Unii. Tato zúčastněná strana tvrdila, že tento velký rozdíl vyvolává pochybnosti týkající se reprezentativnosti vzorku a že jakákoli změna vzorku mohla vést k naprosto odlišným zjištěním újmy.

                  (53)

                  Jak bylo uvedeno v 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, celková výroba v Unii byla stanovena přibližně na 74,7 milionu tun. Zahrnovala jak volný, tak závislý trh. Naproti tomu tabulky 7 a 14 v prozatímním nařízení jasně odkazují pouze na volný trh. Zahrnují tedy pouze prodej na volném trhu. Zjištěný rozdíl se vysvětluje skutečností, že celková výroba použitá pro srovnání provedené touto zúčastněnou stranou zahrnovala závislý prodej, i když měla zahrnovat pouze prodej na volném trhu. Není proto důvod pochybovat o reprezentativnosti vybraného vzorku.

                  (54)

                  Jelikož nebyly vzneseny jiné připomínky, byly potvrzeny závěry uvedené ve 104. až 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            3.4.4   Závěr ohledně újmy

                  (55)

                  Na základě analýzy těchto připomínek, jak jsou shrnuty v 39. až 54. bodě odůvodnění výše, Komise potvrdila své závěry uvedené ve 117. až 119. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Komise dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie bylo na konci období šetření oslabeno, ale ne do takové míry, aby výrobní odvětví Unie během posuzovaného období utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.

            4.   HROZÍCÍ ÚJMA

                  (56)

                  Podle judikatury jsou orgány Unie za určitých okolností při provádění antidumpingových šetření zahájených na základě tvrzení o hrozbě újmy oprávněny použít údaje z doby po období šetření. Tato judikatura vychází z toho, že určení hrozící újmy vyžaduje z povahy věci analýzu perspektivy. Kromě toho se v čl. 3 odst. 9 základního nařízení uvádí, že zjištění, zda hrozí podstatná újma, musí vycházet ze skutečností, a nikoli pouze z tvrzení, domněnek nebo vzdálené možnosti a že změna okolností, jež by přivodila stav, v němž by dumping působil újmu, musí být zřetelně předvídatelná a musí hrozit bezprostředně.

                  (57)

                  Jak bylo povoleno judikaturou a jak bylo uvedeno ve 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise po uložení prozatímních opatření pokračovala se svou analýzou perspektivy, zejména shromažďováním údajů z druhé poloviny roku 2016 ke všem činitelům, které prozatímně prošetřila, a analýzou, zda je možné tyto dodatečné údaje použít k potvrzení nebo vyvrácení zjištění založených na údajích z období šetření.

                  (58)

                  Komise dále připomíná, že podle čl. 6 odst. 1 základního nařízení, který se obdobně použije i na šetření zahájená na základě tvrzení o hrozbě újmy, musí být reprezentativní zjištění založena na období, které končí před zahájením řízení. Tato zásada má za cíl zajistit, aby výsledky šetření byly reprezentativní a hodnověrné tím, že se zajistí, aby faktory, na kterých je založeno stanovení dumpingu a újmy, nebyly ovlivněny jednáním dotčených výrobců následujícím po zahájení antidumpingového řízení, a tedy aby konečné clo uložené v řízení mohlo účinně nahradit újmu vyplývající z dumpingu.

            4.1   Významná míra zvýšení objemu dumpingového dovozu na trh Unie naznačující pravděpodobné podstatné zvýšení dovozu

      4.1.1   Aktualizace údajů z doby po OŠ

                  (59)

                  Jak je uvedeno ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dovoz z dotčené země podstatně vzrostl z 246 720 na 1 519 304 tun v období mezi rokem 2012 a obdobím šetření. V témže bodě odůvodnění je rovněž zmíněno, že objem čínského dovozu dále rostl (o 8,5 %) v první polovině roku 2016 (773 275 tun) v porovnání s první polovinou roku 2015 (712 390 tun).

                  (60)

                  Z dostupných údajů pro další období od července do září 2016 vyplývá, že čínský dumpingový dovoz, je-li vyjádřen na základě měsíčních průměrů, se začal ve srovnání s obdobím šetření (2015) a dobou po OŠ od ledna do června 2016 snižovat.

                     Tabulka 3

                     Vývoj objemu čínského dovozu (v tunách)

                              2014

                              OŠ (2015)

                              leden–červen 2016

                              červenec–prosinec 2016

                              Objem dovozu z Číny

                              592 104

                              1 519 304

                              773 275

                              296 267

                              Průměrný měsíční dovoz z Číny

                              49 342

                              126 608

                              128 879

                              98 756

                                 Zdroj: Eurostat

                  (61)

                  Komise tedy zjistila, že trend rostoucího objemu se zastavil. Avšak při posuzování významu a spolehlivosti těchto údajů pro potvrzení nebo vyvrácení analýzy hrozby újmy Komise rovněž zjistila, že:

                              a)

                              průměrný měsíční objem dovozu z Číny v období od července do září 2016 je stále dvojnásobně vyšší než průměrný měsíční dovoz v roce 2014;

                              b)

                              snižování průměrného měsíčního objemu dovozu z Číny od července do září 2016 (v porovnání s rokem 2015) lze vysvětlit:

                                          —

                                          odrazujícím účinkem žádosti o registraci podané žadatelem dne 5. dubna 2016 a aktualizované v červnu 2016 (která byla stažena až v polovině srpna 2016),

                                          —

                                          přijetím prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/1329 (10), podle něhož byla antidumpingová cla poprvé vybírána se zpětnou působností, a

                                          —

                                          vědomím, že Komise má v úmyslu rozhodnout o prozatímních opatřeních do osmi měsíců od zahájení řízení (namísto devíti měsíců).

            4.1.2   Připomínky zúčastněných stran v návaznosti na prozatímní nařízení

                  (62)

                  Jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise založila svou analýzu zejména na souboru údajů, tj. od konce roku 2015, který je v době šetření více než devět měsíců starý a který nemůže poskytovat nejspolehlivější údaje o pravděpodobnosti podstatného zvýšení dovozu. Dále rovněž tvrdila, že analýza dovozních trendů pro reprezentativní období by ukázala, že objem dovozu klesá. Tato zúčastněná strana proto kvalifikovala analýzu hrozby újmy jako chybnou.

                  (63)

                  Za prvé, Komise uvedla, že poskytla všechny údaje v tuto dobu dostupné ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to jak pro posuzované období, tak pro dobu po období šetření. Za druhé, Komise v 60. bodě odůvodnění opět aktualizovala veškeré údaje týkající se objemu dovozu z Číny. V této aktualizaci Komise skutečně poznamenala, že v období od července 2016 došlo ke snížení průměrného měsíčního objemu dovozu z Číny. Toto snížení však lze vysvětlit zejména důvody uvedenými v 61. bodě odůvodnění.

            4.1.3   Připomínky zúčastněných stran po poskytnutí konečných informací

                  (64)

                  Po poskytnutí konečných informací Čínské sdružení železa a oceli (CISA) na jedné straně uvítalo, že Komise použila další údaje z doby po období šetření, ale na druhé straně tvrdila, že hodnocení Komise ohledně vývoje čínského dovozu počínaje červencem 2016 bylo nesprávné. Tato zúčastněná strana uvedla, že z faktického hlediska začal objem čínského dovozu od počátku roku 2016 soustavně klesat. Navíc tvrdila, že Komise porušovala obecnou zásadu uvedenou v čl. 3 odst. 9 základního nařízení tím, že tvrdila, že poslední snížení čínského vývozu bylo pravděpodobně dočasným jevem, neboť zjištění, zda hrozí podstatná újma, „musí vycházet ze skutečností, a nikoli z tvrzení, domněnek nebo vzdálené možnosti“. Požádala proto Komisi, aby posoudila nejnovější údaje z doby po OŠ na základě pouhých faktů a aby se zdržela výkladu nejnovějších údajů z doby po OŠ ve světle vzdálených možností nebo nepodložených tvrzení. Podobné připomínky předložili dva další čínští vyvážející výrobci a jeden italský uživatel.

                  (65)

                  Komise souhlasila, že se trend zvyšování objemů zastavil, především však až od července 2016. Podotýká však také, že absolutní úroveň byla stále vysoká. Zatímco čínský dovoz za období leden až červen 2016 (773 275 tun za 6 měsíců) byl nižší než v období červenec až prosinec 2015 (806 914 tun za 6 měsíců), průměrný objem dovozu za období leden až červen 2016 byl stále vyšší než za období leden až červen 2015 (712 390 tun za 6 měsíců) i za všechna ostatní dřívější šestiměsíční období. Za druhé, Komise neprovedla analýzu trendu objemů dovozu jako izolovaného faktoru, avšak zvolila komplexní přístup. Zvážila a posoudila nejen všechny faktory uvedené v čl. 3 odst. 9 druhém pododstavci základního nařízení, ale navíc některé další faktory, jako je příjem objednávek nebo ziskovost (viz oddíly 4.2 – 4.5 níže), aby měla silný faktický základ pro své celkové hodnocení.

                  (66)

                  Pokud jde o zdůvodnění, proč čínský vývoz poklesl zejména od druhé poloviny roku 2016, vysvětlení Komise vycházejí ze tří skutečností: ze zveřejněných oznámení ve sdělení týkajícím se oceli, z žádosti žadatele o registraci v této věci a z rozhodnutí o vybírání cel na některé ocelové výrobky válcované za studena se zpětnou působností.

                              —

                              Na základě sdělení Komise ze dne 16. března 2016 týkajícího se oceli („Ocelářství: Jak v Evropě uchránit udržitelná pracovní místa a růst“) (11) byli čínští vyvážející výrobci informováni o úmyslu Komise „bezprostředně využít dostupné možnosti, jak přijímání prozatímních opatření dále urychlit, a to zkrácením vyšetřovacích postupů o jeden měsíc (z devíti měsíců na osm).“ Proto si v souvislosti se zahájením řízení v této věci dne 13. února 2016 byli vědomi, že prozatímní opatření mohou být uložena počátkem října 2016.

                              —

                              Dne 5. dubna 2016 žadatel předložil žádost o registraci dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Dne 2. června 2016 ji aktualizoval poskytnutím novějších informací. Proto dobře informovaní vyvážející výrobci a vývozci věděli, že existuje riziko, že pokud budou dodávat dotčený výrobek od druhé poloviny roku 2016, na jejich vyvážené obdobné výrobky může být uloženo clo se zpětnou působností až 90 dní před možným uložením prozatímních cel v říjnu 2016, tj. od července 2016.

                              —

                              Komise dne 29. července 2016 přijala prováděcí nařízení (EU) 2016/1329, podle něhož byla antidumpingová cla na některé ocelové výrobky válcované za studena, tedy rovněž na výrobek z oceli, vybírána poprvé zpětně. Riziko, že by se opatření v tomto řízení uplatňovala od začátku července 2016, bylo proto ještě jistější z důvodu zpětného výběru cla, který se v tomto případě týká výrobku z oceli.

                  (67)

                  CISA rovněž tvrdí, že vysvětlením Komise, proč se čínský dovoz od druhé poloviny roku 2016 snižoval, jsou „vzdálené možnosti nebo nepodložená tvrzení“. Jak bylo ukázáno výše, vysvětlení Komise jsou založena na faktech. Komise poznamenává, že sdružení CISA samo nepředložilo věrohodné alternativní vysvětlení, proč se čínský vývoz se snížil.

                  (68)

                  Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, Komise potvrdila svůj závěr, že poslední snížení čínského vývozu bylo pravděpodobně dočasným jevem z důvodu zvláštních okolností uvedených v 61. bodě odůvodnění, který nepostačuje k vyvrácení zjištění Komise ohledně existence hrozící újmy. Nebudou-li v konečné fázi šetření přijata žádná opatření, objem čínského dovozu se velmi pravděpodobně opět zvýší, zejména ve světle současných nadměrných kapacit v ČLR a nedostatečné absorpční kapacity třetích zemí nebo samotné ČLR, jak je vysvětleno od 70. bodu odůvodnění.

            4.1.4   Závěr

                  (69)

                  Snížení objemu čínského dovozu po červenci 2016 lze vysvětlit odrazujícím účinkem žádosti o registraci a vědomím, že Komise má v úmyslu rozhodnout o prozatímních opatřeních do osmi měsíců od zahájení řízení. Kromě toho absolutní úroveň objemu čínského dovozu po červenci 2016 zůstává ve srovnání s rokem 2014 velmi vysoká. Z těchto důvodů je pravděpodobné, že by toto snížení objemu dovozu bylo jen dočasné, a takový trend by se v případě neuložení opatření vrátil. Hodnocení Komise, že na konci období šetření existovala jasná a bezprostřední hrozba újmy, se tím tudíž nezměnilo.

            4.2   Dostatečná volně dostupná kapacita

      4.2.1   Aktualizace údajů z doby po OŠ

                  (70)

                  Jak bylo uvedeno ve 133. bodě odůvodnění a v tabulce ve 185. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, skutečná výroba obdobného výrobku v roce 2014 v ČLR (317,4 milionu tun) je asi pětinásobkem celkové produkce v Rusku, na Ukrajině, v Íránu a Brazílii dohromady (57,4 milionu tun). Tato skutečnost byla známkou enormní výrobní kapacity obdobného výrobku v ČLR. Kromě toho, jak je uvedeno v 140. a 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise shledala, že absorpční kapacita trhu ČLR není dostatečná a že je velmi nepravděpodobné, že by třetí země samy absorbovaly obrovský objem volné čínské kapacity.

                  (71)

                  Po uložení prozatímních opatření Komise aktualizovala tabulku ve 185. bodě odůvodnění prozatímního nařízení na základě nejnovějších dostupných údajů takto:

                     Tabulka 4

                     Skutečná výroba obdobného výrobku ve třetích zemích (v tisících tun)

                              Země

                              Kapacita surové oceli odhadovaná pro rok 2015 (12)

                              Výroba surové oceli v roce 2014

                              Výroba surové oceli v roce 2015 (13)

                              Teoretická nadměrná kapacita v roce 2015 (13)

                              Skutečná výroba PTV v roce 2014

                              Skutečná výroba PTV v roce 2015

                              Rusko

                              90 000

                              71 461

                              70 898

                              19 102

                              26 898

                              27 509

                              ČLR

                              1 153 098

                              822 750

                              803 825

                              349 273

                              317 387

                              322 259

                              Ukrajina

                              42 500

                              27 170

                              22 968

                              19 532

                              7 867

                              6 314

                              Írán

                              28 850

                              16 331

                              16 146

                              12 704

                              8 276

                              7 872

                              Brazílie

                              49 220

                              33 897

                              33 256

                              15 964

                              14 229

                              13 388

                        Výše aktualizovaná čísla za rok 2015 týkající se výroby obdobného výrobku ukazují, že dotčená země zdaleka překonává všechny ostatní velké vývozní země; výše aktualizované údaje za rok 2015 týkající se kapacity pro surovou ocel rovněž uvádějí, že pouze ČLR má takové ohromné nadměrné kapacity (činící téměř 350 milionů tun v roce 2015 v porovnání s 317 miliony tun v roce 2014, jak je uvedeno v tabulce ve 185. bodě odůvodnění prozatímního nařízení).
                  Komise tudíž zopakovala, že nadměrná kapacita ve výrobě oceli v ČLR je důležitým ukazatelem existence hrozby bezprostřední újmy pro výrobní odvětví Unie.

                  (72)

                  Kromě toho informace a odhady týkající se čínské kapacity surové oceli a dotčeného výrobku, které byly k dispozici po červenci 2016, stále vykazovaly stejné nesrovnalosti:

                              a)

                              Na jedné straně Komise obdržela neoficiální informace, že ČLR podle všeho začala snižovat nadměrnou kapacitu. V tomto ohledu zastoupení EU v Pekingu oznámilo, že zástupce ředitele Čínského sdružení výrobců železa a oceli (CISA) prohlásil, že ČLR pravděpodobně během roku 2016 nadměrnou kapacitu sníží o 70 milionů tun oceli (oznámení ze dne 28. října 2016). Kromě toho skupiny Baosteel Group a Wuhan Steel Group rovněž oznámily, že svého cíle v oblasti snižování kapacity pro rok 2016 dosáhly již v říjnu 2016 (prohlášení ze dne 24. října 2016).

                              b)

                              Na druhé straně nedávné prognózy OECD (14) odhadují, že se čínské kapacity budou v letech 2016, 2017 a 2018 dokonce dále zvyšovat. Čínská strana se i nadále vyhýbala tomu, aby se zapojila do dvoustranné platformy mezi Unií a ČLR pro sledování nadbytečné kapacity v ocelářství. Kromě toho 13. pětiletý plán v souvislosti s plánem přizpůsobení a modernizace ocelářského průmyslu (2016–2020) předpokládá v roce 2020 objem výroby surové oceli 750–800 mil. tun a kapacitu výroby surové oceli 100–150 mil. tun do roku 2020. Plán navíc vybízí úspěšné ocelářské podniky, aby v zámoří zakládaly zařízení pro výrobu oceli, jakož i zpracovatelská a distribuční střediska.

                        Pro shrnutí, čínské orgány uznávají problém nadměrné kapacity v ocelářství v ČLR a navzdory určitým prohlášením učiněným po 30. červnu 2016 není pravděpodobné, že by se v blízké budoucnosti vyřešil. Čínské nadměrné kapacity jsou tak ohromné, že reálně nemohou v krátkodobém nebo střednědobém horizontu zaniknout.

                  (73)

                  Údaje týkající se absorpční kapacity ČLR, které byly k dispozici po červenci 2016, jsou omezené. Komise nicméně zjistila, že prognóza domácí poptávky po oceli v ČLR očekává v nadcházejících 4–5 letech (2015–2020) „nízký až žádný růst“, jelikož investice (například ve stavebnictví) jsou nízké, což dramaticky ovlivní domácí spotřebu hotové oceli v Číně (15).

                  (74)

                  Údaje týkající se absorpční kapacity třetích zemí, které byly k dispozici po červenci 2016, naznačovaly, že:

                              a)

                              na jedné straně, Malajsie v lednu 2016 ukončila šetření ohledně ochranných opatření vůči Číně a několika dalším zemím s ohledem na za tepla válcované svitky, zatímco Turecko v dubnu 2016 ukončilo antidumpingové šetření týkající se dovozu za tepla válcovaných svitků z Číny, Francie, Japonska, Rumunska, Ruska, Slovenska a Ukrajiny;

                              b)

                              na druhé straně Indie v nedávné době uložila konečné celní sazby v šetření ohledně ochranných opatření týkajících se za tepla válcovaných plochých desek a desek z legované nebo nelegované oceli. Kromě toho Brazílie zahájila antisubvenční řízení týkající se dovozu za tepla válcované ploché uhlíkové oceli. Turečtí výrobci navíc podali nové žádosti v souvislosti s antidumpingovým a vyrovnávacím clem na dovoz za tepla válcovaných svitků pocházejících mimo jiné z Číny. V této souvislosti jedna zúčastněná strana po poskytnutí konečných informací informovala Komisi, že turecké orgány mezitím dne 21. prosince 2016 zahájily nové dumpingové šetření týkající se tlustých plechů a některých typů plochých za tepla válcovaných ocelových výrobků (PTV).

                        Z těchto aktualizovaných informací vyplývá, že třetí země pravděpodobně nebudou schopny absorbovat rostoucí čínský vývoz v důsledku obrovského množství volné čínské kapacity. I kdyby zůstal současný stav čínského vývozu do jiných třetích zemí zachován, trh Unie by pravděpodobně nadále patřil mezi hlavní cíle čínského dumpingového vývozu, pokud by nebyla zavedena žádná opatření.

            4.2.2   Připomínky zúčastněných stran v návaznosti na prozatímní nařízení a poskytnutí konečných informací

                  (75)

                  V návaznosti na prozatímní nařízení žadatel upozornil na skutečnost, že ČLR oznámila od roku 2008 několik plánů, jak řešit nadměrnou kapacitu v ocelářství, avšak žádný z nich nebyl úspěšný. Po zveřejnění konečných informací žadatel zopakoval, že předchozí čínské snahy omezit nadměrnou kapacitu rovněž selhaly. Tato zúčastněná strana se domnívá, že v důsledku toho čínská vláda pravděpodobně nebude schopna vyřešit nadměrnou kapacitu, která zasáhla odvětví oceli na mnoho let a kterou se již dříve několikrát snažila vyřešit, ale nevyřešila.

                  (76)

                  Na druhé straně po poskytnutí konečných informací jiná zúčastněná strana uvedla, že čínská vláda nedávno oznámila, že v roce 2016 splnila své cíle v oblasti snižování kapacity v odvětví oceli a že je pevně odhodlána kapacity v tomto odvětví dále snižovat.

                  (77)

                  Pokud jde o tvrzení, že se čínské vládě soustavně nedaří snížit masivní nadměrnou kapacitu v odvětví oceli, Komise je povinna provést v případě hrozící újmy analýzu perspektivy. Proto považovala prohlášení žadatele za neopodstatněná, neboť se vztahují k minulosti a nemohou být použity k extrapolaci na budoucí chování čínské vlády.

                  (78)

                  Pokud jde o opačné tvrzení dalších zúčastněných stran ohledně snížení čínské kapacity, Komise zopakovala, že informace a odhady týkající se čínské kapacity surové oceli a dotčeného výrobku, které jsou k dispozici, vykazují nesrovnalosti. I když se nezpochybňují seriózní čínské závazky snížit své kapacity, faktem zůstává, že stávající čínská nadměrná kapacita, jak ukazuje tabulka 20 prozatímního nařízení, je tak obrovská, že nemůže reálně v krátkodobém nebo střednědobém horizontu zaniknout.

                  (79)

                  Pokud jde o absorpční kapacitu třetích zemí, jedna zúčastněná strana poukázala na to, že Malajsie a Turecko ukončily dvě šetření proti ČLR týkající se za tepla válcovaných svitků. Tato zúčastněná strana proto dospěla k závěru, že údajná pravděpodobnost přesměrování obchodu na trh Unie se snížila.

                  (80)

                  Uvedená prohlášení byla zamítnuta. Jak je uvedeno v 74. bodě odůvodnění, pravděpodobně i další země přijmou opatření, díky čemuž není pravděpodobné, že by třetí země samy začaly absorbovat obrovskou čínskou kapacitu.

                  (81)

                  Pokud jde o absorpční kapacitu ČLR, žádná zúčastněná strana nepředložila žádné připomínky.

            4.2.3   Závěr

                  (82)

                  Závěrem údaje z doby po OŠ potvrzují analýzu Komise v prozatímní fázi. Vzhledem k omezenému pokroku při omezování ohromné nadměrné kapacity v roce 2016 je pravděpodobné, že podstatný objem stávající ohromné nadměrné kapacity v ocelářství, včetně obdobného výrobku, bude nadále směřovat na trh Unie, pokud nebudou přijata žádná opatření. Současná nadměrná kapacita a nedostatečná absorpční kapacita třetích zemí nebo samotné ČLR naznačují pravděpodobný výrazný nárůst čínského vývozu do Unie, pokud nebudou v konečné fázi šetření přijata žádná opatření.

            4.3   Cenová hladina dovozu

      4.3.1   Aktualizace údajů z doby po OŠ

                  (83)

                  Pokud jde o cenovou hladinu dovozu, ve 142. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se uvádí, že průměrné dovozní ceny z dotčené země poklesly o 33 %, z 600 EUR za tunu v roce 2012 na 404 EUR za tunu v roce 2015. Dále tabulka ve 145. bodě odůvodnění prozatímního nařízení ukazuje další pokračující pokles čínských jednotkových cen v době po období šetření mezi lednem a červnem 2016 při vstupu na trh Unie.

                  (84)

                  Dostupné údaje týkající se cenové hladiny dovozu v období červenec–září 2016 ukazují, že průměrné čínské dovozní ceny vzrostly:

                     Tabulka 5

                     Průměrné čínské dovozní ceny v době po OŠ

                              leden 2016

                              červen 2016

                              červenec 2016

                              srpen 2016

                              září 2016

                              Průměrné dovozní ceny čínského dovozu
                              (EUR za tunu)

                              326

                              308

                              371

                              367

                              370

                                 Zdroj: Eurostat

                  (85)

                  Na současný nárůst čínských dovozních cen musí být pohlíženo v tomto kontextu:

                              a)

                              čínské dovozní ceny nebyly jedinými cenami, které se po 30. červnu 2016 zvýšily. Dovozní ceny dalších hlavních zemí vyvážejících do Unie se po 30. červnu 2016 rovněž zvýšily;

                              b)

                              úroveň, které dosáhly v posledních třech měsících (červenec–září 2016), byla stále nižší než průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Unie (přibližně 431 EUR za tunu na konci období šetření, jak vyplývá z tabulky 11 ve 104. bodě odůvodnění prozatímního nařízení). Proto i navzdory nárůstu cenových úrovní přetrvává enormní tlak na snižování cen, což je důvodem neudržitelného postavení výrobního odvětví EU;

                              c)

                              významným důvodem tohoto globálního růstu cen dotčeného výrobku je zvýšení cen surovin. Konkrétně ceny koksovatelného uhlí se v říjnu 2016 v porovnání s cenami v první polovině roku 2016 téměř zdvojnásobily (na přibližně 200 EUR za tunu). Důvodem byl kombinovaný účinek povinného zkrácení pracovní doby v čínských uhelných dolech a několik přerušení provozu v australských dolech. V této souvislosti je třeba poznamenat, že ČLR a Austrálie patří mezi největší výrobce koksovatelného uhlí na světě. Dramatický nárůst ceny koksovatelného uhlí je znázorněn v následujícím grafu (16).

                     Graf 1

                     Vývoj ceny koksovatelného uhlí

                  Lze proto předpokládat, že ceny dotčeného výrobku začnou opět klesat, jakmile dopad těchto mimořádných okolností týkajících se koksovatelného uhlí pomine.

            4.3.2.   Připomínky zúčastněných stran v návaznosti na prozatímní nařízení

                  (86)

                  Jedna zúčastněná strana uvedla, že se analýza Komise omezuje na červen 2016, zatímco ceny dovozu dotčeného výrobku po červnu 2016 neustále rostly. Požádala Komisi, aby vzala v úvahu nejnovější údaje. Jiná zúčastněná strana rovněž uvedla, že ceny dovozu v poslední době začaly stoupat.

                  (87)

                  Komise potvrdila, že čínské dovozní ceny se v období od července do září 2016 zvýšily, jak je uvedeno v tabulce v 84. bodě odůvodnění. Tyto zúčastněné strany však neuvedly, že ceny se zvýšily globálně kvůli nárůstu cen surovin, zejména koksovatelného uhlí, jak je uvedeno v 85. bodě odůvodnění výše.

            4.3.3   Připomínky zúčastněných stran po poskytnutí konečných informací

                  (88)

                  Po poskytnutí konečných informací Čínské sdružení železa a oceli (CISA) opět tvrdilo, že Komise porušovala obecnou zásadu uvedenou v čl. 3 odst. 9 základního nařízení, neboť zjištění, zda hrozí podstatná újma „musí vycházet ze skutečností, a nikoli z tvrzení, domněnek nebo vzdálené možnosti“. V tomto ohledu odkazovalo na „konkrétní kontext, který se skládá z pouhých možností“. Za druhé tvrdilo, že prohlášení Komise, že průměrná dovozní cena během posledního období od července do září 2016 byla nižší než výrobní náklady výrobního odvětví Unie na konci období šetření, je zavádějící, neboť takové srovnání je založeno na dvou různých obdobích, a tudíž nejde o srovnávání dvou srovnatelných věcí. Podobné připomínky předložili ostatní čínští vyvážející výrobci a jeden italský uživatel. Jeden z těchto čínských vyvážejících výrobců uvedl, že ceny dovozu se v období od ledna do září 2016 snížily o 13,5 %.

                  (89)

                  Jiný čínský vyvážející výrobce rovněž uvedl, že trend nárůstu dovozních cen svědčí o tom, že neexistuje žádná hrozba újmy, a v tomto smyslu odkazoval na judikaturu.

                  (90)

                  Za prvé, pokud jde o tvrzení, že Komise porušila obecnou zásadu uvedenou v čl. 3 odst. 9 základního nařízení, Komise zopakovala, že její zjištění vycházelo ze skutečností, a nikoli z tvrzení, domněnek nebo vzdálených možností. Komise vzala v úvahu takové skutečnosti, jako jsou údaje v tabulce 5, a tyto údaje interpretovala, přičemž do června 2016 byl zaznamenán pokles cen, a poté nárůst zejména z důvodu zvýšení cen surovin, jak je uvedeno v 85. bodě odůvodnění výše. Za druhé, sdružení CISA samo nepředložilo věrohodné alternativní vysvětlení k vývoji čínských dovozních cen. Za třetí, Komise neprovedla analýzu vývoje čínských cen jako izolovaného faktoru, avšak zvolila komplexní přístup. Zvážila a posoudila nejen všechny faktory uvedené v čl. 3 odst. 9 druhém pododstavci základního nařízení, ale rovněž další faktory, jako je příjem objednávek nebo ziskovost (viz oddíly 4.5), aby měla silný faktický základ pro své celkové hodnocení.

                  (91)

                  Pokud jde o tvrzení, že Komise uvedla zúčastněné strany záměrně v omyl srovnáním průměrné dovozní ceny během období od července do září 2016 s výrobními náklady výrobního odvětví Unie na konci období šetření, Komise obě období jasně rozlišila. V této souvislosti je dále důležité zdůraznit, že údaje o výrobních nákladech výrobního odvětví Unie na konci období šetření byly posledními dostupnými údaji v tomto řízení, neboť údaje o výrobních nákladech výrobního odvětví Unie z doby po OŠ nejsou shromážděny. V každém případě, i kdyby se – hypoteticky – výrobní náklady výrobního odvětví Unie v posledním období snížily, nevyvrátilo by to skutečnost, že úroveň čínských cen v září 2016 stále vyvíjela enormní tlak na ceny výrobního odvětví oceli v Unii.

                  (92)

                  Pokud jde o tvrzení, že se Komise neřídila judikaturou, Komise uvedla, že tento argument je neúčinný, neboť Komise v tomto případě analyzovala vývoj cen surovin v době po období šetření, jak je uvedeno v 85. bodě odůvodnění. Toto tvrzení tedy bylo zamítnuto.

            4.3.4   Závěr

                  (93)

                  Navzdory nárůstu cen čínského dovozu od července 2016 a vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, údaje z doby po OŠ celkově nevyvracejí zjištění, že pokles čínských cen vedl k hrozící újmě. Tato hrozba újmy nedávným nárůstem cen čínského dovozu od července 2015 nepominula. Jak je uvedeno v 85. bodě odůvodnění, porovnání vyšších čínských cen s výrobními náklady výrobců v Unii na konci období šetření ukazuje, že ani tato vyšší úroveň cen nezastavila obrovský tlak na snižování cen, v důsledku kterého se výrobní odvětví EU dostává do neudržitelného postavení. Nakonec Komise dospěla k závěru, že rostoucí ceny dovozu by mohly být jen dočasným trendem, který pravděpodobně skončí, jakmile pominou důvody pro zvýšení cen surovin. Čínští vyvážející výrobci uplatňovali na trhu Unie agresivní tvorbu cen, zejména ve druhé polovině roku 2015 a v první polovině roku 2016. Nebudou-li přijata žádná opatření, mohli by čínští vyvážející výrobci při zohlednění současné masivní čínské nadměrné kapacity, pokud jde o ocel, včetně dotčeného výrobku, zachovat agresivní cenovou strategii a snižovat své prodejní ceny na minimální úroveň.

            4.4   Stav zásob

      4.4.1   Aktualizace údajů z doby po OŠ

                  (94)

                  Pokud jde o úroveň zásob, ve 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se uvádí, že Komise nepovažovala tento činitel za nijak zvlášť významný zejména proto, že výrobci v Unii vyrábějí především na objednávku, což jim umožňuje udržovat co nejnižší zásoby.

                  (95)

                  Pokud jde o zásoby v ČLR, Komise navzdory žádostem zaslaným čínským spolupracujícím výrobcům a vlastním průzkumům opět nebyla schopna získat komplexní údaje o zásobách z doby po období šetření.

                  (96)

                  Komise nicméně zjistila, že se zásoby oceli ve skladech ve 40 velkých čínských městech údajně snížily z 9,41 mil. tun koncem září 2016 na 8,89 mil. tun koncem října 2016. Navíc dosáhly zásoby oceli v 80 největších čínských ocelárnách koncem září 2016 úrovně 13,46 mil. tun (17), v porovnání s 16,07 mil. tun na konci září 2015.

            4.4.2   Připomínky zúčastněných stran v návaznosti na prozatímní nařízení a poskytnutí konečných informací

                  (97)

                  Od zúčastněných stran nebyly ohledně stavu zásob předloženy žádné připomínky.

            4.4.3   Závěr

                  (98)

                  Zásoby oceli v ČLR zůstaly po 30. červnu 2016 zhruba na stejné úrovni, jako je úroveň uvedená ve 150. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Komise proto potvrdila své zjištění uvedené ve 151. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            4.5   Ostatní prvky: ziskovost výrobního odvětví Unie a příjem objednávek tímto odvětvím v Unii

      4.5.1   Aktualizace údajů z doby po OŠ

                  (99)

                  Jak je uvedeno ve 155. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, příjem objednávek se vyvíjel negativně. Šetřením se dále zjistilo, že došlo k dalšímu zhoršení ziskovosti žadatelů, na které připadá 90 % celkové výroby výrobního odvětví Unie.
                  Z údajů dostupných za období červenec 2015 až červen 2016 vyplývá, že navzdory pozitivnějšímu vývoji v příjmu objednávek (v porovnání s rokem 2015) došlo k dalšímu zhoršení ziskovosti, jak je znázorněno níže:

                     Tabulka 6

                     Vývoj ziskovosti žadatelů a jejich příjmu objednávek

                              Popis

                              2013

                              2014

                              2015

                              duben 2015 – březen 2016

                              červenec 2015 – červen 2016

                              Ziskovost

                              – 4,86 %

                              – 1,28 %

                              – 3 % až – 5 %

                              – 5 % až – 7 %

                              – 7 % až – 9 %

                              Příjem objednávek

                              16 631 630

                              16 677 099

                              15 529 155

                              15 636 444

                              15 944 183

                                 Zdroj: Eurofer, všechny údaje kromě posledního sloupce ověřené

            4.5.2   Připomínky zúčastněných stran po poskytnutí konečných informací

                  (100)

                  Po poskytnutí konečných informací Čínské sdružení železa a oceli (CISA) tvrdilo, že jelikož se příjem objednávek v době po OŠ zvýšil, výrobci v Unii obdrželi více objednávek, a proto výrobní odvětví Unie čeká pozitivní budoucnost.

                  (101)

                  Komise souhlasila s tím, že se příjem objednávek mírně zvýšil, ale zároveň poukázala na rekordní ztráty vzniklé žadatelům, jak rovněž vyplývá ze stejné tabulky. Proto, i kdyby během poslední doby po OŠ došlo k případnému ozdravení výrobců v Unii, toto ozdravení by nevyrovnalo dramatický nárůst ztrát vzniklých v průběhu téhož období.

            4.5.3   Závěr

                  (102)

                  Na závěr a vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, je třeba uvést, že Komise v posledním období zjistila další zhoršení ziskovosti žadatelů. Hodnocení, že na konci roku 2015 existovala hrozba bezprostřední újmy, tedy nebylo vyvráceno. Další zhoršení ziskovosti za celou první polovinu roku 2016 spíše potvrdilo přesnost hodnocení tohoto ukazatele.

            4.6   Předvídatelnost a bezprostřednost změn okolností

                  (103)

                  V čl. 3 odst. 9 základního nařízení se uvádí, že „… změna okolností, jež by přivodila stav, v němž by dumping působil újmu, musí být zřetelně předvídatelná a musí hrozit bezprostředně.“

                  (104)

                  Jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, všechny výše uvedené činitele byly analyzovány a ověřeny s ohledem na období šetření. Především ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku dosáhla ve 4. čtvrtletí roku 2015, kdy byl čínský tlak na ceny nejcitelnější, neudržitelné úrovně – 10 %.

                  (105)

                  Navíc údaje z období po šetření odhalily, že tento negativní trend v ziskovosti Unie, který započal v druhé polovině roku 2015, v první polovině roku 2016 pokračoval.

                  (106)

                  Dostupné údaje za období od července do září 2016 působí smíšeným dojmem. Zatímco se objem čínského dovozu snížil, nadměrná kapacita zůstala hrozbou. Pokud jde o zvýšení čínských cen během téhož posledního období, i kdyby se – hypoteticky – výrobní náklady výrobního odvětví Unie v posledním období snížily, faktem zůstává, že úroveň čínských cen v září 2016 stále vyvíjela enormní tlak na ceny výrobního odvětví oceli v Unii. Z toho vyplývá, že hrozba újmy byla po skončení období šetření bezprostřední a předvídatelná.

                  (107)

                  Komise tedy potvrdila, že na konci období šetření došlo k zřetelně předvídatelné a bezprostřední změně okolností, jež by mohla vést k situaci, v níž by dumping způsobil újmu.

            4.7   Závěry ohledně hrozící újmy

                  (108)

                  Jak je uvedeno v 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, přestože se výrobní odvětví Unie během roku 2014 a v prvních dvou čtvrtletích roku 2015 vzpamatovávalo, téměř všechny ukazatele újmy se v druhé polovině roku 2015 začaly dramaticky propadat. Šetření odhalilo, že tento negativní trend, který započal v druhé polovině roku 2015, nebyl v první polovině roku 2016 přerušen. Všechny činitele hodnocené v rámci čl. 3 odst. 9 základního nařízení, především výrazné zvýšení dumpingového dovozu v roce 2015 za stále se snižujících cen, obrovská nadměrná kapacita v ČLR a negativní vývoj ziskovosti výrobního odvětví Unie, tudíž ukazují stejným směrem.

                  (109)

                  Dostupné údaje za období od července do září 2016 působí smíšeným dojmem. Zatímco objem čínského dovozu se snížil, nadměrná kapacita zůstala hrozbou a ceny byly i nadále nižší než výrobní náklady výrobního odvětví Unie i přes jejich nedávné zvýšení.

                  (110)

                  S ohledem na tuto analýzu Komise dospěla k závěru, že na konci období šetření existovala hrozba zřetelně předvídatelné a bezprostřední újmy pro výrobní odvětví Unie. Toto posouzení nebylo výše analyzovaným vývojem po období šetření vyvráceno.

                  (111)

                  Komise dále zamítla tvrzení sdružení CISA – po poskytnutí konečných informací –, že hodnocení Komise nebylo v souladu s judikaturou, s upozorněním na následující dva hlavní rozdíly mezi jejím přístupem v tomto případě a přístupem, který vedl k přijetí nařízení Rady (ES) č. 926/2009 (18):

                              —

                              Za prvé, jak je zmíněno ve 119. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie bylo v tomto případě na konci období šetření považováno za oslabené, ale ne do takové míry, aby během posuzovaného období utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.

                              —

                              Za druhé, Komise analyzovala a důkladně posoudila údaje za dobu po OŠ do té míry, do jaké to bylo v tomto případě možné, aby bylo možno potvrdit nebo vyvrátit její zjištění, jak to umožňuje judikatura.

            5.   PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI

                  (112)

                  Jedna zúčastněná strana zopakovala, že na Rusko připadal během období šetření největší objem dovozu do Unie a že podíl čínského dovozu na trhu stále zůstával na velmi nízké úrovni, tj. přibližně 4 %, i když se během posuzovaného období zvýšil. Po poskytnutí konečných informací jiná zúčastněná strana rovněž uvedla, že pouhý 4 % podíl čínského dovozu na trhu znemožnil určení příčinné souvislosti.

                  (113)

                  Těmito tvrzeními se již zabývá 177. až 188. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Navíc pokud jde o podíl na trhu, v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se uvádí, že celkový tržní podíl čínského dovozu do Unie se během posuzovaného období více než zpětinásobil.

                  (114)

                  Podle žadatele by bylo vhodné posuzovat účinky dumpingového dovozu z Číny souhrnně s dumpingovým dovozem z dalších pěti zemí, na který se vztahuje jiné právě probíhající šetření. Po poskytnutí konečných informací žadatel tento bod zopakoval.

                  (115)

                  Komise v tomto případě nepovažovala za možné posuzovat dumpingový dovoz souhrnně sloučením dvou šetření. Pojem dovozu, který je „současně předmětem antidumpingového šetření“ podle čl. 3 odst. 4 základního nařízení, požaduje, aby se buď jednalo o dovoz spadající pod jedno šetření, nebo o dovoz spadající pod dvě různá šetření probíhající současně se stejným obdobím šetření nebo obdobím šetření, která se ve velké míře překrývají. V tomto případě se obě šetření týkala různých období šetření, která se překrývala pouze šest měsíců v období šetření.

                  (116)

                  S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise potvrdila své závěry učiněné ve 197. až 198. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            6.   ZÁJEM UNIE

      6.1   Zájem výrobního odvětví Unie

                  (117)

                  Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se závěr uvedený ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            6.2   Zájem dovozců

                  (118)

                  Jelikož k zájmu dovozců nebyly vzneseny žádné připomínky, Komise potvrdila rovněž svůj závěr uvedený ve 204. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            6.3   Zájem uživatelů

                  (119)

                  Po poskytnutí prozatímních informací někteří uživatelé tvrdili, že uložení antidumpingových opatření vůči dotčené zemi by nebylo v zájmu Unie. Tvrdili, že antidumpingová opatření by byla v rozporu se zájmy uživatelů, neboť by:

                              a)

                              měla protisoutěžní účinek;

                              b)

                              vedla k většímu objemu dovozu navazujících výrobků vyrobených ve třetích zemích.

                  (120)

                  Tvrzením, že by antidumpingová opatření měla protisoutěžní účinek, se zabývaly již 205. až 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení, že by antidumpingová opatření týkající se dotčeného výrobku vedla k většímu objemu dovozu navazujících výrobků vyrobených ve třetích zemích, nebylo podloženo žádnými významnými doplňujícími informacemi. Komise tedy toto tvrzení odmítla.

                  (121)

                  Italský uživatel, který během šetření spolupracoval, tvrdil, že 210. bod odůvodnění prozatímního nařízení by měl být doplněn o informace týkající se také dopadu antidumpingových opatření na jeho ziskové rozpětí. V této souvislosti italský uživatel zmínil, že při předpokládaném antidumpingovém clu ve výši 22,6 % by se jeho zisk před zdaněním snížil o 2,3 procentního bodu. Proto dospěl k závěru, že uložení antidumpingových opatření by mělo značný dopad na jeho ziskovost, a tím spíše na další menší uživatele, kteří nejsou ve spojení a zpracovávají dotčený výrobek. Komise uznala, že antidumpingové clo bude mít negativní dopad na ziskovost italského uživatele. Komise nicméně také uvedla, že uživatel není závislý výhradně na čínském dovozu, ale že dotčený výrobek nakupoval během období šetření také od výrobců v Unii i od dalších výrobců v třetích zemích. Kromě toho by jeho ziskovost zůstala pozitivní, byť na nižší úrovni.

                  (122)

                  Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že výsledky tohoto italského uživatele, pokud jde o růst a zisky, jsou v silném rozporu s výsledky výrobců v Unii, kteří zaznamenali velké ztráty. Komise se domnívala, že tento argument analýzu dopadu na uživatele nezmění. Jak je stanoveno v oddíle 6.1, zájmy výrobců v Unii se již zohlednily.

                  (123)

                  V neposlední řadě Komise nemohla posoudit dopad uložení opatření na další uživatele, jelikož tito uživatelé v tomto šetření nespolupracovali.

                  (124)

                  Vzhledem k výše uvedeným informacím a vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, Komise potvrdila své závěry učiněné v 213. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            6.4   Závěr ohledně zájmu Unie

                  (125)

                  Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky týkající se zájmu Unie, byly potvrzeny závěry, k nimž se dospělo v 214. až 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.

            7.   KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ

      7.1   Úroveň pro odstranění újmy

                  (126)

                  Komise se rozhodla předběžně stanovit cílový zisk na 7 %, a to na základě studie OECD, která simuluje způsob, jakým by probíhalo ozdravení výrobního odvětví Unie z recese způsobené hospodářskou a finanční krizí v roce 2009. Po uložení prozatímních opatření a jak je uvedeno v 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise se touto otázkou dále zabývala nejen na základě připomínek obdržených po poskytnutí informací, ale také tak, že požádala v tomto směru o více informací a analyzovala je.

                  (127)

                  Po poskytnutí prozatímních a konečných informací několik stran vyjádřilo připomínky k 7 % cílovému zisku. Jedna zúčastněná strana tvrdila, že je příliš nízký, zatímco jiná zúčastněná strana uváděla, že je přehnaný.

                  (128)

                  Sdružení Eurofor se domnívalo, že cílový zisk 7 % je příliš nízký. Za prvé uvedlo, že nejvhodnější metoda pro stanovení ziskového rozpětí je buď na základě údajů z předchozího šetření týkajícího se plochých za tepla válcovaných výrobků (v roce 2000), nebo na základě ziskovosti dosažené v odvětví oceli během roku 2008. Pokud by se vycházelo ze zisků dosažených v roce 2000, dosáhlo by se cílového zisku 12,9 %, zatímco pokud by se vycházelo ze zisků dosažených během roku 2008, dosáhlo by se cílového zisku 14,4 %. Sdružení Eurofer tvrdilo, že vzhledem k tomu, že v Unii od roku 2000 nedošlo k žádným technologickým ani finančním změnám, bylo by vhodné použít zisky dosažené v roce 2000, Další možností by bylo použití zisků dosažených v roce 2008, neboť Komise ověřila údaje o ziskovosti za dobu 10 let, včetně roku 2008, což byl rok před propuknutím finanční krize. Sdružení Eurofer podotklo, že cílový zisk by se neměl odvozovat z let zasažených hospodářskou krizí nebo dumpingovým dovozem z dotčené země. Za druhé, pokud by Komise oba přístupy zamítla, sdružení Eurofer tvrdilo, že cílový zisk podložený studií OECD z roku 2013 by měl být upraven podle skutečných výsledků dosažených odvětvím PTV v Unii během období šetření. Tím by se dosáhlo přiměřeného ziskové rozpětí ve výši 10 %.

                  (129)

                  Jak je objasněno v 220. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že vycházet u cílového zisku ze zisků dosažených v roce 2000 není rozumnou možností. I za nepravděpodobného předpokladu – jak tvrdí Eurofer–, že v Unii od roku 2000 nedošlo k žádným technologickým ani finančním změnám, došlo od roku 2000 přinejmenším k určitým změnám ve velikosti trhu Unie v důsledku rostoucího počtu členských států v období 2000–2016. Za druhé, z důvodů vysvětlených ve 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, založit cílový zisk na ziscích dosažených v roce 2008 rovněž není vhodnou možností, především proto, že v případě hrozící újmy je třeba využít spíše analýzu perspektivy. A nakonec, žádost Euroferu zvýšit cílový zisk ze 7 % na 10 % – v případě, že by cílový zisk nevycházel ani z údajů za rok 2000, ani za rok 2008 – nebyla dostatečně odůvodněna.

                  (130)

                  Čínský vyvážející výrobce Hebei Iron & Steel Group (19) a jeho dovozce ve spojení Duferco S.A. uvedli, že použití 7 % cílového zisku bylo přehnané, nepřiměřené a nepřesné z těchto důvodů: za prvé, odráží odhad výdělků, který je zatížen nejistotou a jehož základní parametry se mezitím změnily; za druhé, odráží ziskovost potřebnou pro přežití celého ocelářského průmyslu Unie, a nikoli specificky pro přežití unijních výrobců oceli vyrábějících dotčený výrobek; za třetí, jelikož Komise předběžně zjistila, že dovoz byl v roce 2015 dumpingový, naproti tomu v letech 2012–2014, kdy bylo dosaženo výsledku v rozmezí – 3,3 % (ztráta) a 0,4 % (zisk), k dumpingu nedocházelo. Avšak za předpokladu, že během let 2012–2014 docházelo k dumpingu, je posledním rokem, kdy neexistují žádné důkazy o dumpingovém dovozu dotčeného výrobku, rok 2011, v němž bylo v průměru dosaženo zisku 3,11 %. Po poskytnutí konečných informací navíc stejný čínský vyvážející výrobce tvrdil, že tento přístup je zjevně v rozporu s judikaturou Soudního dvora, neboť zohledňoval jiné faktory než dumping a měl spíše zajistit přežití výrobního odvětví Unie.

                  (131)

                  Za prvé se Komise domnívá, že zúčastněná strana nedoložila svá tvrzení, že se základní parametry, které byly základem pro studii použitou k určení cílového zisku ve výši 7 %, mezitím změnily.

                  (132)

                  Za druhé, zúčastněná strana rovněž tvrdila, že studie odráží ziskovost nezbytnou pro udržení celého ocelářského průmyslu Unie, nejen konkrétních unijních výrobců oceli vyrábějících dotčený výrobek. V tomto ohledu, jak již bylo uvedeno v 223. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jelikož neexistovaly žádné jiné spolehlivé údaje, Komise použila tato čísla pro ocelářství jako celek na dotčený výrobek, jelikož PTV tvoří velkou část výroby surové oceli.

                  (133)

                  Za třetí, poznámka k použití údajů o ziskovosti buď z období 2012–2014, nebo z roku 2011 se nezdá být vhodná. Cílový zisk je cena, kterou by výrobní odvětví Unie mohlo účtovat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez dumpingového dovozu. Jak je zmíněno ve 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, roky 2012, 2013 a 2014 nelze považovat za roky za normálních podmínek hospodářské soutěže vzhledem k dopadům dluhové krize eurozóny a klesající poptávce po oceli v roce 2012. Navíc, jak bylo konstatováno ve věci výrobků válcovaných za studena (20), údaje z roku 2011 nemohou být použity z důvodu dopadu finanční krize z roku 2009, která o dva roky později stále ještě ovlivňovala údaje o ziskovosti.

                  (134)

                  Na základě výše uvedených skutečností Komise potvrdila, že 7 % cílový zisk byl nejvhodnějším základem v tomto případě hrozící újmy. Toto vysvětlení je v souladu s rozsudkem Soudního dvora (21), že určení hrozící újmy vyžaduje z povahy věci prospektivní analýzu.

            7.2   Konečná opatření

      7.2.1   Přístup k důvěrným údajům

                  (135)

                  Právní zástupce čínského vyvážejícího výrobce tvrdil, že informace, které byly součástí prozatímně poskytnutých informací, mu neumožňují podat připomínky ke správnosti a relevanci zjištění Komise, která se týkala výpočtu dumpingového rozpětí, dopadu na ceny a rozpětí újmy, včetně toho, zda byly při výpočtu cenového podbízení a prodeje pod cenou zohledněny všechny prodeje výrobců v Unii zařazených do vzorku, nebo pouze těch, u nichž docházelo k prodeji odpovídajících typů výrobku od čínského vyvážejícího výrobce. V této souvislosti čínský vyvážející výrobce požádal dne 8. listopadu 2016 o vyjasnění. Kromě toho dne 8. listopadu 2016 a po poskytnutí konečných informací požádal čínský vyvážející výrobce také o přístup k určitým důvěrným informacím. Navrhl, aby k těmto důvěrným informacím měli přístup pouze právní zástupci, nebo aby byl případně zapojen úředník pro slyšení.

                  (136)

                  Útvary Komise dne 8. prosince 2016 odpověděly, že při výpočtu cenového podbízení a prodeje pod cenou byly zohledněny pouze odpovídající typy výrobku, aby se porovnaly údaje o prodeji čínského vyvážejícího výrobce s údaji o prodeji od výrobců v EU. V každém případě objem srovnatelných výrobků prodaných výrobním odvětvím Unie představoval 62 % jeho celkového objemu vývozu. V tomto ohledu výrobky, které tento konkrétní vyvážející výrobce vyvezl do Unie, odpovídaly srovnatelnému výrobku Unie. Útvary Komise dále informovaly právního zástupce uvedené strany, že jeho žádost o přístup k důvěrným informacím nelze akceptovat, neboť Komise je povinna chránit důvěrnost údajů ostatních zúčastněných stran. Jelikož podle platných právních předpisů neexistují jiné prostředky na ochranu důvěrnosti a současně na poskytnutí požadovaných informací stranám, útvary Komise jej vyzvaly, aby se obrátil na úředníka pro slyšení, aby důvěrné informace ověřil.

                  (137)

                  V této souvislosti žadatel po poskytnutí konečných informací vznesl připomínku, že Komise je z právního hlediska povinna chránit důvěrné údaje poskytnuté všemi zúčastněnými stranami. Odmítl proto upustit od ochrany poskytované jeho důvěrným údajům podle článku 19 základního nařízení.

                  (138)

                  Podle stávajících právních předpisů Unie, jak jsou vykládány v judikatuře Soudního dvora, je právně možné poskytnout přístup k důvěrným údajům předloženým zúčastněnou stranou jiné straně pouze se souhlasem poskytovatele údajů, nebo v případě sporu vedeného u soudů Unie. Jedinou alternativou je kontrolní mechanismus podle článku 15 rozhodnutí předsedy Komise ze dne 29. února 2012 o mandátu úředníka pro slyšení (22). Slyšení za přítomnosti úředníka pro slyšení proběhlo dne 7. února 2017. Projednával se na něm právní rámec týkající se přístupu k důvěrným údajům.

            7.2.2.   Žádost o další vysvětlení po poskytnutí konečných informací

                  (139)

                  Po poskytnutí konečných informací byl právní zástupce téhož čínského vyvážejícího vývozce poprvé vyslechnut dne 12. ledna 2017, aby se podrobně projednala jeho požadovaná vysvětlení. Po této schůzce ve svém písemném podání ve stejný den zopakoval svou žádost, aby mu byly poskytnuty informace o výpočtech újmy, aby „pochopil povahu a rozsah údajně existujícího účinku na ceny“.

                  (140)

                  Dne 18. ledna 2017 útvary Komise poskytly v samostatném dopise všechna vysvětlení v co možná největším rozsahu, tj. aniž by byla porušena ze základního nařízení vyplývající právní povinnost chránit důvěrné údaje, které právní zástupce tohoto čínského vyvážejícího výrobce požadoval. Kromě toho Komise uvedla, že deset typů dotčeného výrobku prodávaných tímto čínským vyvážejícím výrobcem 100 % odpovídá typům prodávaným výrobci Unie. Navíc jen jeden z deseti typů výrobku představuje přibližně 75 % jeho celkového objemu prodeje v Unii během období šetření.

            7.2.3   Zahrnutí tzv. rozpětí dovozců do výpočtu rozpětí prodeje pod cenou a cenového podbízení

                  (141)

                  Po poskytnutí prozatímních a konečných informací jeden čínský vyvážející výrobce napadl způsob, jakým Komise vypočítala rozpětí újmy. Tato zúčastněná strana tvrdila, že čínské prodejní ceny musí být upraveny o tzv. rozpětí dovozců, které zahrnuje celní odbavení, manipulaci, financování, prodejní, správní a režijní náklady a zisk (ve výši 5 %). Cena ze skladu dovozce by jako taková zahrnovala podobné nákladové prvky jako prodejní cena ze závodu výrobního odvětví Unie. Zúčastněná strana kromě toho tvrdila, že Komise zohlednila jen cenu franko přístav určení (tj. bez úpravy o prodejní, správní a režijní náklady a zisk), což nepostačuje k tomu, aby bylo provedeno odpovídající srovnání mezi příslušnými cenami čínského vyvážejícího výrobce a výrobců v Unii pro výpočet cenového podbízení a prodeje pod cenou. Na podporu tohoto tvrzení zúčastněná strana odkazovala na dvě prozatímní nařízení, která byla přijata před více než 20 lety. Tento čínský vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že Komise nevzala v úvahu skutečnost, že vývozní cena s dodáním na hranice Unie by byla ovlivněna vztahem mezi vývozcem a dovozcem. Při jejím zohlednění by Komise použila převodní cenu mezi společnostmi ve spojení jako základ pro srovnání s cenami ze závodu výrobního odvětví Unie.

                  (142)

                  Komise toto tvrzení odmítla z následujícího důvodu: účelem výpočtu rozpětí újmy je určit, zda by uložení nižší sazby cla (než je sazba založená na dumpingovém rozpětí) na vývozní cenu dumpingového dovozu postačovalo k odstranění újmy způsobené dumpingovým dovozem. Toto posouzení by mělo vycházet z vývozní ceny s dodáním na hranice Unie, což je úroveň, která je považována za srovnatelnou s cenou ze závodu výrobního odvětví Unie. Metodika, kterou Komise použila pro srovnání údajů čínských vyvážejících výrobců a výrobců v Unii pro výpočet cenového podbízení a prodeje pod cenou, zajišťuje stejné zacházení jak s vyvážejícími výrobci, tak s výrobci v Unii. Komise se domnívala, že určení příslušné dovozní ceny pro stanovení cenového podbízení a prodeje pod cenou by nemělo být ovlivněno tím, zda se vývoz uskutečňuje pro provozy ve spojení nebo nezávislé provozy v Unii. Za tímto účelem je příslušnou cenou, která má být zohledněna, cena, za kterou je dotčený výrobek prodáván do Unie, a nikoli cena, za kterou jsou dovážené materiály dále prodávány dovážejícími výrobci v Unii. Komise navíc odkazuje na 144. bod odůvodnění tohoto nařízení. Komise proto usuzovala, že její přístup byl správný.

            7.2.4   Odkaz na analogické použití čl. 2 odst. 9 základního nařízení

                  (143)

                  Žadatel uvedl, že Komise by měla při stanovování vývozních cen u prodeje, který probíhal prostřednictvím dovozců ve spojení, v rámci výpočtu rozpětí újmy uplatnit čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Tato zúčastněná strana rovněž uvedla, že na rozdíl od případu výrobků válcovaných za studena poskytnutí prozatímních informací výslovně nepotvrdilo, že byla použita tato metodika.

                  (144)

                  Komise potvrdila, že účelem výpočtu rozpětí újmy je určit, zda by uložení nižší sazby cla (než je sazba založená na dumpingovém rozpětí) na vývozní cenu dumpingového dovozu postačovalo k odstranění újmy způsobené dumpingovým dovozem. Toto posouzení by mělo vycházet z vývozní ceny s dodáním na hranice Unie, což je úroveň, která je považována za srovnatelnou s cenou ze závodu výrobního odvětví Unie. V případě prodeje na vývoz prostřednictvím dovozců ve spojení se vývozní cena početně určí na základě ceny dalšího prodeje prvnímu nezávislému zákazníkovi s náležitou úpravou podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Jelikož je vývozní cena při výpočtu rozpětí újmy nepostradatelným prvkem a jelikož je toto ustanovení jediným ustanovením základního nařízení, které poskytuje vodítko k výpočtu vývozní ceny, je analogické použití tohoto článku odůvodněné.

                  (145)

                  Po poskytnutí konečných informací sdružení CISA tvrdilo, že bylo překvapené, že Komise použila analogicky čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Tvrdilo, že tento postup je v rozporu se samotným čl. 2 odst. 9 základního nařízení a představuje zjevnou chybu spočívající v nesprávném posouzení. Tvrdilo rovněž, že nejméně jeden čínský vyvážející výrobce zařazený do vzorku vyvážel prostřednictvím dovozců ve spojení a že v důsledku toho byla jeho konečná celní sazba nadhodnocena.

                  (146)

                  Za prvé, Komise zopakovala, že čl. 2 odst. 9 základního nařízení je jediným ustanovením základního nařízení, které poskytuje vodítko k početnímu určení vývozní ceny. V rámci výpočtu rozpětí újmy je tedy jeho uplatňování opodstatněno. Za druhé, na rozdíl od toho, co se tvrdí, je v poslední době praxí Komise důsledně (23) uplatňovat čl. 2 odst. 9 základního nařízení analogicky při výpočtu rozpětí újmy. Za třetí, účelem výpočtů dumpingového rozpětí není změřit, do jaké míry prodej dovozců ve spojení způsobuje výrobcům Unie újmu, ale spíše stanovit, zda má vývoz čínského vyvážejícího výrobce takový poškozující dopad v důsledku cenového podbízení a prodeje pod cenou výrobců Unie. Za tímto účelem je příslušnou cenou, která má být zohledněna, cena, za kterou je dotčený výrobek prodáván do Unie, a nikoli cena, za kterou jsou dovážené materiály dále prodávány dovážejícími výrobci v Unii. Závěrem Komise potvrdila, že při stanovení vývozní ceny pro prodej prováděný dovozci ve spojení použila uvedenou metodiku.

            7.2.5   Období, které se použije pro výpočet rozpětí újmy v případě hrozící újmy

                  (147)

                  Žadatel kritizoval skutečnost, že Komise prozatímně uplatnila standardní přístup podstatné újmy, když průměrné rozpětí újmy vztáhla na celé období šetření (tj. rok 2015). Tvrdil, že tento přístup není správný, neboť rozpětí hrozby újmy musí odrážet hrozbu, a pokud se hrozba projeví později v průběhu období šetření, musí rozpětí újmy odrážet konkrétní dopad hrozby. Aby bylo možné účinně odstranit dopad hrozby újmy, měla by se Komise zaměřit na ty části období šetření, kdy se hrozba újmy začala projevovat. V této souvislosti žadatel poukázal na skutečnost, že hrozba újmy začala mít dopad na odvětví oceli v Unii od druhé poloviny roku 2015. Proto by se mělo pro výpočet rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou použít pouze druhé pololetí roku 2015. Žadatel rovněž zmínil, že účelem případů hrozící újmy je umožnit Komisi, aby jednala účinně a preventivně ještě před tím, než se hrozící újma projeví vznikem újmy. Pokud by Komise nebyla ochotna změnit svou metodu výpočtu rozpětí (hrozící) újmy, výrobní odvětví by musela čekat déle, dokud by jim nevznikla podstatná újma za celý rok, než by mohla požádat o ochranu před dumpingovým dovozem kvůli získání realistického dumpingového rozpětí. Takové jednání by bylo na úkor pracovních míst a průmyslové činnosti na trhu Unie a zároveň by poškozovalo cíle žádostí ohledně hrozby újmy.

                  (148)

                  Na základě podrobné analýzy argumentů žadatele Komise připomněla, že předběžně dospěla k závěru, že na konci období šetření došlo k zřetelně předvídatelné a bezprostřední změně okolností, za nichž by dumping způsobil újmu. V tomto ohledu Komise mimo jiné odkazovala na 157., 159. a 198 bod odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž se uvádí, že „přestože se výrobní odvětví Unie během roku 2014 a v prvních dvou čtvrtletích roku 2015 vzpamatovávalo, téměř všechny ukazatele újmy se v druhé polovině roku 2015 začaly dramaticky propadat. Šetření odhalilo, že tento negativní trend, který započal v druhé polovině roku 2015, nebyl v první polovině roku 2016 přerušen.“ Dále ve 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení uvedla, že „vzhledem k časovému souběhu stále se zvyšující úrovně dumpingového dovozu za trvale se snižující ceny na jedné straně a na druhé straně ztráty podílu na trhu výrobního odvětví Unie a stlačení cen vedoucího ke ztrátovosti, především v druhém pololetí 2015 a dále, Komise vyvozuje, že dumpingový dovoz měl negativní dopad na situaci výrobního odvětví Unie.“

                  (149)

                  Za druhé, Komise ve věci samé stanovila, že – jak je uvedeno ve 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení – negativní trend započal v druhé polovině roku 2015 a na konci období šetření vedl k zřetelně předvídatelné a bezprostřední změně okolností, což by vedlo k situaci, v níž by dumping způsobil újmu, pokud by nebyla přijata žádná opatření. To je v souladu s tvrzením Komise uvedeném ve 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že „výrobci v Unii se mohli v roce 2014 a první polovině roku 2015 částečně zotavit“. V důsledku toho druhá polovina roku 2015 lépe odráží skutečný dopad hrozby újmy pro výrobní odvětví Unie, která by měla být odstraněna.

                  (150)

                  Za třetí, Tribunál konstatoval, že analýza údajů z doby po období šetření je vhodná především tehdy, má-li být zjištěno, zda existuje hrozba újmy, která vyžaduje z povahy věci prospektivní analýzu. Komise se domnívá, že druhé pololetí roku 2015 zřejmě lépe odpovídá tomuto požadavku, neboť je budoucímu vývoji blíže než celé období šetření.

                  (151)

                  Za čtvrté, výpočet na základě celého období šetření, bez ohledu na to, zda existovaly náznaky negativních trendů, by zpochybňoval cíl v případě hrozící újmy, kterým je jednat účinně a preventivně ještě před tím, než hrozící újma způsobí újmu.

                  (152)

                  Na základě všech výše uvedených důvodů Komise akceptovala názor, že by období pro výpočet rozpětí újmy v tomto konkrétním případě mělo být založeno na druhém pololetí roku 2015, a nikoli na celém období šetření.

                  (153)

                  Komise proto požádala spolupracující výrobce od doplňující údaje. Od výrobců v Unii zařazených do vzorku obdržela dodatečné čtvrtletní údaje za OŠ týkající se výrobních nákladů podle typu výrobku, a poté tyto údaje ověřila. Ověřovala výhradně doplňující údaje, které jí byly poskytnuty a o které dříve nepožádala, aby zajistila, že údaje, na nichž nakonec založí svá zjištění, jsou spolehlivé.

                  (154)

                  Jelikož byla úroveň spolupráce považována za vysokou, konečné rozpětí újmy pro ČLR, platné pro spolupracující vyvážející výrobce nezařazené do vzorku, bylo vypočítáno jako průměr rozpětí tří vyvážejících výrobců/skupin společností. Konečné rozpětí újmy pro ČLR, platné pro nespolupracující vyvážející výrobce, bylo stanoveno na úrovni nejvyššího rozpětí tří spolupracujících společností/skupin společností.

                  (155)

                  Po poskytnutí konečných informací sdružení CISA podotklo, že zatímco bylo jako základ pro výpočet cílové jednotkové ceny výrobního odvětví Unie použito celé období šetření, pro výpočet jednotkové prodejní ceny ve volném oběhu v Unii v případě čínských vyvážejících výrobců patřících do skupiny Shagang bylo použito pouze 6 měsíců období šetření. V důsledku toho sdružení CISA požádalo Komisi, aby přepočítala oba prvky za použití dostupných údajů za stejné období.

                  (156)

                  Po provedení analýzy bylo zjištěno, že je tato připomínka správná. Komise proto přepočítala cílovou jednotkovou cenu výrobního odvětví Unie v případě čínských vyvážejících výrobců patřících ke skupině Shagang a použila údaje týkající výrobních nákladů jako takové za stejné období (druhé pololetí roku 2015), jako je období použité pro výpočet jednotkové prodejní ceny ve volném oběhu v Unii v případě všech čínských vyvážejících výrobců.

                  (157)

                  Revidovaný výpočet vedl ke zjištění, že rozpětí újmy pro společnosti patřící do skupiny Shagang se snížilo z 36,6 % na 35,9 %.

                  (158)

                  Komise dále přezkoumala původní výpočty rozpětí újmy u dvou dalších čínských vyvážejících výrobců. Zatímco byl původní výpočet pro skupinu Hebei posouzen jako správný, přezkum původního výpočtu pro společnost Bengang Steel Plates Co., Ltd. ukázal, že obsahuje tyto chybné údaje:

                              —

                              bylo zjištěno, že jeden typ výrobku byl nesprávně vyloučen z původního výpočtu. Proto se tento výrobek zahrnul do revidovaného výpočtu, jelikož byl prodáván jak výrobci v Unii, tak společností Bengang Steel Plates Co., Ltd.,

                              —

                              několik hodnot bylo v údajích o výrobním odvětví Unie ve výpočetním listu špatně propojeno.

                        V důsledku výše uvedených účinků se rozpětí újmy pro tohoto čínského vyvážejícího výrobce zvýšilo na 28,1 % (namísto 25,5 %).

                  (159)

                  Revidovaný výpočet cílové jednotkové ceny výrobního odvětví Unie byl dne 16. ledna 2017 sdělen jak skupině Shagang, tak společnosti Bengang Steel Plates Co., Ltd. Jelikož byla jediným prvkem, který se v porovnání s poskytnutím konečných informací za strany Komise ze dne 22. prosince 2016 změnil, cílová cena výrobního odvětví Unie, byly obě zúčastněné strany požádány, aby vyjádřily své připomínky k těmto uvedeným dodatečným informacím do 18. ledna 2017. Do uvedeného data nebyly žádné připomínky doručeny.

                  (160)

                  Po poskytnutí konečných informací jeden čínský vyvážející výrobce rovněž uvedl, že jej uvedené důvody nepřesvědčily, že by použití pouze údajů za druhé pololetí roku 2015 lépe odráželo situaci ohledně dopadu hrozby újmy. Tvrdil také, že by jakékoli selektivní použití období pro účely výpočtu rozpětí újmy činilo srovnání dumpingového rozpětí a rozpětí újmy pro účely „pravidla nižšího cla“ nelogickým a zkreslujícím a vedlo by k vyšším rozpětím, než v případě použití celého roku 2015. Požádal proto Komisi, aby použila pro výpočet rozpětí újmy období 12 měsíců, podobně jako tomu bylo u výpočtu dumpingových rozpětí. Obdobné připomínky vznesl italský uživatel, který dodal, že selektivní použití informací týkajících se části období šetření neumožňuje provést objektivní posouzení úrovně pro odstranění újmy v tomto případě.

                  (161)

                  Podobnou připomínku vznesli sdružení CISA a dva čínští vyvážející výrobci a tvrdili, že volba šestiměsíčního období je v rozporu s právní jistotou a legitimním očekáváním. V tomto ohledu, zatímco další čínský vyvážející výrobce zejména tvrdil, že omezení souboru údajů na pouhé šestiměsíční období nemůže být považováno za skutečný důkaz ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, sdružení CISA odkazovalo na bod 5.1 oznámení o zahájení řízení, že šetření dumpingu a újmy se bude týkat období od 1. ledna 2015 do 31. prosince 2015, a judikaturu.

                  (162)

                  Kromě toho jeden čínský vyvážející výrobce rovněž uvedl, že ustálenou praxí Komise je zdržet se použití údajů vztahujících se pouze k části období šetření a že metodika použitá v tomto případě není v souladu s doporučením antidumpingového výboru WTO, že „období sběru údajů ... by mělo zahrnovat celé období sběru údajů pro šetření ohledně dumpingu“.

                  (163)

                  Komise všechny tyto argumenty zamítla s následujícím odůvodněním. Za prvé, stanovení dumpingu a újmy se provádí na základě období šetření a posuzovaného období stanovených v souladu s příslušnými ustanoveními základního nařízení a oznámených v oznámení o zahájení řízení. Na druhé straně základní nařízení nestanoví žádnou konkrétní metodu pro výpočet rozpětí újmy použitou na uplatnění pravidla nižšího cla. Za druhé, základní nařízení také nestanoví zvláštní kritéria pro vymezení období, během kterého se posuzují parametry pro výpočet rozpětí újmy. V tomto případě se Komise domnívá, že zvolené období odráží zvláštnosti případu a že v rámci analýzy perspektivy je vhodné. Kromě toho Komise použila při výpočtu rozpětí újmy stejné šestiměsíční období jako pro porovnání vývozní ceny a cílové ceny, aby bylo zajištěno objektivní posouzení.

                  (164)

                  Při zohlednění záležitostí uvedených výše ve 135. až 163. bodě odůvodnění a vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, byla konečná rozpětí újmy přepočítána na základě údajů za druhou polovinu roku 2015. Tato konečná rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující. Jsou zde uvedeny také sazby konečného cla.

                     Tabulka 7

                     Konečná rozpětí a sazby konečného cla

                              Čínští vyvážející výrobci

                              Konečné dumpingové rozpětí

                              Konečné rozpětí újmy

                              Sazba konečného cla

                              Bengang Steel Plates Co., Ltd.

                              97,3 %

                              28,1 %

                              28,1 %

                              Hesteel Group Co., Ltd.

                              95,5 %

                              18,1 %

                              18,1 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              106,9 %

                              35,9 %

                              35,9 %

                              Ostatní spolupracující společnosti

                              100,5 %

                              27,3 %

                              27,3 %

                              Všechny ostatní společnosti

                              106,9 %

                              35,9 %

                              35,9 %

                  (165)

                  Na základě připomínek vyvážejícího výrobce po poskytnutí konečných informací byla výše uvedená rozpětí újmy případně zaokrouhlena směrem dolů na jedno desetinné místo.

                  (166)

                  Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyrobeného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, by se tyto sazby neměly vztahovat a takový výrobek by měl podléhat celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.

                  (167)

                  Jakákoli žádost týkající se použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po zřízení nových výrobních nebo obchodních subjektů) by měla být zaslána Komisi (*1) s veškerými relevantními údaji, zejména pak údaji o změnách v činnostech společnosti spojených s výrobou či domácím a vývozním prodejem, které souvisejí např. se změnou názvu nebo se změnou výrobních či prodejních subjektů. Toto nařízení bude v případě potřeby odpovídajícím způsobem změněno tak, že bude aktualizován seznam společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.

                  (168)

                  „Hebei Iron & Steel Group Co., Ltd“ změnila během šetření svůj název na „Hesteel Group Co., Ltd.“. Některé společnosti, které jsou s ní ve spojení, rovněž změnily svůj název. Komise tyto změny názvu náležitě zohlednila a odpovídajícím způsobem upravila čl. 1 odst. 2.

                  (169)

                  Aby se co nejvíce omezilo riziko obcházení, má se za to, že je v tomto případě nutné přijmout zvláštní opatření za účelem zajištění řádného uplatňování antidumpingových opatření. Tato zvláštní opatření jsou následující: povinnost předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, která splňuje požadavky stanovené v čl. 1 odst. 3 tohoto nařízení. Dovoz, k němuž není přiložena taková faktura, podléhá celní sazbě, která platí pro všechny ostatní společnosti.

            7.3   Uvolnění prozatímního cla

                  (170)

                  Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná tvrdila, že Komise nemůže prozatímní clo podle čl. 10 odst. 2 základního nařízení s konečnou platností vybrat, není-li prokázáno, že by bez uplatnění prozatímních opatření z hrozby újmy skutečně vznikla podstatná újma před přijetím konečných opatření.

                  (171)

                  Na základě zjištění v tomto případě se Komise domnívá, že podle čl. 10 odst. 2 základního nařízení by částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením měly být uvolněny.

                  (172)

                  Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) 2016/1036,

            PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
      Článek 1
      1.   Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz určitých plochých za tepla válcovaných výrobků ze železa, nelegované nebo ostatní legované oceli, též ve svitcích (včetně výrobků „zkracovaných na míru“ a „úzkých pásů“), po válcování za tepla již dále neopracovaných, neplátovaných, nepokovených ani nepotažených, pocházejících z Čínské lidové republiky.
      Dotčený výrobek nezahrnuje:

                  —

                  výrobky z korozivzdorné oceli a křemíkové elektrooceli s orientovanou strukturou,

                  —

                  výrobky z nástrojové oceli a rychlořezné oceli,

                  —

                  výrobky, které nejsou ve svitcích a nemají reliéfní vzor, o tloušťce převyšující 10 mm a o šířce 600 mm nebo větší, a

                  —

                  výrobky, které nejsou ve svitcích a nemají reliéfní vzor, o tloušťce 4,75 mm nebo větší, avšak nepřesahující 10 mm, a o šířce 2 050 mm nebo větší.

            Dotčený výrobek je v současnosti kódů KN 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10 (kód TARIC 7225191090), 7225 30 90, ex 7225 40 60 (kód TARIC 7225406090), 7225 40 90, ex 7226 19 10 (kód TARIC 7226191090), 7226 91 91 a 7226 91 99.
      2.   Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:

                  Země

                  Společnost

                  Sazba konečného cla

                  Doplňkový kód TARIC

                  ČLR

                  Bengang Steel Plates Co., Ltd.

                  28,1 %

                  C157

                  Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd.

                  18,1 %

                  C158

                  Hesteel Co., Ltd. Tangshan Branch (24)

                  18,1 %

                  C159

                  Hesteel Co., Ltd. Chengde Branch (25)

                  18,1 %

                  C160

                  Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd.

                  35,9 %

                  C161

                  Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd.

                  35,9 %

                  C162

                  Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I

                  27,3 %

                  Viz příloha

                  Všechny ostatní společnosti

                  35,9 %

                  C999

            3.   Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno povinností předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, na níž musí být uvedeno prohlášení datované a podepsané odpovědným pracovníkem subjektu, který takovou fakturu vystavil, s uvedením jeho jména a funkce, v tomto znění: „Já, níže podepsaný/á, potvrzuji, že (objem) plochých za tepla válcovaných ocelových výrobků prodaných na vývoz do Evropské unie, pro které byla vystavena tato faktura, vyrobila společnost (název a adresa společnosti) (doplňkový kód TARIC) v (dotčené zemi). Prohlašuji, že údaje uvedené v této faktuře jsou úplné a správné.“ Není-li taková faktura předložena, použije se clo platné pro „všechny ostatní společnosti“.
      4.   Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
      5.   Pokud jakýkoli nový vyvážející výrobce z Čínské lidové republiky poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:

                  1)

                  v období od 1. ledna 2015 do 31. prosince 2015 (období šetření) nevyvážel zboží popsané v odstavci 1 do Unie;

                  2)

                  není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v Čínské lidové republice, na něž se vztahují antidumpingová opatření uložená tímto nařízením;

                  3)

                  skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie,

            může být odstavec 2 změněn tak, že se mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku přidá nový vyvážející výrobce, na nějž se v důsledku toho bude vztahovat individuální clo nepřevyšující váženou průměrnou celní sazbu ve výši 27,3 %.
      Článek 2
      Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/181 (26) se s konečnou platností uvolní.
      Článek 3
      Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

         Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
         V Bruselu dne 5. dubna 2017.

               Za Komisi

               předseda

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  Úř. věst. L 176, 30.6.2016, s. 21.

         (2)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1778 ze dne 6. října 2016, kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovoz určitých plochých za tepla válcovaných výrobků ze železa, nelegované nebo ostatní legované oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 272, 7.10.2016, s. 33).

         (3)  Úř. věst. C 58, 13.2.2016, s. 9.

         (4)  Oznámení o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu určitých plochých za tepla válcovaných výrobků ze železa, nelegované nebo ostatní legované oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. C 172, 13.5.2016, s. 29) .

         (5)  Oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu určitých plochých za tepla válcovaných výrobků ze železa, nelegované nebo ostatní legované oceli pocházejících z Brazílie, Íránu, Ruska, Srbska a Ukrajiny (Úř. věst. C 246, 7.7.2016, s. 7).

         (6)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/865 ze dne 31. května 2016, kterým se zahajuje šetření možného obcházení antidumpingových opatření uložených prováděcím nařízením (EU) 2015/2384 na dovoz některých hliníkových fólií pocházejících z Čínské lidové republiky dovozem některých mírně upravených hliníkových fólií z Čínské lidové republiky a kterým se zavádí celní evidence tohoto dovozu (Úř. věst. L 144, 1.6.2016, s. 35).

         (7)  Řízení týkající se provádění společné obchodní politiky, Evropská komise, Oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu určitých korozivzdorných ocelí pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. C 459, 9.12.2016, s. 17).

         (8)  Úř. věst. L 23, 29.1.2016, s. 16.

         (9)  Úř. věst. L 210, 4.8.2016, s. 1.

         (10)  Nařízení Komise (EU) 2016/1329 ze dne 29. července 2016 o uložení konečného antidumpingového cla na evidovaný dovoz některých plochých za studena válcovaných výrobků z oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Ruské federace (Úř. věst. L 210, 4.8.2016, s. 27).

         (11)  Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Evropské radě, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů a Evropské investiční bance, Brusel, 16.3.2016, COM(2016) 155 final, Ocelářství – Jak v Evropě uchránit udržitelná pracovní místa a růst.

         (12)  Zdroj údajů o kapacitě: OECD (OECD, DSTI/SU/SC(2015)6/final, 5. září 2016, Ředitelství pro vědu, technologii a inovace, Updated steelmaking capacity figures and a proposed framework for enhancing capacity monitoring activity (Aktualizované údaje o kapacitě výroby oceli a navrhovaný rámec pro zlepšení monitorování kapacit), příloha, s. 7 a násl.).

         (13)  Zdroj údajů o výrobě: Světová asociace výrobců oceli (World Steel Association), Steel Statistical Yearbook 2015 (Světové sdružení výrobců oceli, Steel Statistical Yearbook 2016, tabulka 1 na straně 1 a 2 a tabulka 13 na straně 35, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html).

         (14)  Zpráva Výboru OECD pro ocel, 8.–9. září 2016, Updated steelmaking capacity figures and a proposed framework for enhancing capacity monitoring activity (Aktualizované údaje o kapacitě výroby oceli a navrhovaný rámec pro zlepšení monitorování kapacit).

         (15)  Richard Lu, 15. července 2016, the downside Chinese steel demand scenario: gory details, http://www.crugroup.com/about-cru/cruinsight/The_downside_Chinese_steel_demand_scenario_gory_details

         (16)  http://www.businessinsider.com.au/is-it-a-bird-a-plane-no-its-the-coking-coal-price-2016-10
      https://www.bloomberg.com/news/articles/2016-09-23/goldman-says-higher-coking-coal-prices-are-here-to-stay

         (17)  Výtah z aktualizovaných měsíčních údajů o čínském ocelářském průmyslu, Světové sdružení výrobců oceli, říjen 2016.

         (18)  Nařízení Rady (ES) č. 926/2009 ze dne 24. září 2009, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (Úř. věst. L 262, 6.10.2009, s. 19).

         (19)  Jak je objasněno ve 168. bodě odůvodnění níže, skupina „Hebei Iron & Steel Group“ změnila během šetření svůj název na „Hesteel Group Co., Ltd.“. Společnosti s ní ve spojení rovněž změnily svůj název. Komise tyto změny názvu náležitě zohlednila a odpovídajícím způsobem upravila čl. 1 odst. 2.

         (20)  Úř. věst. L 210, 4.8.2016, s. 1.

         (21)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. dubna 2016 ve věci C-186/14, bod 72, kterým se potvrzuje rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2014 ve věci T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd v. Rada Evropské unie, bod 71.

         (22)  Úř. věst. L 107, 19.4.2012, s. 5.

         (23)  Např. je možné odkazovat na tyto případy:

                  —

                  prováděcí nařízení Rady (EU) č. 217/2013 ze dne 11. března 2013 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých hliníkových fólií v rolích pocházejících z Čínské lidové republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (Úř. věst. L 69, 13.3.2013, s. 11),

                  —

                  prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1953 ze dne 29. října 2015 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých plochých válcovaných výrobků s orientovanou strukturou vyrobených z křemíkové elektrotechnické oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, Japonska, Korejské republiky, Ruské federace a Spojených států amerických (Úř. věst. L 284, 30.10.2015, s. 109).

         (*1)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, 1049 Bruxelles/Brussel, Belgique/België.

         (24)  Dříve „Hebei Iron & Steel Co., Ltd. Tangshan Branch“.

         (25)  Dříve „Hebei Iron & Steel Co., Ltd. Chengde Branch“.

         (26)  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/181 ze dne 10. února 2016 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých plochých za studena válcovaných výrobků z oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Ruské federace (Úř. věst. L 37, 12.2.2016, s. 1).

         PŘÍLOHA

                     Země

                     Název

                     Doplňkový kód TARIC

                     Čínská lidová republika

                     Angang Steel Company Limited

                     C150

                     Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.

                     C151

                     Jiangyin Xingcheng Special Steel Works Co., Ltd.

                     C147

                     Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.

                     C163

                     Shougang Jingtang United Iron & Steel Co., Ltd

                     C164

                     Maanshan Iron & Steel Co., Ltd

                     C165

                     Rizhao Steel Wire Co., Ltd.

                     C166

                     Rizhao Baohua New Material Co., Ltd.

                     C167

                     Tangshan Yanshan Iron and Steel Co., Ltd.

                     C168

                     Wuhan Iron & Steel Co., Ltd.

                     C156