title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 263/2013 ze dne 18. března 2013 , kterým se schvaluje změna, která není menšího rozsahu, specifikace názvu zapsaného do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Mela Alto Adige / Südtiroler Apfel (CHZO))

text:
               22.3.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 82/26

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 263/2013
   ze dne 18. března 2013,
   kterým se schvaluje změna, která není menšího rozsahu, specifikace názvu zapsaného do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Mela Alto Adige / Südtiroler Apfel (CHZO))
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 52 odst. 2 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení (EU) č. 1151/2012 vstoupilo v platnost dne 3. ledna 2013. Zrušilo a nahradilo nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (2).

               (2)

               V souladu s čl. 9 odst. 1 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 510/2006 přezkoumala Komise žádost Itálie o schválení změny specifikace chráněného zeměpisného označení „Mela Alto Adige / Südtiroler Apfel“ zapsaného podle nařízení Komise (ES) č. 1855/2005 (3).

               (3)

               Jelikož daná změna není menšího rozsahu, Komise zveřejnila žádost o změnu podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 v Úředním věstníku Evropské unie
                   (4). Jelikož nebyla Komisi oznámena žádná námitka podle článku 7 uvedeného nařízení, musí být tato změna schválena,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Změna specifikace zveřejněná v Úředním věstníku Evropské unie týkající se názvu uvedeného v příloze tohoto nařízení se schvaluje.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 18. března 2013.

            Za Komisi, jménem předsedy,
         Dacian CIOLOȘ

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12.

      (3)  Úř. věst. L 297, 15.11.2005, s. 5.

      (4)  Úř. věst. C 125, 28.4.2012, s. 5.

      PŘÍLOHA
      Zemědělské produkty určené k lidské spotřebě, uvedené v příloze I Smlouvy:

         Třída 1.6   Ovoce, zelenina a obiloviny v nezměněném stavu nebo zpracované

      ITÁLIE
      Mela Alto Adige / Südtiroler Apfel (CHZO)


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1355/2014 ze dne 17. prosince 2014 , kterým se mění nařízení (ES) č. 391/2009 s ohledem na přijetí určitých předpisů a souvisejících změn některých úmluv a protokolů Mezinárodní námořní organizací (IMO)  Text s významem pro EHP

text:
               19.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 365/82

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1355/2014
   ze dne 17. prosince 2014,
   kterým se mění nařízení (ES) č. 391/2009 s ohledem na přijetí určitých předpisů a souvisejících změn některých úmluv a protokolů Mezinárodní námořní organizací (IMO)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (1), a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedeného nařízení,
   v souladu s postupem kontroly shody stanoveným v článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002, kterým se zřizuje Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 2099/2002 spolupracují členské státy s Komisí, aby podle potřeby definovaly společný postoj nebo přístup na příslušných mezinárodních fórech s cílem snížit nebezpečí konfliktu mezi námořními předpisy Společenství a mezinárodními právními nástroji.

               (2)

               Nařízení (ES) č. 391/2009 tvoří spolu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES (3) jeden ucelený soubor právních předpisů, který činnosti uznaných subjektů upravuje komplexně a v souladu s týmiž zásadami a definicemi. Jak je stanoveno v čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/15/ES, pokud se členský stát rozhodne ve vztahu k lodím plujícím pod jeho vlajkou udělit oprávnění subjektu, aby jeho jménem prováděl inspekce a prohlídky v souvislosti se zákonnými osvědčeními, svěří tyto povinnosti jedině uznanému subjektu, jímž se podle čl. 2 písm. g) uvedené směrnice rozumí subjekt uznaný v souladu s nařízením (ES) č. 391/2009. Soubor pravidel, na jejichž základě jsou dotčené subjekty uznávány, má tudíž dopad na oba akty.

               (3)

               Termínem „mezinárodní úmluvy“, jak je definován v čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 391/2009, se rozumějí Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři ze dne 1. listopadu 1974 (dále jen „úmluva SOLAS“) s výjimkou kapitoly XI-2 přílohy, Mezinárodní úmluva o nákladové značce ze dne 5. dubna 1966 (dále jen „úmluva o nákladové značce“) a Mezinárodní úmluva o zabránění znečištění z lodí ze dne 2. listopadu 1973 (dále jen „úmluva MARPOL“), včetně protokolů a změn těchto úmluv a souvisejících předpisů, které jsou závazné ve všech členských státech, v platném znění.

               (4)

               Shromáždění organizace IMO na svém 28. zasedání přijalo předpis pro provádění nástrojů IMO (předpis III), jak je uvedeno v rezoluci IMO A.1070(28) ze dne 4. prosince 2013, a změny úmluvy o nákladové značce mající za cíl učinit předpis III závazným spolu se systémem auditu přidružených států vlajky, jak je uvedeno v rezoluci IMO A.1083(28) ze dne 4. prosince 2013.

               (5)

               Výbor pro ochranu mořského prostředí organizace IMO (MEPC) na svém 66. zasedání přijal změny protokolu z roku 1978 k úmluvě MARPOL, jak je uvedeno v usnesení MEPC.246(66) ze dne 4. dubna 2014, a protokolu z roku 1997 k úmluvě MARPOL (ve znění upraveném protokolem z roku 1978), jak je uvedeno v usnesení MEPC.247(66) ze dne 4. dubna 2014, mající za cíl učinit předpis III závazným spolu se systémem auditu přidružených států vlajky.

               (6)

               Výbor pro námořní bezpečnost organizace IMO (MSC) na svém 93. zasedání přijal změny protokolu k úmluvě SOLAS, jak je uvedeno v usnesení MSC.366(93) ze dne 22. května 2014, a protokolu z roku 1988 k úmluvě o nákladové značce, jak je uvedeno v usnesení MSC.375(93) ze dne 22. května 2014, mající za cíl učinit předpis III závazným spolu se systémem auditu přidružených států vlajky.

               (7)

               Výbor MEPC na svém 65. zasedání a výbor MSC na svém 92. zasedání přijaly předpis organizace IMO pro uznané subjekty (dále jen „předpis RO“), jak je uvedeno v usnesení MSC.349(92) ze dne 21. června 2013.

               (8)

               Výbor MEPC na svém 65. zasedání přijal změny protokolu z roku 1978 k úmluvě MARPOL mající za cíl učinit předpis RO závazným, jak je uvedeno v usnesení MEPC.238(65) ze dne 17. května 2013.

               (9)

               Výbor MSC na svém 92. zasedání přijal změny úmluvy SOLAS a protokolu z roku 1988 k úmluvě o nákladové značce mající za cíl učinit předpis RO závazným, jak je uvedeno v usneseních MSC.350(92) a MSC.356(92) ze dne 21. června 2013.

               (10)

               Očekává se tedy, že předpis III a předpis RO vstoupí v platnost v období mezi 1. lednem 2015 a 1. lednem 2018, v souladu s platnými předpisy týkajícími se přijímání, ratifikace a vstupu v platnost změn jednotlivých úmluv v rámci organizace IMO.

               (11)

               Dne 13. května 2013 přijala Rada rozhodnutí Rady 2013/268/EU (4). V souladu s článkem 5 uvedeného rozhodnutí Rada zmocnila členské státy, aby vyjádřily svůj souhlas s tím, že v zájmu Unie a s výhradou prohlášení uvedeného v příloze daného rozhodnutí budou vázány změnami uvedenými ve 4. až 9. bodě odůvodnění tohoto nařízení.

               (12)

               Prohlášení připojené k rozhodnutí Rady 2013/268/EU uvádí, že členské státy zastávají názor, že předpis III a předpis RO obsahují soubor minimálních požadavků, které mohou státy podle potřeby vypracovat a zdokonalit s cílem zvýšit námořní bezpečnost a ochranu životního prostředí.

               (13)

               Uvádí rovněž, že žádné ustanovení uvedených předpisů nelze vykládat v tom smyslu, že by jakýmkoli způsobem omezovalo plnění povinností členského státu podle práva Unie, které se týkají definice „zákonných osvědčení“ a „osvědčení o třídě“, rozsahu povinností a kritérií stanovených pro uznané subjekty a povinností Evropské komise při uznávání a posuzování uznaných subjektů a případném ukládání nápravných opatření nebo sankcí těmto subjektům. Totéž prohlášení uvádí, že v případě auditu IMO členské státy stanoví, že by měl být ověřován pouze soulad s těmi ustanoveními příslušných mezinárodních úmluv, která byla členskými státy přijata, a to i s ohledem na podmínky tohoto prohlášení.

               (14)

               V právním řádu Unie zahrnuje oblast působnosti nařízení (ES) č. 391/2009 a směrnice 2009/15/ES odkazy na „mezinárodní úmluvy“, jak jsou popsány v 3. bodě odůvodnění. V rámci těchto ustanovení se změny úmluv organizace IMO automaticky stávají součástí práva Unie ve chvíli, kdy vstoupí v platnost na mezinárodní úrovni, včetně souvisejících předpisů závazné povahy, jakými jsou předpis III a předpis RO, které tudíž tvoří součást nástrojů organizace IMO příslušných k uplatňování nařízení (ES) č. 391/2009.

               (15)

               Z působnosti námořních předpisů Unie mohou být nicméně v souladu s postupem kontroly shody vyňaty změny mezinárodních úmluv, pokud splňují alespoň jedno ze dvou kritérií stanovených v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 2099/2002.

               (16)

               Komise posoudila změny úmluv IMO v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 2099/2002 a rozhodla, že mezi předpisem III a předpisem RO na jedné straně a nařízením (ES) č. 391/2009 a směrnicí 2009/15/ES na straně druhé existuje řada rozporů.

               (17)

               Za prvé, část 2 odst. 16.1 předpisu III stanoví minimální seznam zdrojů a postupů, které státy vlajky musí vytvořit, včetně poskytnutí administrativních pokynů týkajících se mimo jiné osvědčení o třídě lodi, které vyžaduje stát vlajky za účelem prokázání shody s požadavky na konstrukci, mechanické a elektrické vybavení nebo s jinými požadavky stanovenými mezinárodní úmluvou, již se stát vlajky jako smluvní strana zavázal dodržovat, nebo s požadavkem stanoveným vnitrostátními právními předpisy státu vlajky. Jak je však podrobně vysvětleno ve 21. bodě odůvodnění, právo Unie rozlišuje mezi zákonným osvědčením a osvědčením o třídě. Osvědčení o třídě jsou dokumenty soukromé povahy, nikoli akty státu vlajky, a nejsou ani vydávány jeho jménem. Toto ustanovení předpisu III ve skutečnosti odkazuje na kapitolu II-1, část A-1, předpis 3-1 úmluvy SOLAS, která stanoví, že lodi mají být projektovány, stavěny a udržovány v souladu s požadavky klasifikační společnosti, která je uznána orgány v souladu s ustanoveními předpisu XI-1/1, na konstrukci a mechanické a elektrické vybavení. 1. Úmluva SOLAS jako předmět tohoto požadavku jasně uvádí loď nebo její právní zastoupení vůči státu vlajky. Vystupuje-li navíc uznaný subjekt jako klasifikační společnost, vydává osvědčení o třídě lodi v souladu s vlastními pravidly, postupy, podmínkami a soukromými smluvními ujednáními, jichž stát vlajky není smluvní stranou. Toto ustanovení předpisu III je tudíž v rozporu s tím, jak jsou činnosti související se statusem a třídou vymezeny ve stávajících právních předpisech EU.

               (18)

               Za druhé, část 2 odst. 18.1 předpisu III vyžaduje, aby stát vlajky určil, zda má uznaný subjekt odpovídající zdroje, pokud jde o technické, řídicí a výzkumné kapacity, k tomu, aby dokázal plnit svěřené povinnosti, a to „pouze ve vztahu k plavidlům, která jsou oprávněna plout pod jeho vlajkou“. Podle práva Unie je tento aspekt naproti tomu upraven v podobě požadavku, který je třeba splnit za účelem uznání, uvedeného jako kritérium A.3 v příloze I nařízení (ES) č. 391/2009 ve vztahu k celému loďstvu v příslušné třídě dotčeného subjektu, bez rozlišování na základě státu vlajky. Pokud by bylo výše uvedené ustanovení předpisu III začleněno do práva Unie, omezilo by použití kritéria A.3 přílohy I nařízení (ES) č. 391/2009 týkajícího se činnosti uznaných subjektů pouze na plavidla plující pod vlajkou členských států, což je v rozporu s platnými požadavky.

               (19)

               Za třetí, část 2 odst. 19 předpisu III zavádí ustanovení zakazující, aby stát vlajky udílel svým uznaným subjektům pravomoc klást na plavidla jiná než ta, která jsou oprávněna plout pod jeho vlajkou, jakékoli požadavky týkající se mimo jiné jejich pravidel, požadavků či postupů v souvislosti s klasifikací. Podle směrnice 2009/15/ES může členský stát udělit subjektu oprávnění, aby jednal jeho jménem v souvislosti se zákonnými osvědčeními pro jeho příslušné loďstvo, pouze pokud je daný subjekt uznán a za tímto účelem monitorován v souladu s nařízením (ES) č. 391/2009. Podle tohoto rámce musí uznané subjekty jako takové splňovat určité požadavky, které se týkají příslušných činností ve vztahu ke klasifikované třídě, bez ohledu na stát vlajky. To se týká většiny kritérií stanovených v příloze I nařízení (ES) č. 391/2009 i dalších povinností, zejména těch, jež jsou stanoveny v čl. 10 odst. 4 uvedeného nařízení. Pokud by bylo výše uvedené ustanovení předpisu III začleněno do práva Unie, omezilo by použití stávajících požadavků týkajících se činnosti uznaných subjektů, jež je třeba splnit za účelem uznání, stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009, mimo jiné pokud je možné je označit za pravidla, požadavky a postupy, pouze na plavidla plující pod vlajkou členských států.

               (20)

               Za čtvrté, část 2 oddíl 1.1 předpisu RO definuje „uznaný subjekt“ jako subjekt, jehož posouzení provádí stát vlajky a který splňuje požadavky části 2 předpisu RO. Naproti tomu čl. 2 písm. e) nařízení (ES) č. 391/2009 stanoví, že uznaným subjektem se rozumí „subjekt uznaný v souladu s tímto nařízením“. Na základě posouzení Komise uvedeného v 21. až 23. bodě odůvodnění lze říci, že několik ustanovení části 2 předpisu RO je neslučitelných s nařízením (ES) č. 391/2009. Uznaný subjekt, jak je definován v předpisu RO, by tudíž nesplňoval všechny požadavky stanovené nařízením (ES) č. 391/2009, a neodpovídal by tak definici uznaného subjektu podle práva Unie.

               (21)

               Za páté, část 2 oddíl 1.3 předpisu RO definuje „vydávání zákonného osvědčení a poskytování služeb“ jako jedinou kategorii činností, kterou je uznaný subjekt oprávněn jménem státu vlajky vykonávat a která zahrnuje vydávání osvědčení souvisejících se zákonnými požadavky i požadavky ohledně třídy. Naproti tomu definice uvedené v čl. 2 písm. g) a i) nařízení (ES) č. 391/2009 jasně rozlišují mezi „zákonnými osvědčeními“, což jsou osvědčení vydaná státem vlajky nebo jeho jménem v souladu s mezinárodními úmluvami, a „osvědčeními o třídě“, což jsou doklady vydané uznaným subjektem jakožto klasifikační společností, které osvědčují způsobilost lodě k určitému použití nebo službě v souladu s pravidly a postupy stanovenými a zveřejněnými zmíněným uznaným subjektem. Z toho vyplývá, že podle práva Unie se zákonná osvědčení a osvědčení o třídě liší a mají různý charakter. Konkrétněji – zákonná osvědčení jsou veřejná, zatímco osvědčení o třídě jsou soukromá a vydává je klasifikační společnost v souladu s vlastními pravidly, postupy a podmínkami. Z toho vyplývá, že osvědčení o klasifikaci vydávaná plavidlům uznanými subjekty s cílem potvrdit dodržení pravidel a postupů klasifikace, a to i tehdy, pokud je ověřuje stát vlajky jako důkaz o dodržení ustanovení kapitoly II-I, části A-1, předpisu 3-1 úmluvy SOLAS, jsou dokumenty výhradně soukromé povahy, nejedná se tedy o akty státu vlajky, ani nejsou vydávána jeho jménem. V předpisu RO se o „vydávání zákonných osvědčení a poskytování služeb“ soustavně hovoří jako o činnosti, kterou uznaný subjekt provádí „jménem členského státu“, což odporuje právnímu rozlišení, které je zakotveno v právu Unie. Bez ohledu na tento rozpor vyplývá z tohoto ustanovení předpisu RO – pokud by bylo přijato jako závazná součást právního řádu Unie – zjevné riziko, že požadavky obsažené v nařízení (ES) č. 391/2009, které je třeba splnit za účelem uznání a které se týkají veškeré činnosti subjektu bez ohledu na stát vlajky, již nebude možné v rámci EU prosazovat.

               (22)

               Za šesté, část 2 oddíl 3.9.3.1 předpisu RO stanoví mechanismus spolupráce mezi uznanými subjekty výhradně v rámci stanoveném státem vlajky za účelem standardizace postupů souvisejících s vydáváním zákonných osvědčení nebo se službami poskytovanými jménem státu vlajky, zatímco část 2 oddíl 3.9.3.2 týchž předpisů zavádí rámec stanovený státem vlajky nebo „skupinou států vlajky“ s cílem regulovat spolupráci mezi jeho či jejich uznanými subjekty týkající se technických aspektů a aspektů souvisejících s bezpečností při „vydávání zákonných osvědčení a poskytování služeb lodím […] jménem uvedeného státu či států vlajky“. Naproti tomu podle práva Unie se spolupráce mezi uznanými subjekty řídí čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009, který stanoví, že uznané subjekty provádějí vzájemné konzultace, aby zachovaly rovnocennost a směrovaly k harmonizaci svých pravidel a postupů a jejich uplatňování, a stanoví rámec pro vzájemné uznávání osvědčení o třídě pro materiál, vybavení a součásti ve vhodných případech. Tyto dva postupy spolupráce podle čl. 10 odst. 1 se týkají soukromých činností uznaných subjektů vystupujících jako klasifikační společnosti, a tudíž platí bez rozlišování na základě státu vlajky. Pokud by byly mechanismy spolupráce stanovené v předpisu RO začleněny do práva Unie, znamenalo by to omezení působnosti rámce pro spolupráci stanoveného nařízením (ES) č. 391/2009 týkajícího se činnosti uznaných subjektů pouze na plavidla plující pod vlajkou členských států, což je v rozporu s platnými požadavky.

               (23)

               Za sedmé, část 2 oddíl 3.9.3.3 předpisu RO je totožný s částí 2 odst. 19 předpisu III, a proto se tohoto ustanovení předpisu RO rovněž týkají úvahy vysvětlené v 19. bodě odůvodnění.

               (24)

               Žádné z ustanovení předpisu III ani předpisu RO by nemělo nijak omezovat oprávnění Unie stanovit v souladu se Smlouvami a mezinárodním právem vhodné podmínky pro udělování uznání subjektům, které si přejí získat od členských států oprávnění k provádění činností v oblasti prohlídek lodí a udělování osvědčení jménem členských států, za účelem dosažení cílů Unie, zejména zvýšení námořní bezpečnosti a ochrany životního prostředí.

               (25)

               Režim vzájemného uznávání osvědčení o třídě pro materiál, vybavení a součásti stanovené v čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 je vymahatelné pouze v Unii ve vztahu k plavidlům plujícím pod vlajkou některého členského státu. Pokud jde o zahraniční plavidla, uznávání dotčených osvědčení zůstává na rozhodnutí příslušného státu vlajky, který není členem EU, při výkonu jeho výhradní pravomoci, zejména podle Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu.

               (26)

               Na základě svého hodnocení dospěla Komise k závěru, že ustanovení předpisu III a předpisu RO uvedená v předchozích bodech odůvodnění jsou neslučitelná s nařízením (ES) č. 391/2009 a měla by být z působnosti uvedeného nařízení vyloučena. Ustanovení čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 391/2009 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

               (27)

               Protože předpis RO vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost co nejdříve po datu svého vyhlášení.

               (28)

               Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) k opatřením uvedeným v tomto nařízení stanovisko nevydal. Považovalo se za nezbytné přijmout prováděcí akt a předseda předal návrh prováděcího aktu odvolacímu výboru k dalšímu projednání. Ustanovení tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem odvolacího výboru,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   V článku 2 nařízení (ES) č. 391/2009 se písmeno b) nahrazuje tímto:

                  „b)

                  ‚mezinárodními úmluvami‘ se rozumějí Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři ze dne 1. listopadu 1974 (dále jen ‚úmluva SOLAS 74‘) s výjimkou kapitoly XI-2 přílohy, Mezinárodní úmluva o nákladové značce ze dne 5. dubna 1966 a Mezinárodní úmluva o zabránění znečištění z lodí ze dne 2. listopadu 1973 (dále jen ‚úmluva MARPOL‘), včetně protokolů a změn těchto úmluv a souvisejících předpisů, které jsou závazné ve všech členských státech, s výjimkou části 2 odstavců 16.1, 18.1 a 19 předpisu pro provádění nástrojů IMO a části 2 oddílů 1.1, 1.3, 3.9.3.1, 3.9.3.2 a 3.9.3.3 předpisu pro uznané subjekty organizace IMO, v jejich platném znění.“

   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. ledna 2015.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 17. prosince 2014.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 11.

      (2)  Úř. věst. L 324, 29.11.2002, s. 1.

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy (Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 47).

      (4)  Rozhodnutí Rady 2013/268/EU ze dne 13. května 2013 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Mezinárodní námořní organizace (IMO) k přijetí některých předpisů a souvisejících změn některých úmluv a protokolů (Úř. věst. L 155, 7.6.2013, s. 3).


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1928 ze dne 20. října 2017 o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Kintoa (CHOP))

text:
               21.10.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 272/15

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2017/1928
   ze dne 20. října 2017
   o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Kintoa (CHOP))
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 a čl. 52 odst. 2 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Žádost o zápis názvu „Kintoa“ do rejstříku předložená Francií byla v souladu s čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie
                   (2).

               (2)

               Protože Komisi nebyla oznámena žádná námitka podle článku 51 nařízení (EU) č. 1151/2012, musí být název „Kintoa“ do rejstříku zapsán.

               (3)

               V dopise doručeném dne 22. srpna 2016 sdělily francouzské orgány Komisi, že zemědělský podnik s ručením omezeným „L'exploitation agricole à responsabilité limitée (EARL) du Carré“ (pan Alain Cazanave, Le chalet, 380, Chemin du Carré, 64300 Sallespisse) usazený na jejich území uvádí v souladu se zákonem na trh produkt s označením „Kintoa“ nepřetržitě již více než 5 let, na což bylo poukázáno v rámci vnitrostátního námitkového řízení.

               (4)

               Jelikož společnost uvedená ve 3. bodě odůvodnění splňuje podmínky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012, mělo by být stanoveno přechodné období do 31. prosince 2017, aby tato společnost mohla obchodní název „Kintoa“ po jeho zápisu i nadále legálně používat.

               (5)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro politiku jakosti zemědělských produktů,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Název „Kintoa“ (CHOP) se zapisuje do rejstříku.
   Název uvedený v prvním pododstavci označuje produkt třídy 1.1 Čerstvé maso (a droby) podle přílohy XI prováděcího nařízení Komise (EU) č. 668/2014 (3).
   Článek 2
   Zemědělskému podniku s ručením omezeným „L'exploitation agricole à responsabilité limitée (EARL) du Carré“ (pan Alain Cazanave, Le chalet, 380, Chemin du Carré, 64300 Sallespisse) se povoluje název „Kintoa“ (CHOP) zapsaný do rejstříku používat nadále do 31. prosince 2017.
   Článek 3
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 20. října 2017.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  Úř. věst. C 90, 23.3.2017, s. 9.

      (3)  Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 668/2014 ze dne 13. června 2014, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 179, 19.6.2014, s. 36).


title: Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 364/2013 ze dne 22. dubna 2013 , kterým se provádí čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 204/2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi

text:
                  23.4.2013

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 111/25

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 364/2013
         ze dne 22. dubna 2013,
         kterým se provádí čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 204/2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
         s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 204/2011 ze dne 2. března 2011 o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 uvedeného nařízení,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Dne 2. března 2011 přijala Rada nařízení (EU) č. 204/2011.

                     (2)

                     Rada se domnívá, že důvody pro ponechání jedné osoby na seznamu obsaženém v příloze III nařízení (EU) č. 204/2011 již neexistují.

                     (3)

                     Příloha III nařízení (EU) č. 204/2011 by měla být odpovídajícím způsobem aktualizována,

               PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

            Článek 1
            Příloha III nařízení (EU) č. 204/2011 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.

            Článek 2
            Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
            V Lucemburku dne 22. dubna 2013.

                  Za Radu

                  předsedkyně

               C. ASHTON

            (1)  Úř. věst. L 58, 3.3.2011, s. 1.

            PŘÍLOHA
            Ze seznamu obsaženého v příloze III nařízení (EU) č. 204/2011 se vyjímá tato osoba:
            AŠKÁL, Al-Barrání (ASHKAL, Al-Barrani)


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 564/2013 ze dne 18. června 2013 o poplatcích a platbách splatných Evropské agentuře pro chemické látky podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání  Text s významem pro EHP

text:
               19.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 167/17

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 564/2013
   ze dne 18. června 2013
   o poplatcích a platbách splatných Evropské agentuře pro chemické látky podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 ze dne 22. května 2012 o dodávání biocidních přípravků na trh a jejich používání (1), a zejména na čl. 80 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Měla by být stanovena struktura a výše poplatků splatných Evropské agentuře pro chemické látky (dále jen „agentura“), jakož i podmínky jejich úhrady.

               (2)

               Ve struktuře a výši poplatků by měla být zohledněna činnost, již agentura musí vykonávat podle nařízení (EU) č. 528/2012. Poplatky by měly být stanoveny na takové úrovni, aby bylo zajištěno, že příjmy z nich získané dostačují v kombinaci s jinými zdroji příjmů agentury k pokrytí nákladů na poskytované služby.

               (3)

               Z čl. 80 odst. 3 písm. d) nařízení (EU) č. 528/2012 vyplývá, že ve struktuře a výši poplatků se zohlední, zda se informace předkládají společně nebo jednotlivě. Aby se zohlednila skutečná pracovní zátěž agentury a podpořilo společné předkládání informací, je vhodné uložit pouze jeden poplatek za žádost v případě, že o schválení účinné látky nebo obnovení schválení účinné látky žádá společně více osob.

               (4)

               Aby byly zohledněny specifické potřeby malých a středních podniků ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků a malých a středních podniků (2), které jsou usazeny v Unii, měly by se na tyto podniky vztahovat snížené poplatky za schválení účinné látky, obnovení jejího schválení nebo její zařazení do přílohy I nařízení (EU) č. 528/2012 a za povolení nebo obnovení biocidního přípravku. Sazby by měly být sníženy tak, aby bylo zohledněno významné zastoupení malých a středních podniků v odvětví biocidních přípravků spolu se snahou zabránit nadměrným poplatkům pro jiné podniky a aby bylo zároveň zajištěno kompletní financování činnosti agentury. S cílem odradit od podávání žádostí u přípravků obsahujících účinné látky, které splňují jedno z kritérií pro náhradu uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012, a žádostí týkajících se samotných účinných látek by se na žádosti u těchto biocidních přípravků nebo účinných látek snížení vztahovat nemělo.

               (5)

               S ohledem na činnost agentury spojenou s vyřizováním odvolání podaných v souladu s článkem 77 nařízení (EU) č. 528/2012 je vhodné tato odvolání zpoplatnit v souladu s čl. 77 odst. 1 třetím pododstavcem uvedeného nařízení. Aby však nebyly poškozeny osoby podávající odvolání oprávněně, je vhodné tyto poplatky vracet, je-li odvolání náležitě opodstatněné.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že v případech, kdy byly žádosti před schválením nebo během schvalování zamítnuty nebo kdy byly během posouzení staženy, má agentura méně práce, je v takových případech vhodné stanovit částečné vracení poplatků.

               (7)

               S cílem podpořit předkládání žádostí o schválení účinných látek, které jsou vyhovujícími alternativami schválených účinných látek splňujících jedno z kritérií vyloučení uvedených v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012, je vhodné stanovit, aby se poplatek za tyto žádosti vracel.

               (8)

               V poplatku za žádosti o zařazení účinných látek, které nevzbuzují obavy, do přílohy I nařízení (EU) č. 528/2012 by mělo být zohledněno odhadované množství práce agentury spojené s vyřizováním těchto žádostí, jakož i veřejný zájem na tom, aby přípravky obsahující tyto látky byly povoleny.

               (9)

               S cílem odradit od podávání žádostí o schválení nebo obnovení schválení účinných látek, které splňují jedno z kritérií pro náhradu uvedených v čl. 10 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012, jakož i žádostí o povolení nebo obnovení přípravků, které vyžadují srovnávací posouzení v souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 528/2012, a s cílem přispět k financování případů osvobození od poplatků a snížení poplatků stanovených v tomto nařízení je vhodné za tyto žádosti stanovit zvýšený poplatek.

               (10)

               S ohledem na činnost agentury spojenou s vyřizováním žádostí o stanovisko ke klasifikaci změny v souladu s prováděcím nařízením Komise (EU) č. 354/2013 ze dne 18. dubna 2013 o změnách biocidních přípravků povolených podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 (3) je vhodné tyto žádosti zpoplatnit. Aby se však v maximální možné míře zabránilo poškození žadatelů, jejichž žádosti o klasifikaci změny jakožto nevýznamné nebo administrativní jsou odůvodněné, je vhodné snížit poplatek za následující žádost o změnu, pokud tato žádost vede k vydání doporučení danou změnu klasifikovat jako administrativní nebo nevýznamnou.

               (11)

               Vzhledem k činnosti agentury spojené s předkládáním návrhů na zařazení do seznamu příslušných osob podle článku 95 nařízení (EU) č. 528/2012 je vhodné tato podání zpoplatnit. Množství práce spojené s tímto předkládáním se zásadně liší v závislosti na tom, zda příslušná osoba předkládá povolení k přístupu nebo novou dokumentaci, neboť ve druhém případě musí agentura ověřit, zda je dokumentace v souladu s přílohou II nařízení (EU) č. 528/2012, popřípadě s přílohou II A směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (4). Poplatek je vhodné odpovídajícím způsobem rozlišit.

               (12)

               Vzhledem k činnosti agentury spojené s vyřizováním žádostí o zachování důvěrnosti informací v souladu s čl. 66 odst. 4 nařízení (EU) č. 528/2012 je vhodné tyto žádosti zpoplatnit.

               (13)

               Vzhledem k tomu, že rozpočet agentury je sestavován a plněn v eurech a že její účty se rovněž vedou v eurech v souladu s článkem 19 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), s článkem 17 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 23. prosince 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6), a s článkem 17 finančního nařízení Evropské agentury pro chemické látky ze dne 24. září 2008 (7), je vhodné poplatky ukládat pouze v eurech.

               (14)

               Z čl. 80 odst. 3 písm. f) nařízení (EU) č. 528/2012 vyplývá, že lhůty pro úhradu poplatků by měly být stanoveny tak, aby byly náležitě zohledněny lhůty pro postupy, jež uvedené nařízení stanoví.

               (15)

               Poplatky stanovené v tomto nařízení by měly být ve vhodných intervalech přezkoumávány, aby je bylo možné přizpůsobit míře inflace a skutečným nákladům agentury na poskytované služby. V těchto přezkumech by měla být zohledněna větší zkušenost agentury s vyřizováním žádostí podle tohoto nařízení a z toho plynoucí úspory z důvodu vyšší efektivity.

               (16)

               Stálý výbor pro biocidní přípravky uvedený v čl. 82 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012 nevydal stanovisko k opatřením stanoveným tímto nařízením. Jelikož byl za nutný považován prováděcí akt, předal předseda předlohu prováděcího aktu k dalšímu zvážení odvolacímu výboru. Odvolací výbor nezaujal žádné stanovisko,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   KAPITOLA I

      POPLATKY

   Článek 1
   Poplatky za činnost spojenou s účinnými látkami
   Agentura ukládá poplatky stanovené v tabulce 1 přílohy I za činnost, kterou musí v souladu s nařízením (EU) č. 528/2012 provádět v souvislosti se schválením a obnovením schválení účinných látek, jakož i jejich zařazením do přílohy I uvedeného nařízení.
   Článek 2
   Poplatky za činnost spojenou s povolením Unie pro biocidní přípravky
   Agentura ukládá poplatky stanovené v tabulce 1 přílohy II za činnost, kterou musí v souladu s nařízením (EU) č. 528/2012 provádět v souvislosti s povolením Unie pro biocidní přípravky.
   Článek 3
   Jiné poplatky
   1.   Agentura ukládá poplatky stanovené v příloze III za činnost, kterou musí v souladu s nařízením (EU) č. 528/2012 provádět v souvislosti se stanovením technické rovnocennosti, žádostmi o vzájemné uznání, žádostmi o zařazení do seznamu příslušných osob a žádostmi o zachování důvěrnosti informací předložených agentuře.
   2.   Agentura ukládá roční poplatky stanovené v příloze III za každý biocidní přípravek nebo kategorii biocidních přípravků povolených Unií. Roční poplatek je splatný v den prvního a každého následujícího výročí vstupu povolení v platnost. Poplatek se vztahuje na předchozí rok.
   Článek 4
   Poplatky za odvolání proti rozhodnutí agentury podle článku 77 nařízení (EU) č. 528/2012
   1.   Za každé odvolání proti rozhodnutí agentury podle článku 77 nařízení (EU) č. 528/2012 agentura ukládá poplatek stanovený v příloze III.
   2.   Odvolání se považuje za přijaté odvolacím senátem teprve poté, co agentura příslušný poplatek obdrží.
   3.   Rozhodne-li odvolací senát, že odvolání je nepřípustné, poplatek se nevrací.
   4.   Agentura vrací poplatek uložený v souladu s odstavcem 1, pokud výkonný ředitel agentury opraví rozhodnutí podle čl. 93 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (8), nebo pokud je ve věci odvolání rozhodnuto ve prospěch odvolatele.
   Článek 5
   Možnost vracení poplatků u alternativ schválených účinných látek splňujících jedno z kritérií vyloučení
   1.   Poté, co žadatel předloží agentuře žádost o schválení účinné látky, která může být ve smyslu čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 528/2012 vyhovující alternativou schválené účinné látky splňující jedno z kritérií vyloučení podle čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení, může požádat o vrácení poplatku, který se agentuře hradí.
   2.   Komise rozhodne o žádosti poté, co obdrží od agentury stanovisko v souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 528/2012, které rovněž obsahuje doporučení týkající se toho, zda je látka vyhovující alternativou ve smyslu čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 528/2012.
   3.   Pokud Komise rozhodne, že účinná látka je vyhovující alternativou, agentura o tom informuje žadatele a vrátí mu poplatek uvedený v odstavci 1 v plné výši.
   KAPITOLA II

      PODPORA PRO MALÉ A STŘEDNÍ PODNIKY

   Článek 6
   Uznání statusu malého a středního podniku
   1.   Dříve než potenciální žadatel předloží agentuře žádost o schválení účinné látky nebo o její obnovení či zařazení do přílohy I nařízení (EU) č. 528/2012 nebo o povolení Unie pro biocidní přípravek či kategorii biocidních přípravků v souladu s čl. 7 odst. 1, čl. 13 odst. 1, čl. 28 odst. 4, čl. 43 odst. 1 a čl. 45 odst. 1 uvedeného nařízení, v níž uplatňuje nárok na snížení poplatku v případě malého a středního podniku, předloží agentuře náležitosti, které nárok na toto snížení na základě statusu malého a středního podniku ve smyslu doporučení 2003/361/ES prokazují.
   2.   V případě žádosti o schválení účinné látky, její obnovení či zařazení do přílohy I nařízení (EU) č. 528/2012 je ve věci rozhodnuto s odvoláním na výrobce účinné látky, kterého potenciální žadatel zastupuje. V případě žádosti o povolení přípravku nebo obnovení povolení přípravku je ve věci rozhodnuto s odvoláním na budoucího držitele povolení.
   3.   Seznam náležitostí, které musí být předloženy v souladu s odstavcem 1, zveřejňuje agentura.
   4.   Do 45 dnů od obdržení všech náležitostí uvedených v odstavci 1 agentura rozhodne, který status malého a středního podniku lze případně uznat.
   5.   Uznání podniku jako malého nebo středního je pro účely žádostí předložených podle nařízení (EU) č. 528/2012 platné po dobu dvou let.
   6.   Proti rozhodnutí přijatému agenturou podle odstavce 4 lze podat odvolání v souladu s článkem 77 nařízení (EU) č. 528/2012.
   Článek 7
   Snížení poplatků
   1.   Malým a středním podnikům usazeným v Unii lze snížit poplatky splatné agentuře, které jsou stanoveny v tabulce 2 přílohy I a v tabulce 2 přílohy II.
   2.   Poplatky za žádosti o schválení účinné látky, obnovení jejího schválení nebo její zařazení do přílohy I nařízení (EU) č. 528/2012 lze snížit pouze tehdy, jestliže účinná látka není látkou, která se má nahradit.
   3.   Poplatky za žádosti o povolení biocidních přípravků nebo obnovení těchto povolení lze snížit pouze tehdy, jestliže přípravek neobsahuje účinnou látku, která se má nahradit.
   KAPITOLA III

      ÚHRADY

   Článek 8
   Způsob úhrady
   1.   Poplatky stanovené v tomto nařízení se hradí v eurech.
   2.   Úhrady se provádějí teprve poté, co agentura vystaví fakturu.
   3.   Odchylně od odstavce 2 se úhrady podle článku 4 provádějí v okamžiku podání odvolání.
   4.   Úhrady se provádějí převodem na bankovní účet agentury.
   Článek 9
   Identifikace úhrady
   1.   V referenčním poli každé úhrady, s výjimkou úhrad uvedených v čl. 8 odst. 3, se uvede číslo faktury.
   2.   V referenčním poli úhrad uvedených v čl. 8 odst. 3 se uvede totožnost odvolatele či odvolatelů a případně číslo rozhodnutí, proti němuž se odvolání podává.
   3.   Nelze-li účel úhrady zjistit, agentura stanoví lhůtu, do které jí plátce musí účel úhrady písemně oznámit. Jestliže agentura oznámení účelu úhrady před uplynutím této lhůty neobdrží, úhrada se považuje za neplatnou a příslušná částka se vrátí plátci.
   Článek 10
   Datum úhrady
   1.   Není-li stanoveno jinak, poplatky se hradí do 30 dnů ode dne, kdy agentura doručí fakturu.
   2.   Za den provedení úhrady se považuje den, kdy je platba v plné výši připsána na bankovní účet agentury.
   3.   Úhrada se považuje za včasnou, jsou-li předloženy dostatečně průkazné doklady o tom, že plátce dal příkaz k převodu na bankovní účet uvedený na faktuře před uplynutím příslušné lhůty. Za dostatečně průkazný doklad se považuje potvrzení o příkazu k úhradě vydané finanční institucí.
   Článek 11
   Nedoplatky
   1.   Lhůta k úhradě se považuje za dodrženou pouze tehdy, je-li poplatek uhrazen včas v plné výši.
   2.   Vztahuje-li se faktura ke skupině transakcí, agentura může přiřadit kterýkoli nedoplatek ke kterékoli příslušné transakci. Kritéria přiřazování nedoplatků stanoví správní rada agentury.
   Článek 12
   Vracení přeplatků
   1.   Pravidla pro vracení přeplatků plátci stanoví výkonný ředitel agentury a zveřejní je na internetových stránkách agentury.
   Je-li však výše přeplatku nižší než 200 EUR a dotčená strana o vrácení výslovně nepožádá, přeplatek se nevrací.
   2.   Nevrácené přeplatky nelze započítávat ve prospěch budoucích plateb hrazených agentuře.
   Článek 13
   Vracení částek v případě žádostí zamítnutých před schválením nebo během schvalování nebo stažených během posouzení
   1.   Je-li žádost o schválení účinné látky nebo povolení biocidního přípravku, předložená v souladu s čl. 7 odst. 1 nebo čl. 43 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012, nebo žádost o nevýznamnou či významnou změnu přípravku zamítnuta před fází schvalování nebo během ní, agentura vrací 90 % účtovaného poplatku.
   2.   Je-li žádost o schválení účinné látky nebo povolení biocidního přípravku, předložená v souladu s čl. 7 odst. 1 nebo čl. 43 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012, nebo žádost o nevýznamnou či významnou změnu přípravku stažena dříve, než hodnotící příslušný orgán zašle agentuře zprávu o posouzení, agentura vrací 75 % účtovaného poplatku.
   Je-li žádost stažena poté, co hodnotící příslušný orgán zašle agentuře zprávu o posouzení, účtovaný poplatek se nevrací.
   3.   Pravidla pro vracení zbývajících částek plátci stanoví výkonný ředitel agentury a zveřejní je na internetových stránkách agentury.
   KAPITOLA IV

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 14
   Kompenzace určená zpravodajům
   Členům výboru pro biocidní přípravky jednajícím ve funkci zpravodajů je určena kompenzace formou poplatků hrazených v souladu s čl. 80 odst. 2 příslušným orgánům členských států jednajícím ve funkci hodnotícího příslušného orgánu.
   Článek 15
   Platby
   1.   S výhradou kladného stanoviska Komise může agentura rozhodnutím své správní rady stanovit platby za administrativní nebo technické služby, které poskytuje v souladu s nařízením (EU) č. 528/2012 na žádost některé strany s cílem usnadnit jeho provádění. Výkonný ředitel agentury může rozhodnout, že platbu neuloží mezinárodním organizacím nebo zemím, které agenturu žádají o pomoc.
   2.   Platby jsou stanoveny ve výši, která pokrývá náklady na služby poskytované agenturou a nepřekračuje rámec toho, co je k pokrytí těchto nákladů nezbytné.
   3.   Platba se hradí do 30 kalendářních dnů ode dne, kdy agentura doručí fakturu.
   Článek 16
   Předběžný odhad
   Když správní rada (9) agentury vyhotovuje odhad celkových příjmů a výdajů na následující rozpočtový rok v souladu s čl. 96 odst. 5 nařízení (ES) č. 1907/2006, zahrne do něj zvláštní předběžný odhad příjmů z poplatků a plateb pocházejících z činností svěřených agentuře v souladu s nařízením (EU) č. 528/2012, které jsou odděleny od příjmů pocházejících z dotací Unie.
   Článek 17
   Přezkum
   Komise každoročně přezkoumává poplatky a platby stanovené v tomto nařízení s ohledem na míru inflace vypočítanou podle evropského indexu spotřebitelských cen, který zveřejňuje Eurostat. První přezkum se provede nejpozději do 1. ledna 2015.
   Komise toto nařízení rovněž průběžně přezkoumává s ohledem na významné informace obdržené v souvislosti s výchozími předpoklady očekávaných příjmů a výdajů agentury. Nejpozději do 1. ledna 2015 Komise toto nařízení přezkoumá za účelem jeho případné změny, přičemž zohlední zejména zdroje, které agentura a příslušné orgány členských států požadují pro zajištění služeb obdobné povahy. V přezkumu se zohlední dopady na malé a střední podniky a případně se posoudí přípustné snížení poplatků malým a středním podnikům.
   Článek 18
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 18. června 2013.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 167, 27.6.2012, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 36.

      (3)  Úř. věst. L 109, 19.4.2013, s. 4.

      (4)  Úř. věst. L 123, 24.2.1998, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (7)  MB/53/2008 v konečném znění.

      (8)  Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1.

      PŘÍLOHA I

         Poplatky týkající se účinných látek

         Tabulka 1

         Standardní poplatky

                  Obecný popis úkolu; příslušné ustanovení v nařízení (EU) č. 528/2012

                  Zvláštní podmínka nebo popis úkolu

                  Poplatek (EUR)

                  Schválení účinné látky; čl. 7 odst. 2

                  Poplatek za první typ přípravku, pro který se účinná látka schvaluje

                  120 000

                  Další poplatek za další typ přípravku

                  40 000

                  Další poplatek za typ přípravku (za první typ přípravku i za každý další typ přípravku), je-li účinná látka látkou, která se má nahradit, v souladu s článkem 10 nařízení (EU) č. 528/2012

                  20 000

                  Poplatek za změnu schválení, které neobnáší přidání typu přípravku

                  20 000

                  Obnovení schválení; čl. 13 odst. 3

                  Poplatek za první typ přípravku, u něhož se o obnovení účinné látky žádá

                  15 000

                  Další poplatek za další typ přípravku

                  1 500

                  Další poplatek za první typ přípravku, u něhož se o obnovení účinné látky žádá, považuje-li se za nutné úplné hodnocení v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012

                  25 000

                  Další poplatek za další typ přípravku, považuje-li se za nutné úplné hodnocení v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012

                  2 500

                  Další poplatek za typ přípravku (za první typ přípravku i za každý další typ přípravku), je-li účinná látka látkou, která se má nahradit, v souladu s článkem 10 nařízení (EU) č. 528/2012

                  20 000

                  Zařazení účinné látky do přílohy I; článek 28

                  Poplatek za první zařazení účinné látky do přílohy I

                  10 000

                  Poplatek za změnu zařazení účinné látky do přílohy I

                  2 000

                  Oznámení podle článku 3a nařízení (ES) č. 1451/2007

                  Poplatek za kombinaci látky a typu přípravku
                  Poplatek za oznámení se odečte od následné žádosti v souladu s článkem 7 nařízení (EU) č. 528/2012.

                  10 000

         Tabulka 2

         Snížení poplatků za žádosti o schválení účinné látky, obnovení jejího schválení nebo její zařazení do přílohy I, je-li výrobcem účinné látky malý nebo střední podnik usazený v Unii, s výjimkou případů, kdy je účinná látka látkou, která se má nahradit

                  Druh podniku

                  Snížení (% standardního poplatku)

                  Mikropodnik

                  60

                  Malý podnik

                  40

                  Střední podnik

                  20

      PŘÍLOHA II

         Poplatky za povolení Unie pro biocidní přípravky

         Tabulka 1

         Standardní poplatky

                  Obecný popis úkolu; příslušné ustanovení v nařízení (EU) č. 528/2012

                  Zvláštní podmínka nebo popis úkolu

                  Poplatek (EUR)

                  Udělení povolení Unie pro jeden přípravek; čl. 43 odst. 2

                  Poplatek za přípravek, který není totožný s některým reprezentativním přípravkem posuzovaným pro účely schválení látky

                  80 000

                  Poplatek za přípravek, který je totožný s některým reprezentativním přípravkem posuzovaným pro účely schválení látky

                  40 000

                  Další poplatek za přípravek, je-li nutné srovnávací posouzení v souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 528/2012

                  40 000

                  Další poplatek za přípravek, je-li požadované povolení dočasné v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení (EU) č. 528/2012

                  10 000

                  Udělení povolení Unie pro kategorii biocidních přípravků; čl. 43 odst. 2

                  Poplatek za kategorii

                  150 000

                  Další poplatek za kategorii, je-li nutné srovnávací posouzení v souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 528/2012

                  60 000

                  Další poplatek za kategorii, je-li požadované povolení dočasné v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení (EU) č. 528/2012

                  15 000

                  Oznámení dalšího přípravku v rámci kategorie biocidních přípravků, které se předkládá agentuře; čl. 17 odst. 6

                  Poplatek za další přípravek

                  2 000

                  Povolení Unie pro stejný biocidní přípravek; čl. 17 odst. 7

                  Poplatek za přípravek představující „stejný přípravek“ ve smyslu prováděcího nařízení Komise (EU) č. 414/2013 ze dne 6. května 2013, kterým se stanoví postup pro povolování stejných biocidních přípravků v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 (1)

                  2 000

                  Významná změna povoleného přípravku nebo kategorie přípravků; čl. 50 odst. 2

                  Poplatek za žádost

                  40 000

                  Nevýznamná změna povoleného přípravku nebo kategorie přípravků; čl. 50 odst. 2

                  Poplatek za žádost

                  15 000

                  Administrativní změna povoleného přípravku nebo kategorie přípravků; čl. 50 odst. 2

                  Poplatek za oznámení

                  2 000

                  Doporučení klasifikace změny povoleného přípravku nebo kategorie přípravků; čl. 50 odst. 2

                  Poplatek za žádost v souladu s nařízením (EU) č. 354/2013.
                  Doporučuje-li se změnu klasifikovat jako administrativní nebo nevýznamnou, poplatek za žádost se odečte od následné žádosti nebo oznámení podaného v souladu s nařízením (EU) č. 354/2013.

                  2 000

                  Obnovení povolení Unie pro jeden přípravek; čl. 45 odst. 3

                  Poplatek za přípravek

                  5 000

                  Další poplatek za přípravek, považuje-li se za nutné úplné hodnocení v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012

                  15 000

                  Další poplatek za přípravek, je-li nutné srovnávací posouzení v souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 528/2012

                  40 000

                  Obnovení povolení Unie pro kategorii biocidních přípravků; čl. 45 odst. 3

                  Poplatek za kategorii přípravků

                  7 500

                  Další poplatek za kategorii přípravků, považuje-li se za nutné úplné hodnocení v souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 528/2012

                  22 500

                  Další poplatek za kategorii přípravků, je-li nutné srovnávací posouzení v souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 528/2012

                  60 000

         Tabulka 2

         Snížení poplatků za žádosti o udělení nebo obnovení povolení Unie pro biocidní přípravky nebo kategorie biocidních přípravků, je-li budoucím držitelem povolení malý nebo střední podnik usazený v Unii, s výjimkou případů, kdy přípravek obsahuje účinnou látku, která se má nahradit

                  Druh podniku

                  Snížení (% standardního poplatku)

                  Mikropodnik

                  30

                  Malý podnik

                  20

                  Střední podnik

                  10

         (1)  Úř. věst. L 125, 7.5.2013, s. 4.

      PŘÍLOHA III

         Jiné poplatky

                  Obecný popis úkolu; příslušné ustanovení v nařízení (EU) č. 528/2012

                  Zvláštní podmínka nebo popis úkolu

                  Poplatek (EUR)

                  Technická rovnocennost; čl. 54 odst. 3

                  Poplatek v případě, že rozdílem ve zdrojích účinné látky je pouze změna místa výroby a že se žádost zakládá výhradně na analytických údajích

                  5 000

                  Poplatek v případě, že rozdílem ve zdrojích účinné látky není pouze změna místa výroby a že se žádost zakládá výhradně na analytických údajích

                  20 000

                  Poplatek v případě, že nejsou splněny předchozí podmínky

                  40 000

                  Roční poplatek za biocidní přípravky povolené Unií; čl. 80 odst. 1 písm. a)

                  Poplatek za povolení Unie pro biocidní přípravek

                  10 000

                  Poplatek za povolení Unie pro kategorii biocidních přípravků

                  20 000

                  Poplatek za předložení žádosti o vzájemné uznání; čl. 80 odst. 1 písm. a)

                  Poplatek za přípravek nebo kategorii přípravků, kterých se žádost o vzájemné uznání týká, stanovený za členský stát, v němž se o vzájemné uznání žádá

                  700

                  Odvolání; čl. 77 odst. 1

                  Poplatek za odvolání

                  2 500

                  Předložení žádosti o zařazení do seznamu příslušných osob; článek 95

                  Poplatek za předložení povolení k přístupu týkajícího se dokumentace, kterou agentura nebo hodnotící příslušný orgán již považuje za kompletní

                  2 000

                  Poplatek za předložení povolení k přístupu týkajícího se části dokumentace, kterou agentura nebo hodnotící příslušný orgán již považuje za kompletní, spolu s doplňkovými údaji

                  20 000

                  Poplatek za předložení nové dokumentace

                  40 000

                  Žádosti podle čl. 66 odst. 4 předkládané agentuře

                  Poplatek za každou položku, u níž se žádá o zachování důvěrnosti

                  1 000


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1247/2011 ze dne 29. listopadu 2011 o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury

text:
               2.12.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 319/34

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1247/2011
   ze dne 29. listopadu 2011
   o zařazení určitého zboží do kombinované nomenklatury
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Aby se zajistilo jednotné používání kombinované nomenklatury připojené k nařízení (EHS) č. 2658/87, je nutné přijmout opatření týkající se zařazení zboží uvedeného v příloze tohoto nařízení.

               (2)

               Nařízení (EHS) č. 2658/87 stanovilo pro výklad kombinované nomenklatury všeobecná pravidla. Tato pravidla se používají i pro jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je na kombinované nomenklatuře zcela či zčásti založena nebo která k ní přidává jakékoli další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Unie s ohledem na uplatňování sazebních a jiných opatření týkajících se obchodu se zbožím.

               (3)

               Podle zmíněných všeobecných pravidel by mělo být zboží popsané ve sloupci 1 tabulky obsažené v příloze zařazeno do kódu KN uvedeného ve sloupci 2, vzhledem k důvodům uvedeným ve sloupci 3 této tabulky.

               (4)

               Je vhodné umožnit, aby oprávněná osoba mohla závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, týkající se zařazení zboží do kombinované nomenklatury, které nejsou v souladu s tímto nařízením, nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (2).

               (5)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Zboží popsané ve sloupci 1 tabulky obsažené v příloze se zařazuje v rámci kombinované nomenklatury do kódu KN uvedeného ve sloupci 2 této tabulky.
   Článek 2
   Závazné informace o sazebním zařazení zboží vydané celními orgány členských států, které nejsou v souladu s tímto nařízením, lze nadále používat po dobu tří měsíců podle čl. 12 odst. 6 nařízení (EHS) č. 2913/92.
   Článek 3
   Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 29. listopadu 2011.

            Za Komisi, jménem předsedy,
         Algirdas ŠEMETA

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1.

      PŘÍLOHA

                  Popis zboží

                  Zařazení
                  (kód KN)

                  Odůvodnění

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                              1.

                              Výrobek v podobě modulu ve vlastním krytu o rozměrech přibližně 11 × 7 × 5 cm (tzv. „modul analogového vstupu“).
                              Modul se skládá ze dvou desek tištěných obvodů sestávajících ze vstupního rozhraní se čtyřmi kanály, analogově-číslicového převodníku, procesoru a přípojnicového rozhraní pro spojení s programovatelnou logickou řídicí jednotkou. Vstupní napětí modulu se pohybuje v rozpětí 0 až 10 V stejnosměrného napětí.
                              Modul přijímá analogové signály představující např. měření teploty, rychlosti, toku či hmotnosti a pocházející z různých externích přístrojů.
                              Modul tyto signály převádí a zpracovává a poté je odešle do programovatelné logické řídící jednotky.

                  8538 90 99

                  Zařazení se zakládá na všeobecných pravidlech 1 a 6 pro výklad kombinované nomenklatury, na poznámce 2b) ke třídě XVI a na znění kódů KN 8538, 8538 90 a 8538 90 99.
                  Jelikož modul tvoří rozhraní mezi externími přístroji a číslicovým ovládacím přístrojem čísla 8537, je zařazení do čísla 8471 jako vstupní jednotka vyloučeno.
                  Jelikož modul přijímá, převádí, zpracovává a vysílá elektrické signály do programovatelné logické řídící jednotky, je zařazení do čísla 8536 jako spínač či relé pro připojování k elektrickým obvodům či spojování v takových obvodech vyloučeno.
                  Jelikož modul externí přístroje sám o sobě nekontroluje, ale pouze představuje rozhraní mezi takovými přístroji a programovatelnou logickou řídící jednotkou, je zařazení do čísla 8537 jako přístroj pro elektrické ovládání vyloučeno.
                  Jelikož se u analogově-číslicového převodu jedná pouze o dílčí proces, je zařazení do čísla 8543 jako elektrické stroje či přístroje s vlastní individuální funkcí, jinde v kapitole 85 neuvedené ani nezahrnuté, vyloučeno.
                  Jelikož zamýšleným využitím modulu je přijímat, převádět a zpracovávat signály představující měření přijaté z externích přístrojů a vysílat je do programovatelné logické řídící jednotky, je modul nezbytný pro provoz programovatelné logické řídící jednotky čísla 8537.
                  Výrobek se proto zařazuje do čísla 8538 jako součásti přístroje pod čísly 8535 až 8537.

                              2.

                              Výrobek v podobě modulu ve vlastním krytu o rozměrech přibližně 11 × 7 × 5 cm (tzv. „modul diskrétního výstupu“).
                              Modul se skládá z desek tištěných obvodů sestávajících z přípojnicového rozhraní pro spojení s programovatelnou logickou řídicí jednotkou, procesoru, číslicově-analogového převodníku a výstupního rozhraní s 8 spojnicovými body.
                              U výstupních spojnicových bodů se jedná o relé elektromagnetického typu s výstupním napětím v rozsahu 0 až 250 V střídavého napětí a zátěžovým proudem až 0,17 A na bod.
                              Modul zpracovává a převádí diskrétní signály představující signál zapnutí/vypnutí (např. 1/0 nebo Ano/Ne) a poté je vysílá do různých externích přístrojů, jako např. stykačů, relé a směrových svítilen.

                  8538 90 99

                  Zařazení se zakládá na všeobecných pravidlech 1 a 6 pro výklad kombinované nomenklatury, na poznámce 2 b) ke třídě XVI a na znění kódů KN 8538, 8538 90 a 8538 90 99.
                  Jelikož modul tvoří rozhraní mezi externími přístroji a číslicovým ovládacím přístrojem pod číslem 8537, je zařazení do čísla 8471 jako výstupní jednotka vyloučeno.
                  Jelikož modul přijímá, zpracovává, převádí a vysílá elektrické signály do externích přístrojů, je zařazení do čísla 8536 jako spínač či relé pro připojování k elektrickým obvodům či spojování v takových obvodech vyloučeno.
                  Výstupní spojnicové body (tvořené elektromagnetickými relé) jsou pouze součástí modulu, který se vedle spojnicových bodů skládá rovněž z přípojnicového rozhraní, procesoru a číslicově-analogového převodníku. Modul navíc externí přístroje sám o sobě nekontroluje, ale pouze tvoří rozhraní mezi programovatelnou logickou řídicí jednotkou a takovými přístroji. Zařazení do čísla 8537 jako přístroj pro elektrické ovládání je proto vyloučeno.
                  Jelikož se u číslicově-analogového převodu jedná pouze o dílčí proces, je zařazení do čísla 8543 jako elektrické stroje či přístroje s vlastní individuální funkcí, jinde v kapitole 85 neuvedené ani nezahrnuté, vyloučeno.
                  Jelikož zamýšleným využitím modulu je přijímat, zpracovávat a převádět signály představující signál zapnutí/vypnutí přijaté z programovatelné logické řídicí jednotky a vysílat je do externích přístrojů, je modul nezbytný pro provoz programovatelné logické řídicí jednotky pod číslem 8537.
                  Výrobek se proto zařazuje do čísla 8538 jako části a součásti přístroje pod čísly 8535 až 8537.


title: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/48 ze dne 11. ledna 2017 o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny

text:
               12.1.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 7/14

         PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2017/48
   ze dne 11. ledna 2017
   o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1),
   s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (2), a zejména na čl. 136 odst. 1 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví na základě výsledků Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání kritéria, podle kterých má Komise stanovit paušální hodnoty pro dovoz ze třetích zemí, pokud jde o produkty a lhůty uvedené v části A přílohy XVI uvedeného nařízení.

               (2)

               Paušální dovozní hodnota se vypočítá každý pracovní den v souladu s čl. 136 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011, a přitom se zohlední proměnlivé denní údaje. Toto nařízení by proto mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,

         PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
   Článek 1
   Paušální dovozní hodnoty uvedené v článku 136 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
   Článek 2
   Toto nařízení vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

      Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
      V Bruselu dne 11. ledna 2017.

            Za Komisi,

            jménem předsedy,

         Jerzy PLEWA

            generální ředitel

            Generální ředitelství pro zemědělství a rozvoj venkova

      (1)  Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  Úř. věst. L 157, 15.6.2011, s. 1.

      PŘÍLOHA

         Paušální dovozní hodnoty pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny

                  (EUR/100 kg)

                  Kód KN

                  Kód třetích zemí (1)

                  Paušální dovozní hodnota

                  0702 00 00

                  IL

                  269,9

                  MA

                  115,2

                  SN

                  204,0

                  TR

                  108,2

                  ZZ

                  174,3

                  0707 00 05

                  MA

                  86,1

                  TR

                  220,1

                  ZZ

                  153,1

                  0709 91 00

                  EG

                  144,1

                  ZZ

                  144,1

                  0709 93 10

                  MA

                  236,8

                  TR

                  226,9

                  ZZ

                  231,9

                  0805 10 20

                  EG

                  46,2

                  IL

                  126,4

                  MA

                  54,3

                  TR

                  71,9

                  ZZ

                  74,7

                  0805 20 10

                  IL

                  166,4

                  MA

                  73,6

                  ZZ

                  120,0

                  0805 20 30 , 0805 20 50 , 0805 20 70 , 0805 20 90

                  EG

                  97,9

                  IL

                  151,6

                  JM

                  125,6

                  TR

                  96,5

                  ZZ

                  117,9

                  0805 50 10

                  TR

                  70,9

                  ZZ

                  70,9

                  0808 10 80

                  CN

                  144,5

                  US

                  72,4

                  ZZ

                  108,5

                  0808 30 90

                  CL

                  307,7

                  CN

                  99,5

                  TR

                  133,1

                  ZZ

                  180,1

         (1)  Klasifikace zemí podle nařízení Komise (EU) č. 1106/2012 ze dne 27. listopadu 2012, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 o statistice Společenství týkající se zahraničního obchodu se třetími zeměmi, pokud jde o aktualizaci klasifikace zemí a území (Úř. věst. L 328, 28.11.2012, s. 7). Kód „ZZ“ znamená „jiného původu“.